Справа № 802/3783/15-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 листопада 2015 р. Справа № 802/3783/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації актів цивільного страту Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з адміністративним позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_1 в своїх інтересах та за довіреністю від доньки ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до актових записів про його народження, про шлюб та про народження ОСОБА_2, в якій просив в графах, що стосуються національності ОСОБА_1 замість національності "українець" зазначити національність "поляк". Проте відповідач відмовив у внесенні цих змін до актових записів, посилаючись на розбіжності в документах. Позивачі вважають таке рішення суб'єкта владних повноважень протиправним, оскільки ними було представлено усі необхідні документи, які підтверджують польське коріння ОСОБА_1 зокрема ті документи, які беззаперечно засвідчують, що його батько та дід були поляками за національністю. Також позивачі зазначають, що висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області порушує їх право на вільний вибір та відновлення національності. Відтак, за захистом своїх прав позивачі вимушені звертатися до суду.

Представники сторін у судове засідання не прибули, натомість надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (вх. № 32229 від 29.10.2015 та вх. № 32741 від 03.11.2015). Крім того, у поданій заяві представник відповідача зазначила, що в частині зобов'язання відділу державної реєстрації актів цивільного стан Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області позов визнає.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд установив такі фактичні обставини.

21.07.2015 ОСОБА_1, діючий в своїх інтересах та за довіреністю в інтересах ОСОБА_2, звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області з письмовою заявою про внесення змін щодо актових записів № 2692 від 29.10.1969 про народження ОСОБА_1, № 2638 від 29.10.1994 про шлюб між ОСОБА_1 та матірю позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, № 628 від 11.03.1996 про народження ОСОБА_2 шляхом зміни в графах "відомості про нареченого", "відомості про батька" національності з "українець" на "поляк".

До даної заяви були додані такі документи: ксерокопії паспорта заявника, довірительки (доньки заявника), довіреності на представництво прав та інтересів ОСОБА_2, свідоцтва про народження заявника, свідоцтва про шлюб заявника, свідоцтва про народження довірительки (доньки заявника), повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (далі - ДРАЦС) щодо актового запису про народження заявника, повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про шлюб заявника, повний витяг з ДРАЦС щодо актового запису про народження довірительки (доньки заявника), ксерокопії актового запису та повний витяг щодо актового запису про народження батька заявника та про шлюб батьків заявника

Відповідно до п. 1 висновку відповідача від 26.08.2015 про внесення змін до актового запису цивільного стану заяву позивача ОСОБА_1 задоволено частково, стосовно внесення змін до актового запису про народження, в графі "відомості про батька" національність "українець" виправлено на "поляк".

01.09.2015 вказана зміна зареєстровано в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.

У виправленні національності ОСОБА_1 у вищезазначених актових записах про шлюб та про народження ОСОБА_2 відмовлено. Пункти 2 і 3 оскаржуваного висновку відповідача мотивовані розбіжностями в документах.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду і віросповідання.

Виходячи з положень ст. ст. 269, 270, 300 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право на національність є особистим немайновим правом.

Статтею 269 ЦК України встановлено, що особисті немайнові права належать кожній особі за народженням або за законом.

Згідно зі ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин, ратифікованої Законом України № 703/97-ВР від 09.12.1997, визначено, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно з положеннями ст. 1 та ст. 3 Закону України від 26.06.1992 "Про національні меншини в Україні" Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом Держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Статтею 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного ставу за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за. місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стан у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 6 статті 22 цього Закону визначено, що після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано згаданим Законом та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (далі - Правила).

Відповідно до п. 2.11 Правил факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів.

Згідно з п. 2.12 Правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Обґрунтований висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актового запису на підставі пп. 2.13.3 п. 2.13 Правил є підставою для внесення відповідних змін в актові записи цивільного стану.

Як слідує з матеріалів справи, батько позивача ОСОБА_1, відповідно дід позивачки ОСОБА_4, ОСОБА_5 за національністю був поляком.

Так, в актовому записі про народження (складений виконкомом Гавришівської сільської ради Вінницького району 19.03.1939 за №14) в графі "відомості про батька дитини" зазначено національність "поляк".

В актовому записі про шлюб з матірю позивача ОСОБА_1 (зареєстрований 15.12.1968 за №18 виконкомом Гавришівської сільради Вінницького району) батько позивача також записаний за національністю "поляк".

Окрім того, польське походження батька позивача ОСОБА_1 підтверджується архівною довідкою державного архіву Вінницької області від 14.11.2013 та витягом з метричної книги, які свідчать про те, що народження діда позивача (по лінії батька) - ОСОБА_6, було зареєстровано 08.04.1914 в метричній книзі актових записів про народження по Вінницькому римо-католицькому костьолу. В свідоцтві про народження ОСОБА_6, виданому повторно 04.03.1969 зазначено місце реєстрації народження: Вінницький костьол Вінницької області.

Таким чином, на переконання суду, той факт, що батько та дід ОСОБА_1 за національністю були поляками документально підтверджується.

Відтак, користуючись правом на вільний вибір та відновлення національності позивачі мають має право вважати себе поляками.

Представлені позивачами документи не викликають сумнівів щодо їх достовірності, оскільки видані компетентними органами державної влади, суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для внесення змін до актових записів: №2638 від 29.10.1994 про укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, складеному відділом ДРАЦС РС ВМУЮ у Вінницькій області, зазначивши в графі "відомості про нареченого" замість національності "українець" національність "поляк"; в актовому записі про народження ОСОБА_2, складеному відділом ДРАЦС РС ВМУЮ у Вінницькій області 11.03.1996 за №628, зазначивши в графі "відомості про батька" замість національність "українець" національність "поляк".

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене суд доходить висновку про необхідність визнання протиправною відмову відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області у внесенні змін до актових записів цивільного стану за заявою ОСОБА_1 від 21.07.2015, викладену у п. п. 2, 3 висновку про внесення змін до актових записів цивільного стану від 26.08.2015 (справа № 244-06.01-61).

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача прийняти рішення про внесення змін в актові записи, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, враховуючи наявність у суду права при задоволенні вимог адміністративного позову прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчити певні дії, а також беручи до уваги протиправність відмови суб'єкта владних повноважень у внесенні змін до актових записів цивільного стану, суд доходить висновку, що позивачами обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який може бути застосований при прийнятті рішення у цій адміністративній справі.

Оцінюючи визнання позову відповідачем в частині, суд виходить з такого.

Частиною третьою статті 136 КАС України передбачено, що судове рішення у звязку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтею 112 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 112 КАС України відповідач може визнати адміністративний позов повністю або частково. Згідно з частиною 4 цієї статті суд не приймає визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує нічиї права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд, згідно статті 86 зазначеного Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам, встановленим у справі, підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні за участю присутніх учасників процесу, визнаються відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивачів, оцінивши досліджені у ході судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю.

Питання про розподіл судових витрат у справі суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якою передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області у внесенні змін до актових записів цивільного стану за заявою ОСОБА_1 від 21.07.2015, викладену у п. п. 2, 3 висновку про внесення змін до актових записів цивільного стану від 26.08.2015 (справа №244-06.01-61).

Зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області вчинити наступні дії:

- в актовому записі № 2638 від 29.10.1994 про укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, вчиненому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, в графі "відомості про нареченого" замість національності "українець" зазначити національність "поляк".

- в актовому записі № 628 від 11.03.1996 про народження ОСОБА_2, вчиненому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, в графі "відомості про батька" замість національності "українець" зазначити національність "поляк".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович