Справа № 359/10306/15-а
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/359/329/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Пустовіт А.Б.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бориспіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області про визнання дій незаконними

ВСТАНОВИВ:

До суду із даним позовом звернувся позивач. Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.07.2013 року ОСОБА_1 (надалі Заявник, Позивач) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1,що належить Заявнику на праві власності.

Так, на виконання вищезазначеного рішення суду, Відділом державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (надалі - Відповідач) 16.09.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39787220.

09.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про зміну прізвища Боржника з ОСОБА_4 на ОСОБА_1.

23.09.2013 року на вимогу державного виконавця Позивач надав автомобіль для проведення опису та арешту.

Описане майно прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_5, який був представником торгуючої організації ПП «Нива-В.Ш.», на підставі довіреності від 03.09.2013 року.

29.10.2013року Відповідачем винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності в особі ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» для надання експертного висновку щодо ринкової вартості автомобіля.

10.01.2014 року до ВДВС надійшов експертний висновок від 16.12.2013 року, з яким Позивача ознайомлено 14.01.2014 року.

Відповідно до п. 4.5.4, Інструкції з організації примусового виконання рішень і проведення реалізації нерухомого майна або транспортних засобів державним виконавцем збираються такі документи: у разі продажу транспортного засобу -свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). У разі якщо транспортний засіб не перебував на обліку в державному органі, що здійснює реєстрацію відповідних транспортних засобів, - інші документи, що підтверджують право власності на цей транспортний засіб відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей. причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.98 № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 № 1371), або інших нормативно-правових актів з питань реєстрації та обліку транспортних засобів.

Вказані документи збираються державним виконавцем одразу після проведення опису майна (п. 4.5.5. Інструкції).

Копії зазначених документів із супровідним листом, копіями виконавчого документа та акта визначення вартості майна (звіту про оцінку майна) та копією розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна або інформаційної довідки органу державної реєстрації прав про наявність обтяжень речових прав на нерухоме майно передаються державним виконавцем особисто або через спеціально уповноважену особу відділу державної виконавчої служби до відповідного регіонального органу ДВС для здійснення заходів щодо передачі майна на реалізацію та організації конкурсу. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, забезпечує правильність та повноту підготовлених документів (відповідно до п. 4.5.6. Інструкції).

Проте, державний виконавець з невідомих причин не передав вищезазначених документів та Автомобіля на реалізацію.

Як Позивачеві стало відомо, 04.11.2013 року державним виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ ОСОБА_3 було складено акт прийому-передачі, згідно з яким Автомобіль був переданий на зберігання ОСОБА_6, заступнику директора філії ПП «Нива-В.Ш.», який діяв на підставі довіреності від 11.11.2013 року. Тобто, на момент передачі майна довіреність на ОСОБА_6 від ПП «Нива-В.Ш.» видана не була.

Крім того, в довіреності від 11.11.2013 року у ОСОБА_6 відсутні будь-які повноваження щодо приймання майна на відповідальне зберігання (на відміну від повноважень ОСОБА_5, який приймав майно на зберігання після його опису).

Більше того, при передачі Автомобіля ОСОБА_6 державним виконавцем порушено положення п. 4.2.6. Інструкції з організації примусового виконання рішень, де зазначено:«У разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою державного виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, ім 'я та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, ім 'я та по батькові нового зберігача. Постанова підписується державним виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається ное зберігачу, до якої додається копія акта опису та арешту майна.»

Відповідно до п. 4.2.8. Інструкції факт передачі майна може засвідчуватись актом державного виконавця або актом приймання-передавання майна.

Проте, державним виконавцем постанова про заміну зберігача майна не виносилась, Позивачеві не направлялась. В акті приймання-передачі від 04.11.2013 року відсутні паспортні дані та місце проживання нового зберігача, як і відсутні у нього повноваження від ПП «Нива-В.Ш.» на отримання Автомобіля на зберігання.

Порушені вимоги п. 4.2.1. Інструкції щодо роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Зазначено лише, що претензії у сторін відсутні, про кримінальну відповідальність у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження» сторін повідомлено.

