Справа № 817/3306/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

817/3306/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №817/3306/15

01 грудня 2015 року

16 год. 45хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області

до

Приватного підприємства "Стадіо"

про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства "Стадіо" про застосування заходів реагування.

Справа розглянута в порядку скороченого провадження.

Ухвалою судді про відкриття скороченого провадження від 05.11.2015 року відповідачу було надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для подання заперечення. До закінчення даного строку відповідачем подано заперечення на адміністративний позов, в яких зазначає про не вчинення ним деяких із вказаних а акті перевірки порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки.

Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши у передбачений статтею 183-2 КАС України строк матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що 22-28.10.2015 року працівниками Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області проведено планову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб Приватного підприємства "Стадіо", за наслідками якої складено акт №265 від 28.08.2015 року (а.с. 7-15).

Матеріалами перевірки підтверджується, що відповідачем допущено порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, зокрема:

1.Пункту 2.37 розділу III Правил пожежної безпеки України, а саме, допускається знімання на дверях, що ведуть на сходові клітини, пристроїв для їх самозачинення;

2.Пункту 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки України, підпункту 7.2.1. ДБН В.2.5-56:2014, а саме, не виконано блокування системи вентиляції під час спрацювання автоматичної пожежної сигналізації;

3.Пункту 1.2 розділу V, пункту 1.10 розділу III Правил пожежної безпеки України, пункту 5.9 ДБН В.2.5-56:2014, а саме, приміщення, в якому розташований приймально - контрольний прилад автоматичної пожежної сигналізації, не забезпечено аварійним освітленням безпеки;

4.Пункту 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки України, підпункту 10.2.4 ДБН В.2.5-56:2014, а саме, приміщення 1-го та 2-го поверхів не забезпечено системою протидимного захисту (димовидалення);

5.Пункту 8 розділу ІІ Правил пожежної безпеки України, а саме, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ІSO 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір" (ІSO 6309:1987, IDT);

6.Пункту 1.1 розділу V Правил пожежної безпеки України, а саме, автоматична пожежна сигналізація в приміщеннях знаходиться у несправному стані.

7.Пункту 1.1 розділу V Правил пожежної безпеки України, а саме, пожежний сповіщувач на 2-му поверсі знаходиться у несправному стані;

8.Пункту 2.5 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України, а саме, не проведено повторну вогнезахисту обробку дерев'яних конструкцій горища будівлі;

9.Пункту 2.3 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України, а саме, не встановлено протипожежні сертифіковані двері в складському приміщенні;

10.Пункту 2.23 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України, а саме, вихід зі складського приміщення не відповідає протипожежним вимогам будівельних норм (ширина виходу менше 0,8 м);

11.Пункту 3.18 розділу V Правил пожежної безпеки України, а саме, не проведено інвентаризацію вогнегасників та не заведено журнал обліку вогнегасників;

12.Пункту 3.6 розділу V Правил пожежної безпеки України, пункт 3.10 Типових норм належності вогнегасників, а саме, забезпечити приміщення, в яких знаходиться ПЕОМ вуглекислотними вогнегасниками з величиною заряду вогнегасної речовини З кг і більше;

13.Пункту 1.1 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України, а саме, коридор другого поверху та приміщення котельні не очищено від сміття, пустої тари;

14.Пункту 3.10 розділу V Правил пожежної безпеки України, а саме, не встановлено на видних місцях на висоті 2-2,5 м від рівня підлоги як усередині, так і поза приміщеннями для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежегасіння вказівні знаки згідно з ДСТУ ІSO 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір";

15.Пункту 4 розділу ІІ Правил пожежної безпеки України, а саме, для кожного приміщення не розроблено та не затверджено інструкції про заходи пожежної безпеки;

16.Пункту 1.18 розділу ІV Правил пожежної безпеки України, а саме, в приміщеннях допускається експлуатація тимчасових електромереж;

17.Пункту 1.21 розділу ІV Правил пожежної безпеки України, а саме, не проведено перевірку і огляд пристрою блискавкозахися відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд";

