Справа № 825/3592/15-а
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м.Чернігів Справа № 825/3592/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

06.11.2015 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1В.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі Прилуцька ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області (Форма «С») від 23.10.2015 № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, яке підлягає скасуванню, оскільки перевірку відповідачем проведено незаконно. Крім того, зазначив, що відповідачем у порушення ОСОБА_4 направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків від 28.11.2012 № 1236 не зазначено у акті перевірки та оскаржуваному податковому повідомленні рішенні пункту та статті законодавчого акту, порушення якого встановлено перевіркою. Також, зазначив, що сигарети зберігались у магазині для власних потреб.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали повністю, просили у його задоволенні відмовити, оскільки оскаржуване податкове повідомлення рішення було винесено відповідачем у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) зареєстровано в якості фізичної особи-підприємця з 28.07.1998, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців станом на 30.11.2015 та Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №830606 (а.с.12,24,25) і взято на податковий облік до Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 07.10.2015 № 999/07/-05 начальником ОУ ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_5 запропоновано Заступнику начальника ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_6 провести відповідні перевірочні заходи щодо магазину за адресою: вул. Словянська, с. Ольшана, Ічнянський район, Чернігівська область, який належить ФОП ОСОБА_1, у звязку з виявленням факту реалізації алкогольної та тютюнової продукції без відповідних дозвільних документів та маркованої марками акцизного податку з візуальними ознаками фальсифікації (а.с.32).

У свою чергу, 09.10.2015 посадовими особами Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області, на підставі наказу від 08.10.2015 № 419 «Про проведення фактичної перевірки» та направлень на перевірку від 08.10.2015 №№ 675,676 (а.с.33-36), проведено фактичну перевірку магазину, який розташований за адресою: вул. Словянська, с. Ольшана, Ічнянський район, Чернігівська область та належить ФОП ОСОБА_1

За результатами перевірки складено акт від 09.10.2015 № 21/НОМЕР_2 (а.с.37,38), у якому зафіксовано факт зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання, а саме: за прилавком магазину з метою реалізації знаходились наступні тютюнові вироби: сигарети «Столичні без фільтру» в кількості 5 пачок за ціною 10,96 грн., виробник АТ «Імперіал Тобаккопродакшн Україна»; сигарети «Прилуки класичні» в кількості 4 пачки за ціною 12,50 грн., виробник ПРАТ «А/Т тютюнова компанія В.А.Т. - Прилуки»; сигарети «Bondstreet» в кількості 2 пачки за ціною 15,00 грн., виробник ПРАТ «Філіп Морріс Україна»; сигарети «Strong» в кількості 2 пачки за ціною 10,00 грн., виробник ТзОВ «Львівська тютюнова фабрика»; сигарети «Winston» в кількості 2 пачки за ціною 19,00 грн, виробник ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна»; сигарети «Lifa Menthol» в кількості 1 пачка за ціною 14,29 грн., виробник ТзОВ «Львівська тютюнова фабрика» (а.с.37-38).

Позивача з актом перевірки ознайомлено у цей же день, зауваження щодо акту у останнього відсутні.

Крім того, згідно пояснень ФОП ОСОБА_1 вбачається, що вищевказані сигарети лише зберігаються у нього без мети реалізації (а.с.39).

На підставі акту перевірки від 09.10.2015 заступником начальника Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області ОСОБА_7 винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» від 23.10.2015 № НОМЕР_1, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові санкції) у розмірі 17000 грн. (а.с.11).

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, відповідно до пункту 80.2. статті 80 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності обставин передбачених цією статтею.

Згідно з пунктом 80.7. статті 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

У свою чергу, пунктом 81.1. статті 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Вищевказаними нормами законодавства чітко передбачений обов'язок контролюючого органу пред'являти або надсилати платнику податків документи, на підставі яких проводиться перевірка.

Згідно з пунктом 81.3. статті 81 ПК України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Так, у судовому засіданні позивачем зазначено про незаконність проведення відповідачем перевірки належного йому магазину.

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні і підтверджено матеріалами справи, наказ на перевірку та відповідні направлення на перевірку відповідають вимогам пункту 81.1. статті 81 ПК України і вручені позивачу, що підтверджується його особистим підписом на вищевказаних документах (а.с.35,36).

При цьому, суд зазначає, що позивачем не використано свого права щодо недопуску посадових осіб Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області до проведення фактичної перевірки магазину.

Вищевказане, у свою чергу, спростовує твердження позивача про незаконність проведення посадовими особами Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області фактичної перевірки.

У відповідності до абзаців 21,22 статті 1 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон № 481/95-ВР) місце зберігання - це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) це перелік місць зберігання, який ведеться органами доходів і зборів і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Згідно з частиною 36 статті 15 Закону № 481/95-ВР зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

За порушення вищевказаного порядку зберігання тютюнових виробів абзацом 11 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено застосування до суб'єктів господарювання фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 1700 гривень.

У свою чергу, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених Законом № 481/95-ВР, регламентований спеціальним ОСОБА_4, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі - ОСОБА_4 № 790).

Так, згідно з пунктом 5 ОСОБА_4 № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 6 ОСОБА_4 № 790 передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених Законом № 481/95-ВР, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (Департамент контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПС, його регіональні управління та їх територіальні підрозділи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

За приписами пункту 8 ОСОБА_4 № 790 рішення про застосування фінансових санкцій до суб'єкта підприємницької діяльності за порушення норм Закону складається за формою згідно з додатком до цього ОСОБА_4.

Відповідно до положень підпунктів 19-1.1.16. пункту 19.1. статті 19 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення став акт перевірки від 09.10.2015 № 21/НОМЕР_2, у якому зафіксовано факт зберігання тютюнових виробів у магазині, який належить ФОП ОСОБА_1, у місцях зберігання, не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання тютюнових виробів (а.с.37,38).

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що акт перевірки це службовий документ, який є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктами господарювання.

Викладені в акті перевірки обставини є підставою для застосування керівником податкового органу або його заступником відповідних заходів винесення рішень.

Таким чином, акт перевірки, складений посадовими особами Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області за результатами перевірки позивача, є належним доказом, який підтверджує факт допущення позивачем правопорушення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, акт перевірки від 09.10.2015 № 21/НОМЕР_2 підписано позивачем без зауважень, що свідчить, у свою чергу, про визнання позивачем факту порушення ним статті 15 Закону № 481/95-ВР, а саме зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання тютюнових виробів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність винесеного Прилуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області податкового повідомлення-рішення (Форма «С») від 23.10.2015 № НОМЕР_1 та відсутність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у повному обсязі.

Крім того, судом не приймаються до уваги посилання позивача на порушення відповідачем ОСОБА_4 направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів

України 28.11.2012 №1236 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 року за № 2135/22447, а саме: не зазначення у акті перевірки та оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні пункту та статті законодавчого акту, порушення якого встановлено, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення містить у собі норму, порушену позивачем стаття 15 Закону № 481/95-ВР (а.с.11).

При цьому, суд зазначає, що вищевказаний ОСОБА_4 регулює виключно питання складання та направлення (вручення) органами державної податкової служби платникам податків податкових повідомлень-рішень, тому посилання позивача на його порушення у частині не зазначення пункту та статті законодавчого акту, порушення якого встановлено у акті перевірки, є недоречним.

Також, судом не приймаються до уваги твердження позивача про використання, виявлених під час перевірки, сигарет для власних потреб, оскільки їх кількість та різноманітність назв ставить під сумнів саме таке їх цільове призначення.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 3 статті 2, частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядок та строки, передбачені статтями 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Падій