Справа № 161/7372/15-а,2-а/161/262/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 876/8855/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання неправомірними дій та зобовязання провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

14 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та зобовязати УПФУ провести перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії державного службовця починаючи з 22.05.2010 року у розмірі 85 % від суми заробітної плати з включенням до заробітку, з якого визначалась пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з яких сплачено збір на обовязкове державне пенсійне страхування та провести перерахунок пенсії з врахуванням підвищення розміру мінімальної заробітної плати до1218грн починаючи з 01.12.2013 року.

Луцький міськрайонний суд Волинської області постановою від 23 липня 2015 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправною відмову УПФУ у м. Луцьку в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з яких були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески на загальнообовязкове пенсійне страхування.

Визнав протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у місті Луцьку в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення розміру мінімальної заробітної плати до 1218 грн.

Зобовязав УПФУ у м. Луцьку провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» в редакції станом на 27 березня 2014 року з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з яких були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески на загальнообовязкове пенсійне страхування з 15 грудня 2014 року.

Зобовязав управління Пенсійного фонду України у м. Луцьку здійснити належним чином перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням окладу 1218 грн. з 15 грудня 2014 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, УПФ України у м. Луцьку подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

В апеляційній скарзі зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати не належать до інших надбавок та не включаються у структуру заробітної плати, з якої визначається розмір пенсії державного службовця. Тому при визначенні розміру призначеної пенсії обґрунтовано не були враховані ці виплати. За таких обставин, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Крім того, останній перерахунок пенсій державних службовців було проведено з 01.02.2008 року у звязку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2008 року №34, якою підвищено заробітну плату державним службовцям. У подальшому рішень Уряду України щодо підвищення заробітної плати державним службовцям не приймалось.

Оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 482 не передбачає підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, для проведення перерахунку пенсії у звязку із зміною розміру мінімальної заробітної плати підстави відсутні.

За таких обставин, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 з 22.05.2010 року призначена пенсія відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

В листопада 2014 року позивач звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку про перерахунок пенсії, призначеної відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", із врахуванням всіх складових заробітної плати, згідно поданої довідки про заробітну плату та з врахуванням підвищення розміру мінімальної заробітної плати до 1218 грн.

Листом УПФ України в Шацькому районі від 13.05.2015 року №6/А-01 позивачу відмовлено в проведенні такого перерахунку у звязку з відсутністю правових підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат та індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ встановлює, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ від 31 травня 2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» посадовий оклад, надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальне звання, вислугу років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» враховується в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи, що дає право на відповідний вид пенсії.

Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України від 24.03.1995 року «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії до державних, професійних свят та ювілейних дат та індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин слід застосовувати спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, стаття 41 Закону України від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», натомість положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», норми яких є загальними.

Наведене відповідає рішенню Верховного Суду України прийнятому у справі № 21-430а11, яке відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області при визначенні розміру пенсії ОСОБА_1 безпідставно не було враховано всі види оплати праці, на які утримано страхові внески на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно ст. 33 вказаного Закону, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою № 268 затверджено схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців судів та інших органів державної влади.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсії» встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України (для службовців Національного банку України у розмірах, установлених його Правлінням) на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та рангом на момент призначення (перерахунку) пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 482 «Про деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету» встановлено, що у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 482 передбачено збільшення розміру посадового окладу державних службовців, зокрема позивача, до розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» та «;Про Державний бюджет на 2014 рік», з 1 грудня 2013 року мінімальну заробітну плату встановлено на рівні 1218 грн.

З огляду на збільшення розміру заробітної плати працюючих на відповідній посаді державних службовців, позивач має право на перерахунок його пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу».

Апелянт у своїй апеляційній скарзі вказує на те, що вказаний перерахунок пенсії має бути проведений у розмірі 70% від заробітної плати, оскільки станом на час вирішення справи, у звязку з внесенням змін до ст. 37 Закону України «Про державну службу», такий перерахунок має проводитись у розмірі 70%.

Однак, такі посилання є безпідставними, оскільки положення ст. 37 Закону України «Про державну службу» стосуються призначення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, що передбачено ст. 37-1 цього Закону, яка змін не зазнала. Отже при перерахунку пенсії державних службовців має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону в часі, суд апеляційної інстанції виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст.100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, апеляційний суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про перерахунок та виплату пенсії позивача за період з 22 травня 2010 року по 13 листопада 2014 року включно слід залишити без розгляду.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції при винесенні рішення допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, апеляційний суд визнає правильним апеляцій скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги частково.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. ст.195, 196, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 липня 2015 року у справі № 161/7372/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання неправомірними дій та зобовязання провести перерахунок пенсії за період з 22 травня 2010 року по 13 листопада 2014 року включно залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням до заробітку державного службовця для обчислення пенсії інших виплат сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, з врахуванням підвищення розміру мінімальної заробітної плати працюючим державним службовцям.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 85% від суми її заробітної плати, починаючи з 14 листопада 2014 року з включенням до заробітку державного службовця для обчислення пенсії інших виплат сум матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати, на які нараховано та утримано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з врахуванням підвищення розміру мінімальної заробітної плати згідно Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, з врахуванням проведених виплат.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_2

Ухвала в повному обсязі складена 23 листопада 2015 року.