Справа № 808/3918/15
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року о 12 год. 45 хв.Справа № 808/3918/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання Панасенка О.О.

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - 1 ОСОБА_2

відповідача 2 ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області,

Запорізького міського управління юстиції

третьої особи ОСОБА_5

про визнання дій протиправними та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра (далі позивач) до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області (далі відповідач-1), Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (далі відповідач-2), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області щодо реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації, поданої ОСОБА_5 та зареєстрованої 04.02.2015 року за №ЗП 18; скасувати рішення Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про прийняття заявки №12386374, поданої ОСОБА_5 17.07.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ТОВ «Багіра» є власником адміністративної будівлі «А-3» та замощення 1, розташованої за адресою : м.Запоріжжя, вул.Перемоги, будинок 2. Право власності на вказану нерухомість зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно за ТОВ «Багіра» 12 травня 2004 року. Позивачу стало відомо про те, що громадянином ОСОБА_5 подано до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції заяву №12386374 про реєстрацію права власності на реконструйовані обєкти за адресою: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, будинок 2, підставою для подання якої стала Декларація про готовність обєкта до експлуатації, що зареєстрована 04.02.2015 за №ЗП18 інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області. Позивач вважає, що документи про реконструкцію виготовлені з метою противоправного заволодіння чужим майном. Крім того, зазначає, що перед початком робіт замовник має направити відповідне повідомлення у якому зазначається зокрема, на якій підставі замовник користується чи володіє земельною ділянкою на якій здійснюється будівництво. При цьому, жодних документів про право користування чи право власності як на адміністративну будівлю так і на земельну ділянку, на якій знаходиться адміністративна будівля у ОСОБА_5 не має. Стверджує, що відповідачами протиправно прийняті рішення щодо реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації та заяви про державну реєстрацію права власності на нежитлову адміністративну будівлю, а тому позивач просить їх скасувати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач-1 проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що декларація про готовність обєкта до експлуатації не є рішенням субєкта владних повноважень, а є виключно документом замовника, який відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації. Оскільки подана ОСОБА_5 декларація про готовність обєкта до експлуатації оформлена відповідно до вимог чинного законодавства, підстави для відмови в її реєстрації були відсутні, відповідачем-1 здійснено реєстрацію такої декларації 04.02.2015 шляхом присвоєння їй номеру ЗП 18.

Відповідач-2 проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що жодних рішень Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції, що прийнятої заяви від ОСОБА_5 не приймалося. Відповідачем-2 17.07.2015 за №12386374 було лише зареєстровано заяву ОСОБА_5 про державну реєстрацію права власності на нежитлову адміністративну будівлю літ. «А-3» та замощення 1, розташованої за адресою : м.Запоріжжя, вул.Перемоги, будинок 2 у порядку передбаченому Законом України»Про державну реєстрацію речових прав.

Представник третьої особи проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2014 по справі №335/8680/13-ц (2/335/132/2014) визнано за ОСОБА_5 право власності на нежитлову адміністративну будівлю літ. «А-3» та замощення 1, розташоване за адресою: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, будинок 2. Зазначене рішення суду залишено без змін судом апеляційної та касаційної інстанції та набрало законної сили 27.06.2014. Таким чином твердження ТОВ «Багіра» про те, що воно є власником вказаного нерухомого майна не відповідає дійсності. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні за клопотанням представника відповідача-1 здійснено заміну первинного відповідача-1 Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області на належного відповідача-1 Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

Також, судом задоволено клопотання відповідача-2 про заміну первинного відповідача-2 - Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції належним відповідачем-2 - Запорізьким міським управлінням юстиції.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, зазначає наступне.

Як зазначив представник позивача, відповідно до відомостей внесених 26 листопада 2012 року до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Товариство з обмеженою відповідальністю «Багіра» є власником нежитлової будівлі «А-3», розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.2.

17 липня 2015 року ТОВ «Багіра» стало відомо про те, що громадянином ОСОБА_5 до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції подано заяву №12386374 про реєстрацію права власності на реконструйовані обєкти за адресою: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.2

Підставою для подання зазначеної заяви стала реєстрація відповідачем-1 декларації про готовність обєкта до експлуатації поданої ОСОБА_5, яка відбулась 04 лютого 2015 року за №18.

17.07.2015 представником ОСОБА_5 було подано до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області заяву про державну реєстрацію права власності на нежитлову адміністративну будівлю літ.А-3, замощення І, що знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.2, разом з переліком документів. Цієї ж дати відповідачем-2 здійснено реєстрацію поданої заяви за №12386374.

Вважаючи протиправною реєстрацію відповідачами декларації про готовність обєкта до експлуатації та заяви про державну реєстрацію права власності на нежитлову адміністративну будівлю, позивач звернувся із позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

Щодо правомірності реєстрації відповідачем-1 декларації про готовність обєкта до експлуатації, суд зазначає наступне.

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038 встановлені правові та організаційні основи містобудівної діяльності.

Статтею 1 вказаного Закону визначено поняття «замовник» - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»

прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Частиною 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що замовник відповідно до Закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, форма декларації про готовність обєкта до експлуатації є додатком 1 до Порядку.

Затверджена форма декларацій має вичерпний перелік даних, що зазначаються замовником.

Згідно з ч.6 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність обєкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Як було встановлено у судовому засіданні, 27.01.2015 громадянином ОСОБА_5 було подано до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області декларацію про готовність обєкта до експлуатації, а саме про готовність до експлуатації обєкту «Реконтрукція тамбурів адміністративної будівлі за адресою: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.2».

Представник позивача наголошує, що декларація містить неправдиві відомості зокрема, особою, яка здійснює реконструкцію обєкту може бути лише власник такого обєкту, проте в даному випадку власником вказаної нежитлової будівлі є ТОВ «Багіра» про що, було внесено запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно. До того ж, ОСОБА_5В не має документів про право користування чи право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться адміністративна будівля.

Судом під час дослідження вказаної вище декларації зясовано, що вона містить наступні данні:

-найменування обєкта відповідно до затвердженого проекту будівництва «Реконструкція тамбурів адміністративної будівлі за адресою:69001, м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.2»;

-код обєкта згідно з державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 та категорію складності «код 1220.9; ІІІ категорія складності»;

-інформацію про замовника ОСОБА_6 (паспорті дані, місце проживання, ідентифікаційний код);

-інформацію про відповідальну особу інженера з технічного нагляду - ТОВ «Інжинірингкомпані» ОСОБА_7;

-інформацію про генерального підрядника (за наявності) будівельні роботи виконувались господарським способом ОСОБА_5;

-інформацію про осіб, відповідальних за виконання робіт ОСОБА_5, види робіт: монтаж стінових конструкцій: встановлення віконних та дверних блоків; виконання внутрішнього оздоблення.

-інформацію про генерального проектувальника ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації»;

- інформацію про відповідальних осіб генерального проектувальника головний інженер проекту ТОВ «Регіональне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_8;

-інформацію про проектну документацію проектна документація затверджена ОСОБА_5 10.11.2014; експертиза не здійснюється відповідно до п.3 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не підлягають обовязковій експертизі проекти будівництва І-ІІІ категорії;

-інформацію про дозвільні документи декларація про початок виконання будівельних робіт, зареєстрована департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області від 14.11.2014 ЗП 89.

-інформацію про обєкт місцезнаходження 69001, м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.2, дата початку будівництва: 17.11.2014; дата закінчення будівництва: 22.12.2014; строк введення обєкта в експлуатацію: І квартал 2015 року;

-інформацію про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою не потребує, відповідно до п.4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також, як свідчать матеріали справи, рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2014 року по справі №335/8680/13-ц (№2/335/132/2014) (а.с.69-73) визнано за ОСОБА_5 право власності на не житлову адміністративну будівлю літ.А-3 та замощення1, розташовані за адресою: 69001, м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.2.; витребувано із володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Багіра» на користь ОСОБА_5 не житлову адміністративну будівлю літ. А-3 та замощення 1, розташовані за адресою: 69001, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.2.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26.06.2014 №22-ц/778/1620/14 Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2014 року залишено без змін (а.с.75-78).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2014 року та Ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 26.06.2014 залишені без змін (а.с. 79).

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2014 року набрало законної сили 27.06.2014.

Суд зазначає, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2014 року спростовуються доводи позивача стосовно того, що ОСОБА_9 не є власником спірного майна, до того ж, щодо відсутності документів про право користування чи право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться адміністративна будівля то зміст дослідженої декларації містить з цього приводу посилання на п.4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто такі відомості не зазначаються у разі реконструкції, реставрації або капітального ремонту обєктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані.

