Справа № 813/2890/15
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Справа № 876/8155/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну каргу Генерального прокурора України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

08.06.2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Генерального прокурора України ОСОБА_2 про визнання протиправними дій і бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії та, з врахуванням уточнень до позовних вимог, просив суд визнати протиправними дії Генерального прокурора України щодо розгляду і вирішення скарг ОСОБА_1 на протиправні дії прокурорів Львівської області від 02.05.2015р., 10.05.2015р. та від 14.05.2015р. і зобовязати надати відповіді на вказані скарги у відповідності до вимог Закону України «Про прокуратуру» та Закону України «Про звернення громадян».

В обґрунтування вимог зокрема зазначає, що Генеральним прокурором України (далі - відповідач) в порушення норм чинного законодавства про звернення громадян скеровано скарги позивача до органів прокуратури, дії яких ним оскаржуються. Зазначив, що його скарги від 02.05.2015р. та від 14.05.2015р., скеровані Генеральному прокурору України ОСОБА_2 з питань неналежної діяльності підпорядкованих йому працівників прокуратури Львівської області, відповідачем в порушення вимог чинного законодавства скеровано на розгляд до органу прокуратури, дії якого позивачем оскаржуються - прокуратури Львівської області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Генерального прокурора України щодо розгляду і вирішення скарг ОСОБА_1 на протиправні дії прокурорів Львівської області від 02.05.2015 та від 14.05.2015. Зобовязано Генерального прокурора України розглянути скарги ОСОБА_1 від 02.05.2015 та від 14.05.2015.В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням відповідачем - Генеральним прокурором України подано апеляційну скаргу в якій зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Вважає, що при вирішенні спору судом неправильно застосовано ст. 12 Закону України «Про звернення громадян», ст.ст. 306, 308 КПК України та вимоги Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 9гн від 27.12.2014 року, а тому висновок суду про те, що скарги ОСОБА_1 повинні розглядати відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» зроблений з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до Генерального прокурора України ОСОБА_2 із скаргами від 02.05.2015, 10.05.2015 та від 14.05.2015 на дії прокурорів Львівської області.

Генеральною прокуратурою України листами від 20.05.2015 №04/2/4-777-15 та від 25.05.2015 №04/2/4-777-15 скарги позивача було скеровано для розгляду до Прокуратури Львівської області, якій доручено організувати перевірку згідно з вимогами чинного законодавства, повідомити заявника про вжиті заходи у спосіб і строки, встановлені законом.

Що стосується скарги позивача від 10.05.2015 з приводу незгоди з апеляційною скаргою, поданою Генеральною прокуратурою України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.03.2015, встановлено, що така розглянута Генеральною прокуратурою України та скеровано відповідь ОСОБА_1 від 15.06.2015 за №05/4-7011-01.

У скаргах від 02.05.2015 та від 14.05.2015 позивач вказує на бездіяльність працівників ГУ МВС України у Львівській області та органів прокуратури області під час досудового розслідування СВ Сихівським РВ ГУ МВС України у Львівській області у кримінальних провадженнях за ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 364-1, ч.1 ст. 135 КК України, зазначаються факти неналежного розслідування та безпідставного закриття кримінальних проваджень, недотримання розумних строків розслідування тощо.

Вказані скарги позивача від 02.05.2015 та від 14.05.2015 року відповідачем скеровані для вирішення до прокуратури Львівської області, з тих підстав, що порушенні у скаргах питання належать до компетенції прокуратури Львівської області.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку про порушення відповідачем приписів чинного законодавства України щодо звернень громадян, оскільки скерування скарг їх адресатом іншому органу для розгляду та вирішення, а саме - тому ж органу, діяльність якого оскаржується - прокуратурі Львівської області суперечить ч. 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», згідно з якою забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Окрім цього, суд взяв до уваги норми Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 9 гн від 21.06.2011 року, та Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України №9 гн від 27.12.2014 року.

Суд першої інстанції відзначив, що зазначені інструкції були прийняті, зокрема, на забезпечення виконання вимог Конституції України, Законів України «Про звернення громадян», а відтак прийшов до висновку, що відповідачем не було дотримано норм статті 40 Конституції України та Закону України «Про звернення громадян».

Що стосується скарги ОСОБА_1 від 10.05.2015р. з приводу незгоди з апеляційною скаргою, поданою Генеральною прокуратурою України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.03.2015р., то судом було встановлено, що така розглянута Генеральною прокуратурою України та скеровано відповідь ОСОБА_1 від 15.06.2015 за №05/4-7011-01, відтак, суд прийшов до висновку, що дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки така відповідь була надана 15.06.2015 листом за №05/4-7011-01.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, та даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, враховує наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі Конституції України та законів України

Згідно з ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, обєднання громадян, відповідно до їх статуту, пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривання недоліків в роботі, оскарження дій посадових осіб, державних і громадських органів, регулює ОСОБА_3 України «Про звернення громадян». ОСОБА_3 забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч.1 ст.14 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, обєднання громадян, посадові особи зобовязані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Частиною 1 ст.16 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, обєднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Як зазначалось, ОСОБА_1 звернувся до Генерального прокурора України із скаргою від 02.05.2015р., 10.05.2015р. та від 14.05.2015р..

Із змісту вказаних скарг встановлено, що такі стосуються незаконних дій та рішень прокурорів Львівської області, які були допущені, на думку позивача, як при здійсненні ними своїх посадових обовязків загалом, так і під час здійснення повноважень в рамках конкретних досудових розслідувань по кримінальних справах, які були розпочаті за заявами позивача. Зокрема, у цих скаргах порушуються питання протиправної управлінської діяльності органів і працівників прокуратури у Львівській області, які зачіпають права та інтереси позивача.

Слід звернути увагу, що у скаргах позивача відсутні будь-які вказівки на необхідність розгляду вказаних скарг саме у порядку кримінального процесуального закону.

Разом з тим, у випадку здійснення досудових розслідувань за заявами позивача, наведені обставини не можуть слугувати перешкодою для реалізації права останнього звертатися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб зі зауваженнями, пропозиціями, заявами, клопотаннями та скаргами в порядку звернень громадян (як із загальних питань, так і з питань, повязаних із такими розслідуваннями), а також такі обставини не позбавляють позивача законного права очікувати відповідного розгляду таких скарг, поданих у порядку звернень громадян.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідачем не дотримано приписів чинного законодавства України щодо звернень громадян, оскільки скерування скарг їх адресатом іншому органу для розгляду та вирішення, а саме тому ж органу, діяльність якого оскаржуються - прокуратурі Львівської обл. - суперечить вимогам ч.4 ст.7 Закону України «Про звернення громадян».

Пунктом 1 ст. 6 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що органи прокуратури України становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.

Порядок розгляду звернень громадян у Генеральній прокуратурі України регулюється нормами Закону України «Про прокуратуру», Закону України «Про звернення громадян», Інструкцією про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, введеної в дію наказом Генеральної прокуратури України №9гн від 27.12.2014р..

Окрім цього, не можуть бути прийняті до уваги норми Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 9гн від 21.06.2011р., та Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України № 9гн від 27.12.2014р., оскільки норми таких приписів положень не у повній мірі узгоджуються з приписами ст.40 Конституції України та Закону України «Про звернення громадян».

З врахуванням вказаних обставин, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що матеріалами справи обґрунтовуються підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Генерального прокурора України щодо розгляду і вирішення скарг на протиправні дії прокурорів Львівської області та про зобовязання розглянути скарги позивача від 02.05.2015р. та від 14.05.2015р. в належному порядку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись, ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Генерального прокурора України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 року у справі № 813/2890/15 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.М. Судова-Хомюк

Судді В.В. Гуляк

ОСОБА_4