Справа № 820/5725/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року м. Київ К/800/63867/13

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської митниці Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Ирбис» до Харківської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ТОВ «ТД Ирбис» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2013 року позов ТОВ «ТД Ирбис» було задоволено повністю. Скасовано рішення Харківської обласної митниці про коригування митної вартості товарів №807000003/2013/000975/2 від 06.06.2013 року, рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2013/000973/2 від 06.06.2013 року, рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2013/001099/2 від 10.06.2013 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013 року апеляційну скаргу Харківської митниці Міндоходів було залишено без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2013 року - без змін.

У касаційній скарзі Харківська митниця Міндоходів, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Харківської митниці Міндоходів задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами встановлено, що між ТОВ «ТД Ирбис» (покупець) та «ТЕСН SOLUTIONS» SР. Z О.О. (Польща) (продавець) укладений контракту №215 від 21.09.2012 року, згідно із яким продавець продає, а покупець придбає на умовах СРТ Харків, Україна («ІНКОТЕРМС 2010») продукцію, в асортименті, кількості, по цінах та в строк, вказаний в специфікаціях, які є невід'ємною частиною контракту.

Тобто, за вказаним контрактом продавець зобов'язався сплатити витрати, пов'язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

Згідно із пунктом 2.2 контракту, до ціни включається вартість експортної упаковки , маркування, сертифікатів походження та інші витрати у відповідності до умов доставки СРТ Харків, Україна.

ТОВ «ТД Ирбис» на підставі контракту отримано товар (кулькові підшипники для вузлів промислового обладнання) по СМR №213/13 від 23.05.2013 року та інвойсу № DЕХ00000068 від 20.05.2013 року на суму 62 613,80 дол., СМR №212/13 від 23.05.2013 року та інвойсу № DЕХ00000071 від 21.05.2013 року на суму 68 878,60 дол., СМR №211/13 від 22.05.2013 року та інвойсу № DЕХ00000070 від 21.05.2013 року на суму 71 740, 50 дол..

Для митного оформлення товару декларант до Харківської обласної митниці подав ВМД № 807100000/2013/024422 від 29.05.2013 року по інвойсу № DЕХ00000071 від 21.05.2013 року, ВМД № 807100000/2013/023571 від 27.05.2013 року по інвойсу № DЕХ00000068 від 20.05.2013 року, ВМД №807100000/2013/023551 від 27.05.2013 року по інвойсу № DЕХ00000070 від 21.05.2013 року, митну вартість заявлено за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для підтвердження заявленої митної вартості товарів останнім було надано наступні документи:

- за митною декларацією № 807100000/2013/023551 від 27.05.2013 року: контракт №215 від 21.09.2012 року, рахунок-фактура (інвойс) № DЕХ00000070 від 21.05.2013 року, міжнародна автомобільна накладна (СМR) № 211/13 від 22.05.2013 року, книжка МДП (Саrnet TIR) № АХ.72588877 від 22.05.2013 року, доповнення до контракту - специфікація № 25 від 21.05.2013 року, картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 11.02.2013 року, прейскурант (прас-лист) виробника товару від 25.04.2013 року, сертифікат про походження товару загальної форми № РL/MF/AF 0128893 від 22.05.2013 року, технічна документація від виробника від 27.05.2013 року, копія митної декларації країни відправлення MRN № 13PL361010E0105052;

- за митною декларацією № 807100000/2013/024422 від 29.05.2013 року: контракт № 215 від 21.09.2012 року, Додаток № 1 до контракту від 08.10.2012 року, Додаток № 2 від 13.11.2012 року, Додаток № 3 до контракту від 16.11.2012 року, Додаток №5 до контракту від 01.02.2013 року, рахунок-фактура (інвойс) № DЕХ00000071 від 21.05.2013 року, міжнародна автомобільна накладна (СМR.) № 212/13 від 23.05.2013 року, книжка МДП (Сагпеі ТІR) № ХН.72594638 від 23.05.2013 року, доповнення до контракту - специфікація № 22 від 22.03.2013 року, картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами №807/2012/0000216 від 11.02.2013 року, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 25.02.2013 року, копія митної декларації країни відправлення MRN № 13PL361010E0106030, технічний опис виробника товару від 29.05.2013 року, сертифікат про походження товару загальної форми № РL/MF/AF 0128894 від 22.05.2013 року;

- за митною декларацією № 807100000/2013/023571 від 27.05.2013 року: контракт №215 від 21.09.2012 року, рахунок-фактура (інвойс) № DЕХ00000068 від 20.05.2013 року, міжнародна автомобільна накладна (СМR) №213/13 від 23.05.2013 року, книжка МДП (Саrnet TIR) №ХК.72371263 від 23.05.2013 року, доповнення до контракту - специфікація №21 від 19.03.2013 року, картка обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 11.02.2013 року, прейскурант (прас-лист) виробника товару від 25.02.2013 року, сертифікат про походження товару загальної форми № РL/MF/AF 0128895 від 22.05.2013 року, технічна документація від виробника 27.05.2013 року, лист щодо страхування від 22.05.2013 року, лист щодо взаємозалежності від 22.05.2013 року, копія митної декларації країни відправлення MRN № 13PL361010E0106057.

Митним органом з метою обміну наявною інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості проведено процедуру консультації, оскільки посадовою особою митниці під час контролю правильності визначення митної вартості товару з'ясовано, що заявлена позивачем митна вартість товару значно нижча за рівень митної вартості на подібний/аналогічний товар, оформлений митницями по Україні у найближчий до митного оформлення час, оформлений за ціною угоди і становить 5,45 дол. США/кг. Крім того, декларантом не надано вичерпний пакет документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Електронним повідомленням митний орган запропонував декларанту протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, зазначені у частині 3 статті 53 Митного кодексу України.

За результатами проведеного контролю митної вартості товару відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів: № 807000003/2013/000973/2 від 06.06.13 року по ВМД № 807100000/2013/023551, яким коригування вартості товару 2 цієї декларації було здійснено за другорядним методом - за ціною договору щодо подібних товарів - по ціні 5,45$/кг; № 807000003/2013/000975/2 від 06.06.2013 року по ВМД № 807100000/2013/023571, яким коригування вартості товарів 2-5 цієї декларації було здійснено за другорядним методом (резервним) по ціні 5,40$/кг; № 807000003/2013/001099/2 від 10.06.2013 року по ВМД № 807100000/2013/024422, яким коригування вартості товару 3 було здійснено за другорядним методом - за ціною договору щодо подібних товарів - по ціні 5,62$/кг, а товарів 2 та 5 - за другорядним методом (резервним) по ціні 5,62$/кг та 3, 2653 $/кг..

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із частиною 2 статті 53 Митного кодексу України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов'язок доведення митної ціни товару покладено на позивача. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Такою умовою є наявність обґрунтованих сумнiвiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбiжностi, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовiрностi наданої iнформацiї, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Частиною 4 статті 54 Митного кодексу України передбачено обов'язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», зареєстрованого Міністерством юстиції України 01 червня 2012 року за № 883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Між тим, всупереч вказаним вище нормам, орган доходів і зборів зазначив, що джерелом інформації для оскаржуваного рішення стала інформація з ЄАІС.

Водночас, митниця може витребувати, а декларант зобов'язаний надати лише ті документи, які здатні такі сумніви усунути. При цьому законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Таким чином, суди дійшли до вірного висновку про те, що визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для визнання протиправним та скасування рішень, що оскаржуються.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Харківської митниці Міндоходів - залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Ирбис» до Харківської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз