Справа № 820/11144/14
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2015 р. м. Київ К/800/2888/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного реєстратора Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області Марченка Іллі Леонідовича на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Садовод» до Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області, Державного реєстратора Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області Марченка Іллі Леонідовича, треті особи: Великобурлуцька районна державна адміністрація Харківської області, Головне управління Держземагентства у Харківській області, про скасування рішень,

встановив:

Приватне акціонерне товариство «Садовод» звернулось з позовом до Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області (далі - Реєстраційна служба), Державного реєстратора Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області Марченка І. Л. (далі - Державний реєстратор), за участі третіх осіб: Головного управління Держземагенства у Харківській області, Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, в якому просив:

- скасувати рішення Державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 9 грудня 2013 року № 8843453, яким відмовлено у державній реєстрації права власності держави на земельні ділянки;

- скасувати рішення Державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 9 грудня 2013 року № 8843538, яким відмовлено у державній реєстрації іншого речового права - права оренди земельних ділянок;

- зобов'язати Реєстраційну службу на підставі розпорядження Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області № 265 від 27 серпня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Андріївської сільської ради АТ «Садовод» здійснити заходи по державній реєстрації права власності держави в особі Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані за межами населених пунктів на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий № :02:000:0044, площею 16,3197 га;

- зобов'язати Реєстраційну службу одночасно із здійсненням заходів по реєстрації прав власності держави на земельну ділянку здійснити заходи по державній реєстрації іншого речового права - права оренди земельних ділянок на підставі розпорядження Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області № 265 від 27 серпня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Андріївської сільської ради АТ «Садовод» та договору оренди землі № 13 від 27 грудня 2012 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством та Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області щодо оренди земельної ділянки, кадастровий № :02:000:0044, площею 16,3197 га.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково: скасовано рішення Державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 09 грудня 2013 року № 8843453 щодо відмови у державній реєстрації права власності держави на земельні ділянки; скасовано рішення Державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 09 грудня 2013 року № 8843538 щодо відмови у державній реєстрації іншого речового права - права оренди земельних ділянок; зобов'язано Реєстраційну службу на підставі розпорядження Великобурлуцької районної Державної адміністрації Харківської області від 27 серпня 2012 року № 265 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Андріївської сільської ради АТ «Садовод» повторно розглянути заяву щодо здійснення заходів по державній реєстрації права власності держави на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані за межами населених пунктів на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий № :02:000:0044, площею 16,3197 га, та щодо права оренди земельних ділянок на підставі розпорядження Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 27 серпня 2012 року № 265 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Андріївської сільської ради АТ «Садовод»; в іншій частині в позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Державний реєстратор звернувся з касаційною скаргою, в якій просив таке рішення скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Позивач у запереченнях проти касаційної скарги просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як установлено судами, розпорядженням Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 27 серпня 2012 року № 265 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Андріївської сільської ради ЗАТ «Садовод» (далі - Розпорядження № 265) позивачу в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передано земельні ділянки, площею 520,3066 га, в тому числі багаторічні насадження - 411,0184 га, ріллі -103,2493 га, пасовища - 6,0389 га, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

27 грудня 2012 року між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області (орендодавець) і Приватним акціонерним товариством «Садовод» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення № 13 щодо названої земельної ділянки. Вказаний договір державну реєстрацію не пройшов.

30 листопада 2013 року позивач звернувся до Реєстраційної служби із заявою № 4261042 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права) - права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0044, розташовану за адресою: с/рада Андріївська, Великобурлуцький район, Харківська область, площею 16,3197 га, відповідно до вказаного договору від 27 грудня 2012 року № 13.

Одночасно з документами для державної реєстрації похідного права на земельну ділянку позивачем до Реєстраційної служби подано Розпорядження № 265 для державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності держави на земельні ділянки, до складу яких входить і земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0034, площею 16,3197 га.

