Справа № 826/14333/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду із адміністративним позовом до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича, в якому просить:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича щодо включення ОСОБА_5 до четвертої черги кредиторів АТ «КБ «ЕКСПОБАНК»;

- зобов'язати уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» Волощука Ігоря Григоровича здійснити виплату ОСОБА_5 1 000 000, 00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови апелянт посилається на те, що статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не передбачено включення до четвертої черги черговості задоволення вимог банку за рішенням суду. У зв'язку з цим вважає, що виплати мають бути здійснені у першочерговому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи, 11 вересня 2013 року між ПАТ КБ «Експобанк» та ОСОБА_5 було укладено договір № 2142/14939/2013 банківського вкладу «Класичний», відповідно до п. 1.3., 1.4. якого позивач внесла на рахунок вкладу 500 000 грн. на строк з 11.09.2013 року по 11.10.2014 року включно.

30 вересня 2013 року між ПАТ КБ «Експобанк» та ОСОБА_5 було укладено договір № 2571/14939/2013 банківського вкладу «Класичний», відповідно до пунктів 1.3., 1.4. якого ОСОБА_5 внесла на рахунок вкладу 500 000 грн. на строк з 30.09.2013 року до 30.10.2014 року.

08 вересня 2014 року ОСОБА_5 звернулась до відповідача із письмовими заявами про дострокове повернення обох вкладів.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.09.2014 року № 97 запроваджена з 25.09.2014 року по 25.12.2014 року тимчасова адміністрація та призначена уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «КБ «Експобанк».

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до Печерського районного суду м. Києва із позовом про стягнення з ПАТ КБ «ЕКСПОБАНК» грошових коштів у розмірі 1 000 000,00 грн.

25.11.2014 року рішенням Печерського районного суду м Києва позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15.01.2015 року рішення Печерського районного суду м Києва від 25.11.2014 року залишено без змін.

30.01.2015 року ОСОБА_5 звернулась до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «КБ ЕКСПОБАНК» Волощука Ігоря Григоровича (надалі також Уповноважена особа) із заявою, в якій просила включити її до списку кредиторів АТ «КБ ЕКСПОБАНК» згідно договорів банківських вкладів «Класичний» № 2571/14939/2013 від 30.09.2013 року та договору банківського вкладу № 2142/14939/2013 від 11.09.2013 року на суму 800 000,00 грн., з урахуванням процентів, оскільки з суми 1 000 000,00 грн. вкладу їй було повернуто 200 000,00 грн.

З виписки по особовому рахунку НОМЕР_1 від 23.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 скористалась своїм правом на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200 000 грн.

Довідкою Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «КБ ЕКСПОБАНК» Волощука Ігоря Григоровича № 1402/4280 від 04.08.2015 року підтверджено, що відповідно до переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів АТ «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК» ОСОБА_5 визнано кредитором АТ «Комерційний банк «ЕКСПОБАНК». Також зазначено, що вимога підлягає задоволенню на підставі заяви від 30.01.2015 року в сумі 819337,50 грн. згідно до 4 черговості, що відповідає статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», порядковий номер у реєстрі № 22.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач звернулась із заявою про включення її до списку кредиторів АТ «КБ ЕКСПОБАНК» згідно із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», то відповідач правомірно включив позивача до 4 черги кредиторів, як це передбачено у статтею 52 вказаного Закону.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (надалі також Закон № 4452-VI).

Згідно частини 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами врегульований статтею 27 Закону № 4452-VI.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону № 4452-VI кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:

1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян;

2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону;

4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Відповідно до частини 4 статті 52 Закону № 4452-VI вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від реалізації майна, недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредиторові однієї черги. У разі відмови кредитора від задоволення визнаної в установленому порядку вимоги уповноважена особа Фонду не враховує суму грошових вимог цього кредитора.

Виходячи з аналізу приведених норм, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що відповідачем правомірно було віднесено ОСОБА_5 до 4 черги кредиторів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачу вже було виплачено 200 000,00 грн., а тому позовні вимоги щодо зобов'язання виплатити 1 000 000,00 грн. є не обґрунтованими.

Згідно довідки № 1402/4280 від 04.08.2015 року позивачеві має бути виплачено 819337,50 грн. включаючи нараховані проценти.

У відповідності до пункту 17 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Отже, заявлені позовні вимоги щодо зобов'язання уповноваженої особи Волощука Ігоря Григоровича здійснити виплату ОСОБА_5 1 000 000,00 грн. є не обґрунтованими, оскільки уповноважена особа не наділена повноваженнями щодо здійснення виплат.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 03.12.2015 року.

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.