Справа № 2-а-2719/2010
Суддя: Олійник С. В.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-а-2719/2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку письмового провадження)

ЗО листопада 2010 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Олійник С.В..,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі про

визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання зарахувати та виплатити недоплаченого щомісячного

підвищення «Дітям Війни» до пенсії, встановив

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду

України в Старобільському районі (далі УПФ) про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання

зарахувати та виплатити недоплаченого щомісячного підвищення «Дітям Війни» до пенсії, у якому просить

суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача та зобовязати УПФ нарахувати і виплатити їй

недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за

період 22.05.2008 року по 31.12.2008 року; за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона має соціальний статус дитини

війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй повинна виплачуватись

щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2006-2007 роках їй така пенсія

не виплачувалась, а у 2008-2009 роках виплачувалась частково в розмірі 10%. Відповідач відмовляється

нарахувати і виплатити їй передбачену законом вказану допомогу. Крім того, її законні права було

обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень законів, а також їй не було повідомлено

про належні їй суми допомоги. Про порушення прав їй стало відомо лише після висвітлення зазначених

подій у засобах масової інформації.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи

повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача - Управління Пенсійного Фонду України по Старобільському району в

судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала

суду письмові заперечення проти позову та просила суд розглянути справу у її відсутності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в в порядку

письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню

з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідношення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має соціальний статус дитини війни, що

підтверджується пенсійним посвідченням і не оспорюється відповідачем УПФ.

У зв'язку з чим, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач

має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Управління Пенсійного фонду відмовило в такій доплаті з тих підстав, що фінансування таких

виплат законодавчо не врегульовано і кошти на ці виплати не передбачені.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого

самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що

передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або

щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,

підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Отже, судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни» і відповідно до ст. 6 цього ж Закону має право на державну соціальну

підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п. 12 ч.І ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» призупинено

на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 Закону

України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Статтею 111 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік встановлено, що у 2007

році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної

допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист

дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія закону України

* «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки,

встановленої для учасників війни.

2

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими, що

не відповідають Конституції України, зокрема, положення статті 71 Закону України «Про державний

бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей

війни».

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про

внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст. 6 Закону України «Про соціальний захист

дітей війни» викладено в наступній редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону

України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного

грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується

підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на

отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної

допомоги , що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус

ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним

із законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що

не відповідають Конституції України, зокрема, положення п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний

бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Зазначені рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території

України, остаточними і не можуть бути оскарженими, крім того, вони мають преюдиціальне значення для

судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок

дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення,

що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України

рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня

2008 року спірні відносини регулюються відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей

війни» в редакції закону, яка діяла до 01 січня 2007 року.

Що стосується вимог позивачки зобовязати Управління Пенсійного фонду України в

Старобільському районі при нарахуванні їй пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 рік враховувати

ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено підвищення пенсії у розмірі

30% мінімальної пенсії за віком, суд вважає ці вимоги задовольнити, оскільки відповідачем порушено

право позивача у 2009 році і їй відповідач не сплачує передбачену надбавку до пенсії в розмірі 30%

мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від

18 листопада 2004 року, а сплачує тільки 10% мінімальної пенсії за віком.

Суд вважає, що вимога ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26

грудня 2008 року № 835-УІ, якою було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році

встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від

розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за

відповідними бюджетними програмами, в даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки на

виконання вищезазначеної норми Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої постанови щодо

встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни».

Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання

соціального захисту окремої категорії громадян» передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких

поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про

жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи

державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах:

з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні, проте вказана Постанова Кабінету

Міністрів суперечить принципам верховенства права.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 15 липня 1999 року «Про прожитковий

мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та

мінімальної пенсії за віком.

Крім того, статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету

Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до

законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у

межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним

критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на

спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про

соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

з

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного

грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії,

повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Тому суд вважає, що позовні вимоги щодо зобовязання відповідача щомісячно підвищувати пенсію

у вказаний період є обґрунтованими.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про неврегульованість механізму реалізації положень ст. 6

Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28

Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна

пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум

застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28

Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також суд вважає, що відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про

соціальний захист дітей війни» доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на

управління Пенсійного фонду України зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з

отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних

правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у

залежність від бюджетних асигнувань.

Суд бере до уваги, що позивач звертався до УПФ з заявою щодо одержання надбавки дітям війни,

однак 02.11.2010 року їй було відмовлено в цьому. Тому суд вважає, що позивач дізнався про порушення

своїх прав, свобод і інтересів з 02.11.2010 року, тобто з моменту, коли їй було відмовлено в надбавці до

пенсії УПФ. Також суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне

забезпечення», - нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий

час не більше як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії; суми пенсії, не одержані своєчасно з

вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким

строком. Аналогічні положення містяться і у ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне

пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 КАС України суд звільняє позивача від сплати судових витрат,

враховуючи його майновий стан. Відповідач звільнений від сплати судових витрат згідно дночого

законодавства.

На підставі наведеного і ст.ст.6, 8, 19, 22, 46, 92 Конституції України, ст.6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне

страхування, ст. 62 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, ст.58 та п.28 розділу П

Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих

актів України», положеннями Закону України Про прожитковий мінімум, ст. 87 Закону України «Про

пенсійне забезпечення», рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 р. від 09.07.2007 року,

рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 9, 11, 12,

17,18,112,122,158-163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в

Старобільському районі про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання зарахувати та виплатити

недоплаченого щомісячного підвищення «Дітям Війни» до пенсії» - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Старобільському

районі щодо нездійснення нарахування і належної виплати ОСОБА_1 як дитині війни

підвищення до пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за період з 22 травня 2008

року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області

здійснити нарахування ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як

дитині війни, виходячи з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове

державне пенсійне страхування» і провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня

2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 по 31 грудня 2009 року з

урахуванням фактично виплачених сум.

Звільнити ОСОБА_1 від судових витрат.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного

адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня

оголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.З ст.167 КАС України, а також

прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня

отримання копії постанови.

Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті 30 листопада 2010 року.

Суддя

ОСОБА_2