Справа № 702/500/12, 2а-298/18/15
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Справа № 876/9935/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткову постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2015 року за його заявою про винесення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

29 лютого 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому після уточнення своїх вимог просив визнати протиправним та скасувати рішення Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області від 12 грудня 2011 року «Про відкриття погону між присадибними ділянками гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по вул. Партизанській в смт. Великий Березний» та стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 2800,00 грн.

Постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2012 року у справі № 702/500/12 вказаний позов було задоволено. Вирішено скасувати рішення Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області від 12 грудня 2011 року «Про відкриття погону між присадибними ділянками гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по вул. Партизанській в смт. Великий Березний».

21 січня 2013 року ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про винесення додаткового судового рішення, в якій просив винести додаткову постанову, якою стягнути з Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області на його користь судові витрати, а саме на оплату судового збору та на правову допомогу, у розмірі 2800,00 грн.

Додатковою постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2015 року вказану заяву було задоволено частково, стягнено на користь позивача з місцевого бюджету смт. Великий Березний судовий збір у сумі 32,19 грн.

У поданій апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просив додаткову постанову від 14 вересня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не зясував всіх обставин справи, а саме не дослідив договори, акти виконаних робіт, платіжні документи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_2 про винесення додаткового судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач звернувся до суду 29 лютого 2012 року, обґрунтовуючи суму витрат на правову допомогу, він не міг посилатися на постанову Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», а його адвокатом не надавалася правова допомога, передбачена Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», яка підлягає компенсації.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Приписами ч. 3 ст. 90 КАС України передбачено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України від 20.12.2011р. № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні; під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Відповідно до таблиці-розрахунку вартості правової допомоги згідно із договором № 141212 від 14.12.2012 року, укладеним позивачем ОСОБА_2 із адвокатом ОСОБА_4, вказаним договором передбачена оплата усних консультацій (400 грн.) та підготовки письмового пояснення по справі (2400 грн.), а участь у судових засіданнях суду І інстанції та ознайомлення з матеріалами справи здійснюється безкоштовно (а.с. 157 т.1).

При цьому матеріали справи містять лише одну квитанцію про оплату правової допомоги за договором № 141212 від 14.12.2012 року (а.с. 143 т. 1) у розмірі 2800 грн., що за сумою узгоджується із таблицею-розрахунком вартості правової допомоги згідно із договором № 141212 від 14.12.2012 року.

Будь-яких доказів понесення позивачем ОСОБА_2 витрат у звязку із участю адвоката ОСОБА_4 у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням чи під час ознайомлення ним з матеріалами справи немає.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 у частині стягнення на його користь 2800 грн. витрат на правову допомогу.

У іншій частині додаткова постанова суду першої інстанції у апеляційному порядку не оскаржена, а тому у суду апеляційної інстанції відповідно до приписів ч. 1 ст. 195 КАС України відсутні правові підстави для її перегляду у апеляційному порядку в цілому.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, а отже апеляціну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а додаткову постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 вересня 2015 року у справі № 702/500/12 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

ОСОБА_5

Ухвала у повному обсязі складена 03 грудня 2015 року.