Справа № 804/12615/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі Ломідзе Д.Г.
розглянувши в порядку письмового провадження у м.Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Лівобережної обєднаної Державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Аріадна» про стягнення коштів,
31.08.15 року Лівобережна обєднана Державна податкова інспекція м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Аріадна» про стягнення податкового боргу в сумі 1530,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що ПП «Аріадна» має заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств, яка утворилася внаслідок несплати Приватним підприємством «Аріадна» грошових зобовязань у розмірі 1530,00 грн., визначених контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням форми «Р» № НОМЕР_1 від 20.12.2012 року. У добровільному порядку заборгованість не сплачена, тому податковий орган звернувся до суду із позовом про стягнення боргу.
Представник позивача у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (17).
Відповідно до ч.4 ст. 33 КАС України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином (а.с. 18).
Згідно з ч.4, 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 19.12.2012 року Лівобережною обєднаною Державною податковою інспекцією м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведена камеральна перевірка своєчасності подання податкової звітності. За результатами перевірки складений Акт № 6313/15-1/2422646 від 19.12.2012 року, згідно якого перевіркою встановлені порушення граничних строків подання податкової звітності з податку на прибуток приватних підприємств (а.с. 7).
Податкове повідомлення-рішення направлене на адресу відповідача (а.с.8), та вважається врученим відповідно до п. 3.7, 3.10 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затверджених наказом ДПА України від 22.12.2010 року №985.
Доказів оскарження відповідачем вказаного рішення податкового органу в адміністративному чи судовому порядку не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України не встановлено.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, повноваження і обов'язки посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані нормами Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI.
З 1 січня 2013 року змінився порядок декларування та сплати платниками податку на прибуток податкових зобовязань, а саме звітні податкові періоди та порядок сплати податкових платежів з прибутку залежатимуть від фінансового стану платника за попередній або поточний звітні роки або від його організаційно-правової форми.
Згідно п.п.16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Перевіркою встановлено порушення граничних строків подання податкової податку на прибуток за 2009 рік, 1 квартал 2010 року, 1 півріччя 2010 року, 3 квартали 2010 року, 2010 рік, 1 квартал 2011 року, 1 квартал 2012 року, 1 півріччя 2012 року, 3 квартали 2012 року, а саме, податкові декларації за вказані періоди не подані.
П. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України визначає, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до п.58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податковий борг підприємства виник у 2009 році, податкові вимоги направлені відповідачу на підставі ЗУ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 20.12.2000 року № 2181-ІІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), перша податкова вимога № 1/767 від 02.06.2009 року на суму 169,78 грн., яка отримана відповідачем 09.06.2009 року, що підтверджується відміткою на вимогзі (а.с. 5), друга податкова вимога № 2/885 від 10.07.2009 року на суму 169,78 грн., яка повернута на адресу відправника за закінченням строку зберігання (а.с. 6).
Судовим оглядом зазначеної податкової вимоги встановлено, що за формою та підставами винесення вона узгоджується з компетенцію органів державної податкової служби України, встановленою Законом України № 2181-ІІІ та Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом ДПА України від 03.07.2001 року (чинним на момент їх винесення, втратив чинність 14.01.11 року).
Доказів оскарження вимоги позивача відповідачем до суду не надано, а судом в порядку ст. 11 КАС України, не встановлено.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Відповідно до п.87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
В разі невиконання податкової вимоги орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків. Стягнення здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пп. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України).
В силу пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги (пп. 95.2 cт. 95 Податкового кодексу України).
З огляду на те, що заборгованість платника податку не погашена у встановленому законом порядку, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Лівобережної обєднаної Державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Аріадна» про стягнення заборгованості у розмірі 1530,00 грн. задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1