Справа № 826/7138/15
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року м. Київ К/800/36486/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої судді: Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О.В., Єрьоміна А.В.,

при секретарі: Яроші Д.В.,

за участі представників: позивача Радченко А.М.; відповідача Маслової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Національного банку України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2015 року у справі №826/7138/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення від 19.03.2015 №122, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулося з позовом до Національного банку України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем Національного банку України "Про накладення штрафу на публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" за порушення вимог нормативно-правових актів Національного банку України" від 19 березня 2015 року №122(далі - Рішення).

Позовні вимоги мотивовано тим, що спірне Рішення прийняте не уповноваженою особою, з порушенням строків застосування штрафу, застосовані заходи впливу є неадекватними характеру вчинених правопорушень і не відповідають балансу між несприятливими наслідками та цілями рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 4 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2015 року скасоване рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задоволені. Визнане протиправним та скасоване рішення комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем Національного банку України "Про накладення штрафу на публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" за порушення вимог нормативно-правових актів Національного банку України" від 19 березня 2015 року №122.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Національний банк України звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судом та обґрунтованість застосування норм матеріального права до вирішення спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги колегія суддів вважає їх не обґрунтованими, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню із наступних міркувань.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що працівниками НБ України у період з 15.05.2014 року по 25.07.2014 року на підставі посвідчення від 13.05.2014 року №42-002/22773 проведене планове інспектування АТ "Ощадбанк" за період з 01.03.2012 року до 01.05.2014 року. У ході перевірки Відповідачем були виявлені порушення Позивачем: Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 19.03.2003 №124 в частині подання за станом на 01.05.2014 року статистичної звітності, у якій виявлено випадки перекручення даних за формами: №613 "3віт про концентрацію ризику за активними операціями банку з контрагентами та інсайдерами" (далі - форма №613), №614 "3віт про найбільших (прямих та опосередкованих) учасників контрагентів банку" (далі - форма № 614), №631 "Звіт про структуру активів та пасивів за строками": 1) у статистичній звітності за формою №613 за станом на 01.05.2014 року неправильно зазначено інформацію щодо дати договору; 2) у статистичній звітності за формою №614 за станом на 01.05.2014 року неправильно зазначено інформацію про найбільших учасників контрагентів Банку; 3) у статистичній звітності за формою №631 за станом на 01.05.2014 року зазначено інформацію, яка не відповідала реальній дійсності;

- пп. "б" п. 1.8 глави 1 розділу IV та п. 2.2 глави 3 розділу VI Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 року №368 в частині невключення під час розрахунку нормативів кредитного ризику ПАТ "ПУМБ" та групу пов'язаних підприємств та невключення під час розрахунку нормативу максимального розміру кредитного ризику на одного контрагента Н7 станом на 01.05.2014 року кредитної заборгованості ПАТ "ПУМБ" до загальної суми вимог АТ "Ощадбанк" до групи СКМ.

Результати перевірки зафіксовані в звіті про інспектування від 13.11.2014 року №42-011/67199/БТ.

На підставі викладених у звіті про інспектування висновків Комісією з питань нагляду та регулюванням діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем Національного банку України прийняте рішення №122, яким на Позивача накладений штраф у загальній сумі 1 728 057,60 грн., а саме:

- за подання статистичної звітності за формами №613, №614, №631 за станом на 01.05.2014 року, в яких виявлені випадки перекручування даних, у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожну форму звітності, що становить п'ять тисяч сто гривень (1700,00 грн.*3=5100,00 грн.);

