Справа № 817/3136/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року 12 год. 20 хв. Справа № 817/3136/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Недашківської К.М., суддів Кравчук Т.О. та Жуковської Л.А., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; позивача не прибув; представника відповідача 1 не прибув; представника відповідача 2 не прибув; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства України та Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області про стягнення заробітку за весь час затримки виконання рішення суду.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Державної інспекції сільського господарства України (далі іменується відповідач 1) та Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області (далі іменується відповідач 2), в якому позивач просить суд стягнути з Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме: з 01.07.2015 по 07.09.2015, у загальному розмірі 10004 грн. 33 коп.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 (справа №817/4075/14) позов ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства України та Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області задоволено частково: визнано протиправними та скасовано наказ голови Державної інспекції сільського господарства України від 22.10.2014 № 205-кт та наказ начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області від 21.11.2014 № 233-к; поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області; стягнуто з Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22.11.2014 по 30.06.2015 у розмірі 30217 (тридцять тисяч двісті сімнадцять) грн. 16 коп.; рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 4389 (чотири тисячі триста вісімдесят дев'ять) грн. 66 коп. допущено до негайного виконання; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2015, апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області та Державної інспекції сільського господарства України задоволено частково; постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року змінено в частині мотивів прийнятого рішення; у решті постанову залишено без змін. Проте, відповідачами не виконано рішення суду в частині негайного поновлення позивача на посаді, що призвело до невиплати останньому заробітку за весь час затримки виконання рішення суду.

Ухвалою судді від 01.10.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 27.11.2015, не прибув, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач 1, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув. Подав до суду письмові заперечення проти позову, де зазначив, що заявлені позовні вимоги не визнає, та просить суд провадити розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника.

Відповідач 2, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув. Подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість забезпечити явку уповноваженого представника. Суд не визнав причини неявки у судове засідання поважними. За приписами частини 2 статті 49 КАС України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Зловживання процесуальними правами різко дисонує з проголошеними законодавцем цілями і завданнями адміністративного судочинства. Правильний і своєчасний розгляд і вирішення адміністративних справ в умовах процесуальної недобросовісної стає скрутним, оскільки дії суб'єкта правопорушника перешкоджають вирішенню цих завдань. Не дивлячись на те, що завдання правильного і своєчасного розгляду і вирішення адміністративної справи ставиться не перед сторонами процесу, а перед органом судової влади (судом), вказана обставина жодною мірою не виправдовує поведінку осіб, які беруть участь в справі. Особи, які беруть участь у справі, не мають прямого юридичного обов'язку сприяти суду в правильному і своєчасному розгляді і вирішенні адміністративної справи, проте за ними закріплений обов'язок утримуватися від дій, здатних перешкоджати досягненню названих завдань. Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти особливу форму адміністративного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників адміністративного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб'єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав.

Керуючись приписами частини 4 статті 128 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних в матеріалах справи належних та допустимих доказів, зміст і обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Відповідно до вимог частини 6 статті 12 та статті 41 КАС України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 (справа №817/4075/14) позов ОСОБА_1 до Державної інспекції сільського господарства України та Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області задоволено частково: визнано протиправними та скасовано наказ голови Державної інспекції сільського господарства України від 22.10.2014 № 205-кт та наказ начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області від 21.11.2014 № 233-к; поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області; стягнуто з Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22.11.2014 по 30.06.2015 у розмірі 30217 (тридцять тисяч двісті сімнадцять) грн. 16 коп.; рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 4389 (чотири тисячі триста вісімдесят дев'ять) грн. 66 коп. допущено до негайного виконання; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2015, апеляційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області та Державної інспекції сільського господарства України задоволено частково; постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 30 червня 2015 року змінено в частині мотивів прийнятого рішення; у решті постанову залишено без змін.

Відповідно до частини 1 статті 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі (частина 5 статті 254 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду по справі набрала законної сили 25.08.2015, а відтак є обов'язковою до виконання на всій території України.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін (стаття 255 КАС України).

30.06.2015 Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи по справі №817/4075/14 в частині негайного поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про виконання рішення суду в частині його негайного поновлення на роботі від 01.07.2015 (а.с. 12).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову від 16.07.2015 про відкриття виконавчого провадження ВП №48166772 (а.с. 18), щодо поновлення позивача на посаді.

Наказом першого заступника голови Державної інспекції сільського господарства України від 08.09.2015 №132-кт (а.с. 35) позивача поновлено на посаді першого заступника начальника Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області.

З матеріалів справи вбачається, що не зважаючи на необхідність негайного поновлення позивача на посаді на виконання рішення суду, наказ про його поновлення був винесений відповідачем 1 лише 08.09.2015.

Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За правилами частини другої статті 235 зазначеного Кодексу, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена вище стаття КЗпП України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, в цьому випадку - пред'явлення рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Частиною другою статті 257 КАС України, встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 КАС передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною четвертою статті 257 КАС України законодавець обумовив питання примусового виконання судових рішень у порядку, встановленому Законом України від 21 квітня 1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі іменується Закон України №606-ХІV).

Цим підкреслюється винятковість саме примусового виконання рішення адміністративного суду.

Відповідно до статті 2 Закону України №606-ХІV, примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Отже, правова природа діяльності органів державної виконавчої служби та її основне призначення полягає саме в примусовому виконанні рішень суду, в тому числі постанов судів про поновлення на посадах у відносинах публічної служби, які набрали законної сили, що і є підставою для негайного їх виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов'язок. Зокрема, зазначений обов'язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі. В таких випадках держава в особі органу державної виконавчої служби несе відповідальність за виконання остаточних судових рішень.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 Постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Враховуючи те, що постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2015 в частині поновлення позивача на державній службі виконана відповідачем 1 шляхом прийняття наказу лише 08.09.2015, суд дійшов висновку, що позивач має право відповідно до статті 236 КЗпП України на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Правова позиція щодо даного питання викладена в Постанові Верховного Суду України від 23.06.2015 у справі 2а-3138/10/0370.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У постанові Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2015, яка набрала законної сили, встановлено розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу 204 грн. 17 коп.

Таким чином, за час невиконання рішення суду стягненню з відповідача 2 підлягає сума у розмірі 10004 грн. 33 коп. (204 грн. 17 коп. х 49 днів = 1000 грн. 33 коп.) (за період з 01 липня 2015 року по 07 вересня 2015 року).

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 01 липня 2015 року по 07 вересня 2015 року у розмірі 10004 (десять тисяч чотири) грн. 33 (тридцять три) коп.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя К.М. Недашківська

Судді Т.О. Кравчук

ОСОБА_2