Справа № 810/4702/15
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/4702/15 Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" до Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (далі - позивач, ТОВ "Комплекс Агромарс") звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов, від 02.09.2015 ВП № 48205712 про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 170380,71 грн.; від 02.09.2015 ВП № 48205712 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50,00 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 02.09.2015 ВП № 48205712 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права та прийняти в цій частині нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, постановою від 22.07.2015 державний виконавець відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області відкрив виконавче провадження № ВП 48205712 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 01.07.2015 № 911/4431/14 щодо примусового виконання рішення господарського суду Київської області від 13.01.2015 (набрало законної сили 09.06.2015), відповідно до якого належить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший легіон" кошти у сумі 1504950,00 грн. - основний борг, 165369,16 грн. - пеня та 33487,98 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Цією ж постановою державний виконавець запропонував боржнику (позивачу) самостійно виконати рішення до 28.07.2015 та надати державному виконавцю документи, що підтверджують сплату боргу.

Як вбачається з напису на супровідному листі, з яким надіслано копію вказаної постанови державного виконавця, представник позивача її одержав 22.07.2015. Позивач також одержав копію даної постанови поштою 28.07.2015, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

У період з 22.07.2015 по 28.07.2015 позивач самостійно рішення суду не виконав, але 30.07.2015 звернувся до відділу ДВС Вишгородського РУЮ із заявою про відкладення виконавчих дій, в обґрунтування якої зазначив, що несвоєчасно одержав постанову державного виконавця від 22.07.2015 про відкриття виконавчого провадження, а тому позбавлений можливості самостійно виконати рішення суду.

Постановою від 31.07.2015 державний виконавець задовольнив заяву позивача і постановив про відкладення провадження виконавчих дій до 07.08.2015.

Позивач, не погоджуючись з рішенням господарського суду Київської області від 13.01.2015 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 у справі № 991/4431/14, з приводу примусового виконання яких було видано наказ, оскаржив їх у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Ухвалою від 30.07.2015 по справі № 911/4431/14 Вищий господарський суд України зупинив виконання рішення господарського суду Київської області від 13.01.2015 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 у справі № 991/4431/14 до закінчення її перегляду в порядку касації.

Вказану ухвалу Вищого господарського суду України позивач подав до відділу ДВС Вишгородського РУЮ разом із заявою про зупинення виконавчого провадження 05.08.2015 (вх. № 2829/07-28/3).

Постановою державного виконавця від 06.08.2015 виконавче провадження було зупинено з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

В подальшому, постановою від 05.08.2015 по справі № 911/4431/14 Вищий господарський суд України залишив касаційну скаргу ТОВ "Комплекс Агромарс" без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 13.01.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 - без змін.

21 серпня 2015 року стягувач (ТОВ "Перший легіон") звернувся до відділу ДВС Вишгородського РУЮ із заявою про поновлення виконавчого провадження, до якої додав копію вказаної постанови Вищого господарського суду України.

Постановою від 25.08.2015 державний виконавець поновив виконавче провадження ВП № 48205712.

2 вересня 2015 року державний виконавець відділу ДВС Вишгородського РУЮ на підставі статей 28 та 41 Закону України "Про виконавче провадження" прийняв дві постанови: про стягнення з ТОВ "Комплекс Агромарс" виконавчого збору у сумі 170380,71 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50,00 грн. (копії постанов надіслано позивачу засобами поштового зв'язку і вручено 15.09.2015).

Того ж дня (02.09.2015) позивач звернувся до відділу ДВС Вишгородського РУЮ із заявою про зупинення виконавчого провадження з тих підстав, що він звернувся до господарського суду Київської області із заявою про відстрочення виконання рішення суду. Боржник також повідомив державному виконавцю, що ухвалою господарського суду Київської області від 19.08.2015 заяву позивача прийнято до провадження.

Ухвалою від 01.09.2015 по справі № 991/4431/14 господарський суд Київської області задовольнив заяву ТОВ "Комплекс Агромарс" та відстрочив виконання рішення господарського суду Київської області від 13.01.2015 по справі № 991/4431/14 до 01.03.2016.

Однак, стягувач - ТОВ "Перший легіон", не погоджуючись з вказаною ухвалою, оскаржив її до суду апеляційної інстанції, таким чином, ухвала законної сили не набрала до завершення апеляційного перегляду заяви.

Копію ували господарського суду Київської області від 01.09.2015 про розстрочення виконання рішення суду позивач подав до відділу ДВС Вишгородського РУЮ 15.09.2015 разом з другою заявою про зупинення виконавчого провадження.

16 вересня 2015 року позивач втретє звернувся до відділу ДВС Вишгородського РУЮ із заявою про зупинення виконавчого провадження, до якої вкотре додав копію ухвали господарського суду Київської області від 01.09.2015 про розстрочення виконання рішення суду.

Листом від 25.09.2015 № 10143 відділ ДВС Вишгородського РУЮ повідомив позивача про те, що підстави для зупинення виконавчого провадження відсутні, оскільки ухвала господарського суду Київської області від 01.09.2015 про розстрочення виконання рішення суду законної сили не набрала.

30 вересня 2015 року позивач вчетверте звернувся до відділу ДВС Вишгородського РУЮ із заявою про зупинення виконавчого провадження, до якої вкотре додав копію ухвали господарського суду Київської області від 01.09.2015 про розстрочення виконання рішення суду.

Листом від 07.10.2015 № 11484 відділ ДВС Вишгородського РУЮ вдруге повідомив позивача про те, що підстави для зупинення виконавчого провадження відсутні, оскільки ухвала господарського суду Київської області від 01.09.2015 про розстрочення виконання рішення суду законної сили не набрала.

При цьому, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2015 по справі № 911/4431/14 апеляційну скаргу ТОВ "Перший легіон" на ухвалу господарського суду Київської області від 01.09.2015 по справі № 991/4431/14 про відстрочення виконання рішення господарського суду повернуто скаржнику, таким чином, ухвала господарського суду Київської області від 01.09.2015 (про відстрочення виконання рішення господарського суду) набрала законної сили 28.09.2015.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем постановами про стягнення з боржника виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині скасування постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Виконання рішення суду здійснюється органом державної виконавчої служби у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-ХІV .

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що підставою для стягнення виконавчого збору є невиконання боржником рішення у строк, встановлений для добровільного виконання.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач не виконав рішення суду самостійно не тільки у визначений державним виконавцем строк, але й після відновлення виконавчого провадження після завершення розгляду касаційної скарги.

При цьому суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що та обставина, щодо звернення позивача до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" не утворює підстави для зупинення виконавчого провадження або відстрочення у вчиненні виконавчих дій до того моменту, поки суд не постановить позитивне рішення за такою заявою і ухвала суду не набере законної сили.

Водночас, колегія суддів вважає необгрунтованими посилання апелянта на те, що набуттю права на винесення постанови про стягнення з виконавчого збору передує здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання виконавчого листа, оскільки закон не ставить можливість стягнення з боржника виконавчого збору в залежність від фактичного вчинення державним виконавцем примусових дій по стягненню боргу.

Більш того, ця правова позиція законодавчим органом України після виникнення спірних правовідносин була прямо закріплена на законодавчому рівні шляхом прийняття Закону України від 12.02.2015, № 191-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)", який набрав чинності 05.04.2015 року і в якому в новій редакції частини 1 статті 28 Закону № 606 зазначено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

З огляду на наведене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що постанова державного виконавця про стягнення з позивача (боржника) виконавчого збору є правомірною і підстави для її скасування відсутні.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються висновками суду першої інстанції та матеріалами справи, а суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 03.12.2015 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.