- за порушення вимог пункту 2.2 глави 3 розділу VI Інструкції №368 в частині невключення під час розрахунку нормативу Н7 всіх вимог Банку до загальної заборгованості групи пов'язаних контрагентів (до загальної заборгованості групи СКМ не включено заборгованість ПАТ "ПУМБ") у розмірі 0,01 відсотка від суми зареєстрованого статутного капіталу банку, що становить один мільйон сімсот двадцять дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят сім тисяч гривень шістдесят копійок (17 229 576,00 грн. * 0,01% = 1 722 957,6 грн.).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що рішення комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем Національного банку України "Про накладення штрафу на публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" за порушення вимог нормативно-правових актів Національного банку України" від 19 березня 2015 року №122 є таким, що прийняте на підставі, в межах повноважень та у строки передбачені чинним законодавством, з урахуванням принципу пропорційності та адекватності вчиненим порушенням.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги суд апеляційної інстанції виходив з того, що станом на момент винесення відповідачем Рішення(19.03.2015р.), останнім пропущений шестимісячний строк, протягом якого позивач може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки початком перебігу строку слід вважати довідку за липень 2014р. про яку зазначено у звіті про інспектування, який складається з урахуванням довідок про перевірки.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком апеляційного суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Згідно ст. 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (далі - Закон) зазначений Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Метою цього Закону є правове забезпечення стабільного розвитку і діяльності банків в Україні і створення належного конкурентного середовища на фінансовому ринку, забезпечення захисту законних інтересів вкладників і клієнтів банків, створення сприятливих умов для розвитку економіки України та підтримки вітчизняного товаровиробника.

Приписи ст. 2 Закону визначають, що інспекційна перевірка банку - форма здійснення банківського нагляду уповноваженими Національним банком України особами безпосередньо у банку.

Відповідно до ст. 71 Закону кожний банк є об'єктом інспекційної перевірки уповноваженими Національним банком України особами.

Перевірки здійснюються з метою визначення рівня безпеки і стабільності операцій банку, достовірності звітності банку і дотримання банком законодавства України про банки і банківську діяльність, а також нормативно-правових актів Національного банку України.

Перевірка банків здійснюється відповідно до плану, затвердженого Національним банком України. Планова перевірка здійснюється не частіше одного разу на рік. Про проведення планової перевірки Національний банк України зобов'язаний повідомити банк не пізніше, ніж за 10 днів до його початку.

Банки зобов'язані забезпечити уповноваженим Національним банком України особам умови для проведення інспекційної перевірки та вільний доступ у робочий час до всіх приміщень банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать, зокрема, накладення штрафів на: банк відповідно до положень, затверджених Правлінням Національного банку України, але у розмірі не більш як 1 відсоток суми зареєстрованого статутного капіталу; банк та/або керівника банку за невиконання вимог куратора банку у розмірі від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Частиною 2 статті 74 Закону передбачено, що порядок застосування заходів впливу (санкцій), передбачених законом, а також розмір фінансових санкцій, що застосовуються до банків та інших юридичних осіб, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку України, встановлюються законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України.

Наведене обґрунтовано дало підстави суду першої та апеляційної інстанції для висновку про наявність у НБ України повноважень проводити інспекційні перевірки діяльності банків та за їх наслідками застосовувати заходи впливу до банків.

Судами першої та апеляційної інстанції була встановлена наявність порушень позивачем вимог нормативно-правових актів Національного банку України викладених у спірному рішенні комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем від 19 березня 2015 року №122 та відповідність застосованих заходів впливу, їх адекватність характеру вчинених правопорушень і відповідність балансу між несприятливими наслідками та цілями рішення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції щодо спливу строку, протягом якого Позивача може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, з наступних міркувань.

Абзацом 1 пункту 9.22 глави 9 розділу ІІ Положення №346 передбачено, що розрахунок суми штрафу здійснюється за кожним допущеним порушенням, зазначеним у цій главі, а накладення штрафу за це порушення здійснюється протягом шести місяців із дня виявлення порушення, але не пізніше ніж через один рік з дня допущення порушення.

Зазначені норми повністю кореспондують приписам ч. 1 ст. 250 Господарського кодексу України, відповідно до яких адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Затверджене постановою Правління НБ України від 17.07.2001 року № 276 Положення про планування та порядок проведення інспекційних перевірок (далі - Положення №276) регулює процес планування та проведення інспектування службою банківського нагляду та уповноваженими Національним банком України (далі - Національний банк) особами банків, філій іноземних банків та інших осіб, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку.

Зі змісту п. 1.2 Положення №276 вбачається, що довідка про перевірку - документ довільної форми, що складається інспектором за результатами інспекційної перевірки окремих видів діяльності (операцій) об'єкта перевірки; звіт про інспектування - документ єдиної форми про результати проведеної інспекційної перевірки об'єкта перевірки, що формується керівником інспекційної групи з урахуванням довідок про перевірку окремих видів діяльності (операцій).