Оскільки декларація подана та оформлена відповідно до вимог встановлених чинним законодавством, 04 лютого 2015 року за №ЗП18 відповідачем-1 відповідно до своїх повноважень, було зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації.

З наданих в судовому засіданні пояснень з боку представника відповідача - 1 судом з"ясовано, що будь-яких письмових документів у формі рішень щодо реєстрації декларації про готовність об"єкта до експлуатації відповідачем не приймається, а отже позовні вимоги щодо визнання такого рішення та його скасування є без підставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Що стосується скасування рішення відповідача - 2, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що державним виконавцем Стратій О.С. Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в межах виконавчого провадження ВП №44437244 відкритого 20.05.2014 здійснено передачу нежитлової адміністративної будівлі літ. А-3 та замощення 1, розташовані за адресою: 69001, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.2 ОСОБА_5 про що, складено Акт про вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду та передачі їх стягувану від 20.02.2015.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 врегульовано відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація прав на обєкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого обєкта ст.1 Закону).

Частиною 2 ст.41 Конституції України визначено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.4 ст.334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтею 13 Закону №1952-IV передбачено, що реєстрація заяв і запитів, повязаних з проведенням державної реєстрації прав та наданням інформації з Державного реєстру прав, проводиться в базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Згідно із п.5 ч.1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

В свою чергу частиною 4 ст.15 вищевказаного Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Так, 17.07.2015 від імені ОСОБА_4, на підставі довіреності посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 09.07.2014 за №1654, ОСОБА_5 було подано до відповідача-2 заяву про державну реєстрацію права власності на нежитлову адміністративну будівлю літ.А-3 та замощення1, розташовані за адресою: 69001, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.2. разом з переліком документів.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №868 від 17.10.2013 визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Пунктом 9 вказаного Порядку встановлено, що орган державної реєстрації прав, нотаріус, особа, зазначена у пункті 1-1 цього Порядку, приймає заяви в порядку черговості їх надходження шляхом реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації. Моментом прийняття заяви вважається дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів. Орган державної реєстрації прав, особа, зазначена у пункті 1-1 цього Порядку, у разі подання заяви особисто заявником видає йому картку прийому заяви, форму та вимоги до оформлення якої встановлює Мін'юст.

Згідно п.13 цього Порядку, заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату адміністративного збору. Орган державної реєстрації прав, нотаріус, особа, зазначена у пункті 1-1 цього Порядку, не приймає заяву в разі відсутності документа, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документа про сплату адміністративного збору в повному обсязі, передбаченому законодавством, крім випадків, передбачених абзацом другим цього пункту.

Як зазначив представник відповідача-2, ОСОБА_9 разом із заявою були надані всі необхідні документи в тому числі і документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав та документ про сплату адміністративного збору.

Таким чином, Запорізьке міське управління юстиції не мало правових підстав для відмови у прийнятті поданої заяви, а тому 17.07.2015 заяву зареєстровано за №12386374.

З наданих в судовому засіданні пояснень з боку предстаника відповідача - 2, судом встановлено, що на даній стадії жодних рішень відповідачем-2 не приймається та відповідно ними не приймалось, тоді як пунктом 20 Порядку передбачено прийняття рішення державним реєстратором про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації вже за результатом розгляду заяви та документів необхідних для проведення державної реєстрації прав.

З огляду на викладене, зареєструвавши заяву позивача, відповідач - 2 діяв в межах своїх повноважень та відповідно до норм діючого законодавства, зворотнього позивачем не доведено.

Слід зазначити, що ані відповідачем-1 при здійсненні реєстрації декларації позивача про готовність обєкта до експлуатації, ані відповідачем-2 при здійсненні реєстрації заяви позивача про державну реєстрацію права власності, не приймались рішення на паперових носіях, а вчинялися дії лише шляхом присвоєння відповідного реєстраційного номеру, а отже позовні вимоги щодо визнання таких рішень протиправними та їх скасування є безпідставними та необгрунтованими.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що при здійсненні реєстрації відповідачем-1 - декларації про готовність обєкта до експлуатації та відповідачем - 2 - заяви про державну реєстрацію права власності на нежитлову адміністративну будівлю, відповідачі діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законом, у звязку з чим заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні, відповідно до ст.160 КАС України, сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.В.Шара