18.Пункту 1.20 розділу ІV Правил пожежної безпеки України, а саме, не проведено заміри опору ізоляції та перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

19.Пункту 2.22 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України, а саме, будівлю не забезпечено адресним вказівником;

20.Пункту 2.1 розділу V Правил пожежної безпеки України, а саме, на будівлі не встановлено покажчик місця розташування пожежного гідранта;

21.Пункту 3.10 розділу V Правил пожежної безпеки України, а саме, переносні вогнегасники не розміщені шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для їх повного відчинення;

22.Пункту 2.3 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України, пункт 2.12 ДБН В.1.1-7-2002, а саме, не встановлено сертифікований протипожежний люк виходу на горище зсередини приміщення другого поверху;

23.Пункту 2.3 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки України, пункту 6.6 ДБН В.1.1-7-2002, а саме, вихід на горище не передбачено через протипожежний люк з розміром не менше 0,6 м х 0,8 м;

24.Пункту 2.26 розділу ІV Правил пожежної безпеки України, а саме, лінію живлення кондиціонера не забезпечено автономним пристроєм електричного захисту;

25.Пункту 1.16 розділу ІV Правил пожежної безпеки України, а саме, електрощити не захищено автономними системами пожежогасіння та оснастити схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки);

26.Пункту 5 розділу ІІ Правил пожежної безпеки України, а саме, плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі потребують коригування та допрацювання;

27.Підпункту 4.5.1 Правил техногенної безпеки, а саме, не забезпечено навчання діям та способам захисту в разі виникнення аварійних ситуацій та аварій усіх працівників при прийнятті на роботу і за місцем роботи для набуття практичних навиків попередження аварій і ліквідації їх наслідків, про що у журналі реєстрації вступного інструктажу з питань техногенної безпеки зробити відповідні записи. Не заведено журнал вступного інструктажу;

28.Пункту 10 Правил техногенної безпеки, а саме, не забезпечено проходження навчань в навчально-методичному центрі цивільного захисту та безпеки життєдіяльності категорій осіб керівного складу та фахівців, діяльність яких пов'язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту;

29.Підпункту 4.5.5 Правил техногенної безпеки, а саме, не розроблено та не вивішено на видному місці відповідні інструкції щодо виконання вимог техногенної безпеки та порядку дій персоналу в разі виникнення аварійної ситуації.

Відповідно до п.п. 1, 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Згідно з ч. 2 ст. 68 цього Кодексу, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Частиною 2 статті 70 вказаного Кодексу визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Отже, підставою для повного або часткового зупинення діяльності підприємства є факт створення ним реальної загрози життю та здоров'ю людей у зв'язку з експлуатацією об'єкта з порушеннями вимог законодавства, що має підтверджуватись достатніми доказами.

Суд приходить до висновку, що наведені в акті перевірки порушення, які були виявлені позивачем під час перевірки відповідача, відповідають вказаним критеріям.

При цьому, у поданих відповідачем письмових запереченнях на адміністративний позов останнім вказано про відсутність з його боку порушень, викладених у пунктах 1, 4, 6, 8-10, 24 акту перевірки, на підтвердження чого, проте, не надано жодних доказів, що на думку суду, не може свідчити на користь спростування існування таких порушень на час перевірки та/або їх усунення відповідачем на час звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

За змістом частини 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04. 2007 року №877, повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

Положення даного Закону кореспондують з нормами пункту 5 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, в силу яких адміністративні справи щодо застосування у випадках, передбачених законом, заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), дозвільної системи у сфері господарської діяльності, якщо вони можуть бути застосовані виключно за судовим рішенням розглядаються в порядку скороченого провадження.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Керуючись ст.ст. 160-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщення Приватного підприємства "Стадіо", розташованого за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Соборна, 205, до повного усунення порушень законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова суду першої інстанції є остаточною, крім випадків оскарження її в апеляційному порядку.

У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Шарапа В.М.