Справа № 826/8908/15
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8908/15 Головуючий у 1-й інстанції: Нагорянський С.І. Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства соціальної політики України, управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міністерства соціальної політики України, Управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області в якому просив: зобов'язати Міністерство соціальної політики України та управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області сплатити позивачу суму позову 133980,00 грн. обов'язкових соціальних виплат на оздоровлення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії. Відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону 1996 року, він має право на гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема на отримання щорічної допомоги на оздоровлення. Однак, як зазначає позивач, з 1992 року по 01 січня 2015 року відповідачами не виконуються наведені приписи законодавства, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду про зобов'язання сплатити кошти у розмірі 133980,00 грн. обов'язкових соціальних виплат на оздоровлення, які відповідачі не виплатили йому за 22 роки.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду - скасуванню, а адміністративний позов - залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.4 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду.

Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській категорії 1, інвалід ІІІ групи.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач просить суд зобов'язати відповідачів сплатити щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі, яка передбачена ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 1992 до 01.01.2015 (а.с.6).

Розглядаючи позовні вимоги позивача в межах шестимісячного строку, а саме: з 11 листопада 2014 року, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3 до Мінсоцполітики України та УПСЗН Чернівецької РДА Вінницької області про виплату соціальних виплат на оздоровлення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково, з огляду на наступне.

Зокрема, щодо вимог позивача до Міністерства соціальної політики України судом першої інстанції правильно зазначено, що цей центральний орган державної влади є головним розпорядником бюджетних коштів за програмою соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, однак перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення позивачу здійснює управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області.

Водночас, розглядаючи спір у частині вимог до управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області, судом першої інстанції не враховано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Приписами частин 2, 3 ст. 99 КАС України визначено, що строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про застосування строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права цієї особи та коли розпочався перебіг цього строку.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів ч.4 ст.11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно відомостей, наданих управління праці та соціального захисту населення Чернівецької РДА, щорічна допомога у розмірі 90 грн. ОСОБА_3 перерахована 23 жовтня 2014 року, що підтверджується копією списку одержувачів компенсації на оздоровлення потерпіли від аварії на ЧАЕС за 2014 рік та копією платіжного доручення №766 згідно якого суму в розмірі 90 грн. проведено банком 23 жовтня 2014 року.

Таким чином, строк звернення до суду з вимогою щодо проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розпочався 23 жовтня 2014 року (в момент отримання одноразової грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 90 грн.) і закінчився 24 квітня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом лише 11 травня 2015 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті (а.с.15), тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду з даними адміністративними вимогами, встановленого приписами ст. 99 КАС України, які є спеціальними для даних правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 02 жовтня 2014 року по справі № К/800/30082/14 (реєстраційний номер в ЄДРСР 41223463).

Частиною 1 ст. 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні правові наслідки.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

Пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за наявності поважних причин його пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги в частині дотримання ним строків звернення до адміністративного суду, апелянт посилається норми Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду 1963 року та норми частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак таке твердження апелянта є помилковим та не може бути взято до уваги судом апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Вимоги про нарахування суб'єктом владних повноважень та проведення виплат, встановлених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є публічно-правовими, а не цивільно-правовими, у зв'язку з чим до цих правовідносин необхідно застосувати строки звернення до адміністративного суду, встановлені статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України. Строки позовної давності, визначені частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Віденською Конвенцію про цивільну відповідальність за ядерну шкоду від 21.05.1963 року у цих правовідносинах не застосовуються.

Колегія суддів зауважує, що зі змісту адміністративного позову та апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_3 вважає, що порушення його прав відбувалося періодично - щороку при отриманні ним суми допомоги на оздоровлення, а тому кожного разу при отриманні допомоги в неналежному розмірі ( чи не отриманні її взагалі протягом відповідного року) позивач мав змогу звернутись до суду за захистом своїх прав.

Звернуто судом апеляційної інстанції і на рішення судів у справі №150/472/14-а, з яких вбачається, що у травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення в Чернівецькому районі Вінницької області, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив зобов'язати відповідача виплатити щорічну допомогу на оздоровлення з 1992 року по 2013 рік включно, зобов'язати відповідача забезпечити його санаторно-курортною путівкою в санаторій «Бердянськ» терміном на 45 діб та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000000 грн.

Постановою Чернівецького районного суду Вінницької області від 19.09.2014 позов задоволено частково. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення в Чернівецькому районі Вінницької області сплатити позивачу обов'язкові витрати на оздоровлення за період з 2007 року по 2011 роки та за 2013 рік в розмірі по 90 грн. за кожен рік. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення в Чернівецькому районі Вінницької області забезпечити позивачу санаторно-курортною путівкою. В решті позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014р. скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014р. скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції (реєстраційний номер в ЄДРСР 52077768).

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення в Чернівецькому районі Вінницької області про стягнення соціальних виплат на оздоровлення та моральної шкоди закрито в частині позовних вимог щодо стягнення допомоги на оздоровлення за 1995-2006 роки (реєстраційний номер в ЄДРСР 53407241). Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року адміністративний позов в частині позовних вимог з 2007 по 15 листопада 2013 року - залишено без розгляду (реєстраційний номер в ЄДРСР 53407250). Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. (реєстраційний номер в ЄДРСР 53438259).

В силу приписів ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені рішення Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року у справі №150/472/14-а набрали законної сили

Дослідивши обставини, встановлені Вінницьким апеляційним адміністративним судом в адміністративній справі №150/472/14-а, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про виплату щорічної допомоги на оздоровлення за період до 2013 року вже розглянуто у судовому порядку та їм надано правову оцінку. Разом з тим, враховуючи, що у справі, що наразі розглядається, відповідачем, крім УПСЗН Чернівецької РДА, визначено ще й Міністерство соціальної політики України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості закрити провадження у справі (щодо виплати щорічної допомоги на оздоровлення за період до 2013 ) на підставі частини 4 статті 157 КАС України, яка передбачає можливість закриття провадження за умови, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно із частиною 1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, не дотримано судом першої інстанції.

Виходячи з наведеного, беручи до уваги, що позивач пропустив строк звернення до суду, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, а адміністративний позов - залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 41,п.9 ч. 1 ст. 155, ст.ст. 160, 195, п. 4 ст. 198, ст.ст. 203, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2015 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Міністерства соціальної політики України, управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної державної адміністрації Вінницької області про зобов'язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.12.2015.

Головуючий суддя: В.Ю. Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.