Автомобіль на реалізацію не передавався. Позивачеві в приміщенні ДВС надавалася інформація, що його Автомобіль знаходиться в ПП «Нива-В.Ш.», про передачу його ОСОБА_6 позивач не повідомлявся.

Хоча, відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» всі документи стосовно виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін.

Як зазначає державний виконавець у відповіді від 09.09.2015 року на запит Позивача про хід виконавчого провадження, автомобіль на реалізацію не передавався у зв'язку із розірванням Міністерством юстиції України договорів із торгуючими організаціями.

Проте, державний виконавець свідомо не передав Автомобіль ні торгуючій організації, ні ДП «Інформюст», як організатору торгів.

18.09.2014 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для оцінки майна в особі ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг»,оскільки попередній висновок втратив чинність.

Проте, як виявилося, провести дану оцінку експерти не змогли, оскільки втомобіль, як і його зберігач, зник, відомості про його місцезнаходження також відсутні.

06.02.2015року лише після того, як на прийомі у державного виконавця Позивач наполіг на розшуку його зниклого автомобіля, державним виконавцем було направлено вимогу ОСОБА_6 щодо повернення ним Автомобіля.

Після того, як вищезазначені дії державного виконавця не дали результатів, виконавцем було направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів. Автомобіль оголошено в розшук.

Державний виконавець звертався із вимогою від 16.02.2015 року до ліквідатора ПП «Нива-В.Ш.» щодо повернення Автомобіля. Проте, отримав відповідь від 25.02.2015 року, де зазначено, що Автомобіль передавався не ПП «Нива-В.Ш.», а громадянину ОСОБА_6, а тому за поверненням автомобіля необхідно звертатися саме до нього.

Отже, Позивачем 23.09.2015 року добровільно передано автомобіль за вимогою державного виконавця з метою його оплатного вилучення. Але на даний час, після спливу двох років з моменту передачі Автомобіля, Позивачем так і не отримано вирученої суми від його реалізації, чим грубо порушені його права, як сторони виконавчого провадження. Більше того, незаконні дії державного виконавця призвели до зникнення Автомобіля.

В звязку з цим просив судвизнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 щодо передачі 04.11.2013 року арештованого майна, а саме автомобіля НОМЕР_2 на зберігання ОСОБА_6 незаконними та визнати незаконною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 стосовно обовязку передачі арештованого майна, а саме автомобіля НОМЕР_2 на реалізацію.

Позивач та його представник в судовому засіданні повністю підтримали заявлені вимоги, просили суд їх задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив він майно для реалізації не передавав на протязі місяця , оскільки ГУ МЮ в Київській області не приймало його, тому що йшла перевірка діяльності торгівельних організацій. Крім того, зазначив що восени 2013 року Мінстерство Юстиції України розірвало договори з торгівельними організаціями.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про обгрунтованість предявленого позову ,виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Нечитайло Д.В. відділу ДВС Бориспільського МРУЮ від 16.09.2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови №3/359/2044 Бориспільського міськрайонного суду від 29.07.2013 року про оплатне вилучення у ОСОБА_4 на користь держави транспортного засобу автомобіля «Мазда-6» (а.с.6).

23.09.2013 року державним виконавцем Нечитайло Д.В. проведено опис транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2 і накладеного арешт на нього, описане майно прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_5 (а.с.7,8).

Згідно довіреності №1370/13 від 03.09.2013 року ПП «ОСОБА_7 В.Ш» уповноважує ОСОБА_5 здійснювати супровід рухомого майна в т.ч. арештованих державним виконавцем транспортних засобів до місця його зберігання (а.с.9).

Відповідно до акта прийому передачі від 04.11.2013 року відділу ДВС Бориспільського МРУЮ у звязку із звільненням ОСОБА_5 з ПП «ОСОБА_7Ш.» старший державний виконавець передав, а ОСОБА_6 прийняв на відповідальне зберігання автомобіль НОМЕР_2 (а.с.10).

З довіреності №1634/13 від 11.11.2013 року ПП «ОСОБА_7 В.Ш» не вбачається, що останнє уповноважує ОСОБА_6 на приймання майна на відповідальне зберігання(а.с.11).

Згідно листа начальника ВДВС Бориспільського МРУЮ адресованого Ліквідатору ПП «Нива-В.Ш.» ОСОБА_8 останнього зобовязано повернути майно згідно акту прийому передачі від 04.11.2013 року особі,яка являється власником а саме: ОСОБА_4 (а.с.12).

25.02.2015 року до ВДВС Бориспільського МРУЮ надійшов лист від ліквідатора ПП «Нива-В.Ш.» ОСОБА_8 за яким він пропонує звернутися до ОСОБА_6 з метою повернення автомобіля його власнику ОСОБА_4В.(а.с.13).

За ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 4.5.4. та 4.5.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства Юстиції від 02.04.2012 року № 512/5 для проведення реалізації нерухомого майна або транспортних засобів державним виконавцем збираються такі документи: у разі продажу транспортного засобу - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). У разі якщо транспортний засіб не перебував на обліку в державному органі, що здійснює реєстрацію відповідних транспортних засобів, - інші документи, що підтверджують право власності на цей транспортний засіб відповідно до вимог Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.98 № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 № 1371), або інших нормативно-правових актів з питань реєстрації та обліку транспортних засобів. Вказані документи збираються державним виконавцем одразу після проведення опису майна.

Згідно п. 4.5.6 цієї ж Інструкції копії зазначених документів із супровідним листом, копіями виконавчого документа та акта визначення вартості майна (звіту про оцінку майна) та копією розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна або інформаційної довідки органу державної реєстрації прав про наявність обтяжень речових прав на нерухоме майно передаються державним виконавцем особисто або через спеціально уповноважену особу відділу державної виконавчої служби до відповідного регіонального органу ДВС для здійснення заходів щодо передачі майна на реалізацію та організації конкурсу. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, забезпечує правильність та повноту підготовлених документів.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що державний виконавець передав вищезазначені документи та автомобіль на реалізацію.

За таких обставин,суд приходить до висновку що відповідачем суду не надано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження того, що його дії які полягають в непередані арештованого майна на реалізацію носять законний характер.

Враховуючи наведене,суд вважає що бездіяльність державного виконавця відділу ДВС Бориспільського МРУЮ у Київській області ОСОБА_3 стосовно обовязку передачі арештованого майна слід визнати незаконною.

Згідно п.4.2.6 вищезазначеної інструкції у разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою державного виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, імя та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, імя та по батькові нового зберігача. Постанова підписується державним виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія акта опису та арешту майна.

Державний виконавець всупереч вимогам п 4.2.6. вказаної інструкції постанову про передачу майна іншому зберігачу не виносив про що він сам в судовому засіданні про це суд повідомив.

Крім того, суд враховує те що державний виконавець передаючи автомобіль НОМЕР_3 на відповідальне зберігання 04.11.2013 року ОСОБА_6 не пересвідчився в повноваженнях останнього на здійснення цих дій.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що 04.11.2013 року ОСОБА_6 уповноважений був приймати на відповідальне зберігання автомобіль НОМЕР_3.

Доказів на спростування цих обставин відповідачем суду не надано.

З огляду на це, суд вражає що дії державного виконавця відділу ДВС Бориспільського МРУЮ у Київській області ОСОБА_3 щодо передачі 04.11.2013 року арештованого майна, а саме автомобіля НОМЕР_3 слід визнати незаконними

Керуючись п.п. 4.2.6.,4.5.4,4.5.5,.4.5.6 Інстукції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства Юстиції від 02.04.2012 року № 512/5, ст. ст. 6-12, ч.1 ст.158, ст.159, ст.160, ст.ст.161-163 КАС України ,суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області про визнання дій незаконними задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 щодо передачі 04.11.2013 року арештованого майна, а саме автомобіля НОМЕР_2 на зберігання ОСОБА_6 незаконними.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 стосовно обовязку передачі арештованого майна, а саме автомобіля НОМЕР_2 на реалізацію.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя С.С. Чирка