Справа № 2а-2351/11/0970
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2011 р. Справа № 2a-2351/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

Судді Скільський І.І.,

при секретарі Бурда М.Р.,

за участю:

прокурора Гоголь В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали адміністративної справи

за позовом Заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська побутова техніка»

про стягнення заборгованості в сумі 110997,63 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2011 року заступник прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська побутова техніка» про стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для забезпечення працевлаштування інвалідів в сумі 109228,05 грн. та пені в сумі 1769,58 грн. Загальна сума заборгованості складає 110997,63 грн.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача позов підтримали повністю. Суду пояснили, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті адміністративно-господарських санкцій за 3 робочих місця, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами до Фонду соціального захисту інвалідів в сумі 109228,05 грн, та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в сумі 1769,58 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову. Зазначив, що ОСОБА_3 «Українська побутова техніка» проведено засідання постійно діючої соціальної комісії з питань атестації створеного робочого місця інваліда на підставі наказів про організацію робочих місць інвалідів. (а.с.34-41) та схвалено план заходів щодо створення робочих місць інвалідів та порядок їх працевлаштування. Відповідно до плану подано оголошення в місцеві газети про наявність вакантних посад із наданням переваги для інвалідів на ОСОБА_3 «Українська побутова техніка»(а.с.52-63). Також зазначив, що ОСОБА_3 «Українська побутова техніка» подано Звіти форми № 3- ПН про наявність вакансій за період з 16.02.2010 року по 30.12.2010 року, згідно яких створено 4 робочі місця для інвалідів III групи.(а.с.42-51). Крім того зазначив, що приміщення підприємства обладнано необхідним пристосуванням, необхідного для створення належних умов праці для працівників-інвалідів. Просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є юридичною особою, що здійснює господарську діяльність та використовує найману працю. Відповідач до 16.04.2011 року повинен був сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 109228,05 грн., які нараховані за створені 3 робочих місця, призначених для працевлаштування інвалідів і не зайнятих інвалідами. Дана сума заборгованості підтверджується Звітом за формою 10 ПІ №16-708 від 28.02.2011 року за 2010 рік (а.с.10).

Основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантування їм рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями та інтересами визначені Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Відповідно до частини першої статті 17 вказаного Закону, з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, не забороненою законом.

Право інвалідів на працю, їх працевлаштування реалізується шляхом створення спеціального робочого місця, адаптацією основного й додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей інваліда.

Частина 3 статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлює обовязок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації та забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством; надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Таким чином, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідача складав 3 штатних місця працівника за 2010 рік.

Частиною 9 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено обовязок роботодавців, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєстрації у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щорічного подання цим відділенням звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» затверджено Порядок реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю. Згідно вказаного порядку роботодавці реєструються у відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб підприємців. Для реєстрації пунктом 3 вказаного Порядку встановлено обовязок роботодавців подати (надіслати рекомендованим листом) відділенню Фонду відповідну заяву за формою, що затверджується Мінпраці, та копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи підприємця.

Також зазначеною постановою Кабінету Міністрів України за №70 від 31 січня 2007 року затверджено Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування. Згідно якого, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Форма вказаного звіту затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України за №42 від 10.02.2007 року.

Крім того, Порядок подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування передбачає, обовязок роботодавців подання центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України за №420 від 19.12.2005 року затверджено форму подання такої звітності та інструкцій щодо її заповнення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обовязки роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування передбачають собою:

1.Виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, в тому числі спеціальних робочих місць.

2.Створення для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації.

3.Надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для працевлаштування інвалідів.

4.Звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

5.Забезпечення інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством.

Нормами чинного законодавства щодо соціального захисту інвалідів в Україні на підприємствах, установах, організаціях, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, покладено обов`язок по забезпеченню певної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів, обов`язок працевлаштування під час їх звернення, а не обов`язок примусового прийняття на роботу.

Судом встановлено та не заперечується прокурором та представником позивача, що відповідачем ОСОБА_3 «Українська побутова техніка» проведено засідання постійно діючої соціальної комісії з питань атестації створеного робочого місця інваліда на підставі наказів про організацію робочих місць інвалідів (а.с.34-41) та схвалено план заходів щодо створення робочих місць інвалідів та порядок їх працевлаштування. Відповідно до плану подано оголошення в місцеві газети про наявність вакантних посад із наданням переваги для інвалідів на ОСОБА_3 «Українська побутова техніка» (а.с.52-63).

З матеріалів справи вбачається та підтверджується доводами представника відповідача, що ОСОБА_3 «Українська побутова техніка» подано Звіти форми № 3- ПН про наявність вакансій за період з 16.02.2010 року по 30.12.2010 року, згідно яких створено 4 робочі місця для інвалідів III групи (а.с.42-51). Крім того зазначив, що приміщення підприємства обладнано необхідним пристосуванням, необхідного для створення належних умов праці для працівників-інвалідів, що підтверджується наявними в матеріалах справи фотокопіями (а.с.64-67).

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачена відповідальність роботодавців за не здійснення працевлаштування інвалідів. А саме, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Частиною 2 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Згідно частини 4 статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

За наведених обставин суд вважає, що на відповідача не може бути покладена відповідальність за неналежне виконання обов`язків по працевлаштуванню інвалідів органами, встановлених Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

< Резолютивна частина рішення - НЕ ВИДАЛЯТИ >Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Скільський І.І.

Постанова складена в повному обсязі 18.10.2011 року.