09 грудня 2013 року Державним реєстратором прийнято рішення за № 8843453 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яким відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: державна, розмір частки: 1, - на земельну ділянку, що розташована за адресою: с/рада Андріївська, Великобурлуцький район, Харківська область, кадастровий номер :02:000:0034, - за суб'єктом Великобурлуцька районна державна адміністрація Харківської області у зв'язку з тим, що із заявою звернулась неналежна особа, а повинен звернутись уповноважений відповідний центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин або його територіальні органи.

Цього ж дня Державний реєстратор прийняв рішення № 8530370 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яким: відмовлено у державній реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки, що розташована за адресою: с/рада Андріївська, Великобурлуцький район, Харківська область, кадастровий номер :02:000:0044 -, за суб'єктом - Приватне акціонерне товариство «Садовод», - у зв'язку з тим, що заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що рішення про відмову у державній реєстрації права власності за Державою Україна прийнято Державним реєстратором правомірно, оскільки із заявою повинен звернутись уповноважений відповідний центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин або його територіальний орган, який здійснює управління майном на даний момент.

У свою чергу, відсутність державної реєстрації права власності право власності на вказане нерухоме майно унеможливило реєстрацію іншого речового права - права оренди.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що висновки Державного реєстратора про неможливість здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень з підстави, що із заявою звернулась неналежна особа, суперечать вимогам закону, оскільки позивач надав рішення компетентного органу виконавчої влади щодо надання землі в оренду, а закон не зобов'язує проводити повторно переоформлення дозвільних документів при передачі функцій держави від одного органу до іншого.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У преамбулі Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-ІV) зазначено, що цей Закон визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Частина друга статті 9 Закону України № 1952-ІV передбачає прямий обов'язок державного реєстратора під час розгляду заяви про реєстрацію встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно із частиною четвертою статті 15 Закону № 1952-IV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до абзацу сьомого частини першої статті 16 Закону № 1952-IV у разі здійснення державної реєстрації речових прав на земельні ділянки, похідних від права власності, за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на зазначені земельні ділянки, відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування зобов'язаний одночасно подати до органу державної реєстрації прав чи державному кадастровому реєстратору відповідну заяву про державну реєстрацію права власності держави чи територіальної громади на зазначені земельні ділянки. Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) вважається заявою про здійснення державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на зазначену земельну ділянку.

Стаття 24 Закону № 1952-IV містить виключний перелік підстав, згідно з якими може бути відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема, із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа (пункт 3 частини першої), заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону (пункт 5-2 частини першої).

За приписами пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 06 вересня 2012 року № 5245-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності з 01 січня 2013 року (далі - Закон № 5245-VІ), державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно зі статтею 122 Земельного Кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку.

Законом № 5245-VI внесено зміни і до Земельного Кодексу України, зокрема статтю 122 викладено в новій редакції, де частиною четвертою встановлено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 445 (далі - Положення), Держземагентство є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Відповідно до пункту 4 Положення Держземагентство відповідно до покладених на нього завдань: передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок та обмежень у їх використанні та інше.

З наведеного вбачається, що, починаючи з 1 січня 2013 року, відповідно до статті 122 Земельного Кодексу України та Положення повноваження щодо надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності у власність або користування є виключною компетенцією Держземагентства та його територіальних органів.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, в постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 21-214а15.

Як вже зазначено, розпорядженням № 265 позивачеві в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передано земельні ділянки, площею 520,3066 га , в тому числі багаторічні насадження - 411,0184 га, ріллі -103,2493 га, пасовища - 6,0389 га, за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя на території Андріївської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

Доказів того, що позивач звертався до відповідного територіального органу Держземагентства з питання реєстрації права власності на зазначену вище земельну ділянку за Державою Україна, позивач під час судового розгляду не надав.

Таким чином, Державний реєстратор правомірно відмовив позивачу у проведенні державної реєстрації права власності на земельну ділянку на підставі того, що із заявою має звернутися відповідний центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин або його територіальний орган, а заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки під час вирішення справи по суті судом апеляційної інстанції допущені порушення норм матеріального, скаргу позивача слід задовольнити.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Державного реєстратора Реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції Харківської області Марченка Іллі Леонідовича задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року скасувати та залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: