Справа № 2а-0770/4081/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м. Київ К/800/52945/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

за участю секретаря Загороднього А.А.

та представників сторін:

позивача - Конограй Н.В.,

відповідача - не з'явились,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі - Інспекція)

на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.02.2012

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014

у справі № 2а-0770/4081/11

за позовом Лумшорського дочірнього підприємства Лікувально-оздоровчий комплекс "Полонина" (далі - Підприємство)

до Інспекції

про скасування податкових повідомлень-рішень.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2011 року Підприємство звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати:

податкове повідомлення-рішення від 30.06.2011 № 177/23-1/02649377/3287, згідно з яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з ПДВ у сумі 34 949 грн. за основним платежем та 8737 грн. за штрафними санкціями;

податкове повідомлення-рішення від 30.06.2011 № 172/23-1/02649377/3288 про збільшення платникові грошового зобов'язання з податку на прибуток на 43 686 грн. за основним платежем та на 10921 грн. за штрафними санкціями;

податкове повідомлення-рішення від 30.06.2011 № 179/23-1/02649377/3289, згідно з яким Підприємство притягнуто до відповідальності у вигляді штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1 048 460 грн. за порушення порядку ведення касових операцій.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.02.2012 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 30.06.2011 № 179/23-1/02649377/3289; в решті позову відмовлено.

У прийнятті цієї постанови суд виходив з того, що відповідачем пропущено установлений статтею 250 Господарського кодексу України строк застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення касової дисципліни, що виключає можливість накладення таких санкцій. Також суд дійшов висновку про заниження платником бази оподаткування ПДВ та податку на прибуток внаслідок невключення до їх складу операцій з продажу основних фондів Підприємства.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін. При цьому апеляційний суд виходив з того, що оскільки спірну перевірку було призначено в рамках кримінального провадження, то до часу набрання законної сили рішенням суду у кримінальній справі податкове повідомлення-рішення не приймається.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати судові рішення зі спору та повністю відмовити у позові. На обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає, що судом першої інстанції було безпідставно поширено положення Господарського кодексу України на податкові правовідносини. Також скаржник зазначає, що оскільки кримінальну справу було порушено за фактом перевищення службових повноважень та службового підроблення, а не відносно самого платника, то посилання апеляційного суду на положення пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (далі - ПК) є необґрунтованими.

У запереченні на касаційну скаргу Підприємство зазначає про правильність та обґрунтованість висновків попередніх інстанцій та просить залишити оскаржувані судові акти без змін, а скаргу - без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам в оскаржуваній частині, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційних вимог виходячи з такого.

Судовими інстанціями під час розгляду даної справи встановлено, що Інспекцією було проведено виїзну позапланову перевірку Підприємства з окремих питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2009 по 31.12.2010, оформлену актом від 16.06.2011 № 522/23-1/02649377.

Зазначену перевірку було здійснено на виконання постанови слідчого прокуратури В.Березнянського району від 10.05.2011.

Під час цієї перевірки податковий орган дійшов висновку, зокрема, про неоприбуткування платником готівкових коштів у загальній сумі 209 692 грн., одержаних від продажу нерухомого майна фізичним особам, що стало підставою для накладення на платника штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1 048 460 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 30.06.2011 № 179/23-1/02649377/3289.

Задовольняючи позовні вимоги у відповідній частині, суди апеляційної інстанції цілком об'єктивно виходив з того, що оскільки перевірка позивача була призначена відповідно до кримінально-процесуального закону, то за відсутності доказів набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Так, відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, якщо отримано постанову суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанову органу дізнання, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Пунктом 78.4 статті 78 ПК, встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно з пунктом 86.9 статті 86 ПК (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

В силу пункту 58.4 статті 58 ПК у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оскільки пункт 86.9 статті 86 та підпункт 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК не конкретизують коло осіб, щодо яких може бути призначено документальну позапланову перевірку за наявності відповідної постанови компетентної особи, винесеної в порядку кримінально-процесуального законодавства, то відповідну документальну перевірку за постановою слідчого, прокурора, органу дізнання чи суду може бути проведено щодо будь-яких осіб; у зв'язку з цим правила пункту 86.9 статті 86 ПК поширюються на порядок оформлення результатів документальних позапланових перевірок щодо будь-яких осіб, якщо такі перевірки були проведені на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.11 статті 78 ПК, тобто в межах кримінально-процесуального законодавства чи законодавства про оперативно-розшукову діяльність.

Враховуючи, що у розглядуваній справі перевірка позивача була призначена відповідно до кримінально-процесуального закону, за відсутності доказів набрання законної сили судовим рішенням у відповідній кримінальній справі, у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

При цьому апеляційний суд правильно наголосив на тому, що в такому разі оцінка обставин, покладених в основу прийняття такого податкового повідомлення-рішення (у тому числі обставин щодо дотримання контролюючим органом строків накладення штрафних санкцій) у рамках даного судового провадження не здійснюється.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку учасниками провадження не оскаржувалося та апеляційним судом не переглядалося, що виключає можливість перегляду рішення в цій частині в касаційному порядку.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області залишити без задоволення.

2. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.02.2012 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2014 у справі № 2а-0770/4081/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько