Справа № П/811/3137/15
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року Справа № П/811/3137/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В. розглянувши адміністративну справу

за позовом: Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області

до відповідача: Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області

про визнання дій неправомірними, визнання протиправним та скасування листа-вимоги,

за участю:

секретаря судового засідання Черної О.Ю.,

представників:

позивача не зявився,

відповідача не зявився,

Служба автомобільних доріг у Кіровоградській області звернулась з позовом до Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області про:

- визнання неправомірними дії Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області щодо винесення листа-вимоги №11-06-14-14/3868 від 03 серпня 2015 року;

- визнання протиправним та скасування листа-вимоги №11-06-14-14/3868 від 03 серпня 2015 року винесеного Державною фінансовою інспекцію в Кіровоградській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що дії Державної фінансової інспекції в Кіровоградській області щодо винесення листа-вимоги №11-06-14-14/3868 від 03 серпня 2015 року є неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству, оскільки відповідач є органом державної влади, діяльність якого має підпорядковуватись вимогам норм Конституції України, Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», а право і порядок на проведення ревізії підлягає законодавчим обмеженням та реалізується відповідно до порядку встановленого законом. Окрім цього позивач зазначає, що порушення викладені відповідачем в оскаржуваному листі-вимозі не відповідають дійсності та є припущеннями останнього, о тому лист-вимога підлягає скасуванню.

Відповідачем до суду подано заперечення, відповідно до змісту якого позов ним не визнається, оскільки лист-вимога №11-06-14-14/3868 від 03 серпня 2015 року винесена з дотриманням чинного законодавства, а порушення визначенні в листі-вимозі є такими, що відповідають дійсним обставинам, тому позов задоволенню не підлягає.

В судове засідання представник позивача не зявився, розглядати справу просив без його участі в порядку письмового провадження (а.с.240).

Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надійшло клопотання про продовження строку зупинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю технічної можливості виготовлення копій (250). Натомість суд визнає клопотання необґрунтованим та не вбачає перешкод в подальшому розгляді даної справи, оскільки відповідач мав достатньо часу для подання доказів які вважав за необхідне надати.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області, відповідно до п.1.1.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи на І квартал 2015 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг України за період з 01.07.2012 р. по 27.02.2015 р., за результатами якої складено акт №06-09/18 від 26.03.2015 р. (а.с.25-128).

03.08.2015 р. Державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області винесено вимогу №11-06-14-14/3868 про усунення виявлених порушень.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні від 26.01.1993 р. №2939-XII (далі за текстом Закон №2939-XII), головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Згідно ч.2 даної статті Закону №2939-XII, державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Частиною 5 вищенаведеної статті Закону №2939-XII встановлено, що інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності контрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Проведення ревізії та оформлення її результатів здійснюється відповідно до „Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20.04.2006 року (далі за текстом Порядок №550), який визначає процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно, а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання.

Згідно ст.11 Закону №2939-XII плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державної контрольно-ревізійної служби і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія.

Пунктом 7 статті 10 Закону №2939-XII передбачено, що органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону №2939-XII орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В постановах Верховного Суду України від 15.04.2014 р., 20.04.2014 р., 13.05.2014 р., Верховний Суд України дійшов висновку про те, що при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обовязковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

З огляду на вищевикладене в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

У справі, яка розглядається, Державна фінансова інспекція в Кіровоградській області пред'явила вимогу від 03 серпня 2015 року №11-06-14-14/3868 про усунення порушень, виявлених під час ревізії службі автомобільних доріг у Кіровоградській області, при цьому оскаржувана вимога ДФІ у Кіровоградській області вказує на виявлені збитки та їхній розмір, що за своєю правовою природою є зобовязанням відшкодувати виявлені збитки.

Таким чином механізм реалізації даної вимоги можливий лише при зверненні Державною фінансовою інспекцією з позовом про стягнення таких збитків, оскільки саме тоді судом може бути перевірена правомірність заявлених сум збитків.

Враховуючи те, що суд зобовязаний привести судову практику до вищезазначених висновків Верховного Суду України, тому суд, не перевіряючи суть встановлених порушень, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1