Відповідно до п. 3.7 Положення №276 довідка про перевірку окремого виду діяльності (операції) об'єкта перевірки складається інспектором і має бути передана керівникові інспекційної групи для формування звіту.

Довідка має містити висновки, виявлені порушення та їх вплив на діяльність установи, супровідну інформацію та рекомендації об'єкту перевірки.

Кожна довідка складається в двох примірниках та засвідчується підписом інспектора.

Перший примірник довідки передається керівникові банку, його відокремленого підрозділу/філії іноземного банку або іншого об'єкта перевірки (далі - керівник об'єкта перевірки), про що робиться відповідна відмітка із зазначенням дати отримання довідки на другому примірнику довідки, який зберігається у керівника інспекційної групи. Відмітка засвідчується підписом керівника об'єкта перевірки.

Керівник об'єкта перевірки зобов'язаний не пізніше третього робочого дня з дати отримання довідки повернути підписаний ним примірник керівникові інспекційної групи в обмін на другий примірник довідки.

У разі наявності заперечень (зауважень) щодо фактів та висновків, викладених у довідці, керівник об'єкта перевірки повертає підписаний примірник довідки з позначкою "із запереченнями" з одночасним наданням письмових заперечень з поясненнями та документальним підтвердженням, які є невід'ємною частиною довідки.

У разі необхідності перевірки інформації, викладеної в запереченнях до довідки, строк інспекційної перевірки може бути продовжений на 15 робочих днів.

У разі неповернення керівником об'єкта перевірки в установлений строк підписаного першого примірника довідки, наданого для ознайомлення та підписання, або відмови в його підписанні, довідка вважається такою, що до неї немає заперечень з боку об'єкта перевірки. У цьому разі керівник інспекційної групи використовує для подальшої роботи другий примірник довідки, який зберігається в Національному банку/територіальному управлінні.

Приписи п. 3.8 Положення №276 закріплюють, що керівник інспекційної групи за результатами інспекційної перевірки з урахуванням довідок про перевірку та іншої інформації складає звіт про інспектування.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що довідка є засобом первинної фіксації отриманої у ходів перевірки інформації, зокрема, щодо порушень об'єктом перевірки вимог чинного законодавства. При цьому норми Положення №276 передбачають право банку висловлювати заперечення з приводу закріпленої у таких довідках інформації.

Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції зі змісту звіту про інспекційну перевірку та рішення №122, вбачаються випадки порушення Позивачем вимог чинного законодавства зафіксовані в довідках від 09.07.2014 року №107 "Якість кредитного портфеля. Кредитний ризик" та від 11.07.2014 року №116 "Ризик ліквідності. Управління активами та пасивами".

Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що вперше факти допущення порушень вимог чинного законодавства, які в подальшому стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення №122, посадовими особами НБ України були виявлені 09.07.2014 року та 11.07.2014 року відповідно.

Разом з тим, рішення №122, яким до Позивача були застосовані заходи реагування, прийнято Відповідачем 19.03.2015 року, тобто більш ніж через 8 місяців після виявлення суб'єктом владних повноважень порушення, що не відповідає встановленим вимогам ГК України та Положення №346.

З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що початком перебігу строку для накладення санкцій на Позивача слід вважати дату складення звіту про інспектування АТ "Ощадбанк; 13.11.2014 року, оскільки, як було зазначено вище та вбачається зі змісту Положення №276, звіт про інспектування складається з урахуванням довідок про перевірки, які, у свою чергу і є первинним документом фіксації та виявлення правопорушення.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов до вірного висновку, що адміністративно-господарські санкції, застосовані Національним банком України до АТ "Ощадбанк" рішенням від 19.03.2015 року №122 є такими, що накладені після спливу шестимісячного строку притягнення банку до відповідальності, у зв'язку з чим оскаржуване рішення №122 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів дійшла думки, що суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно встановив характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосував норми матеріального права до їх вирішення.

Порушень норм процесуального закону, які б призвели до ухвалення незаконного рішення, не встановлено.

Доводи касаційної скарги зазначений висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2015 року у справі №826/7138/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: