Справа № 2а-8739/10/1570
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м. Київ К/800/35331/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - Інспекція)

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2015

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015

у справі № 2а-8739/10/1570

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГТ Проект-Україна" (далі - Товариство)

до Інспекції

про скасування податкових повідомлень-рішень.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2010 року Товариство звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 11.08.2010 № /0 та від 19.08.2010 № /0.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.11.2014 прийняті у справі судові акти скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції для ретельного аналізу фактичних взаємовідносин платника із задекларованими контрагентами, з'ясування умов і порядку виконання спірних операцій та перевірки дійсного руху активів у процесі здійснення цих операцій.

За наслідками нового розгляду справи постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2015, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015, позов задоволено з посиланням на реальність господарських операцій з поставки позивачеві товарів та робіт у рамках господарських взаємовідносин із задекларованими контрагентами.

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати судові рішення зі спору та відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає, що установлені перевіркою обставини щодо наявності ознак фіктивних суб'єктів господарювання у діяльності спірних постачальників, відсутності у них об'єктивної можливості виконати задекларовані поставки в силу браку необхідних ресурсів та майна, неналежне звітування ними до контролюючих органів у сукупності підтверджують номінальний характер спірних операцій виключно з ціллю одержання платником сприятливих податкових наслідків.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційних вимог виходячи з такого.

Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи встановлено, що Інспекцією було проведено документальні невиїзні документальні перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства та іншого законодавства при формуванні податкового кредиту по декларації з ПДВ за період з 01.05.2010 по 31.05.2010 та за період з 01.03.210 по 30.06.2010, оформлені, відповідно, актами від 05.08.2010 № 493/16-3/25033733/70 та від 29.07.2010 № 473/16-3/25033733/66.

Під час цієї перевірки Інспекцією зроблено висновок про відсутність реальних фінансово-господарських операцій між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Техагробуд», що виключає правомірність формування позивачем податкового кредиту з ПДВ за операціями з придбання у названого постачальника робіт з ремонту та реконструкції причалів у портах України. Також Інспекція не визнала право платника на включення до податкового кредиту ПДВ у ціні товару (стального шпунтового профілю), придбаного у приватного підприємства «Мет-Профіль», на підставі висновку про номінальний характер цих операцій.

Зі змісту актів перевірок та пояснень відповідача вбачається, що висновок Інспекції про відсутність фактичних господарських правовідносин між позивачем та розглядуваними контрагентами мотивований установленими перевірками обставинами щодо: неможливості виконання спірними постачальниками задекларованих поставок в силу відсутності майна, основних фондів, виробничих приміщень та трудових ресурсів, об'єктивно необхідних для досягнення результатів економічної діяльності; відсутності названих контрагентів за місцезнаходженням (за посиланням відповідача, вказані особи зареєстровані за адресами масової реєстрації); порушення цими постачальниками установленого порядку звітування до контролюючого органу, що призвело до виникнення розбіжності між задекларованими позивачем сумами податкового кредиту та податковими зобов'язаннями цих постачальників.

На підставі цього Інспекцією було прийнято:

податкове повідомлення-рішення від 11.08.2010 № /0, згідно з яким Товариству визначено податкове зобов'язання з ПДВ у сумі 653 747 грн. (у тому числі 482 256 грн. за основним платежем та 171 491 грн. за штрафними санкціями);

податкове повідомлення-рішення від 19.08.2010 № /0 про донарахування позивачеві податкового зобов'язання з ПДВ у сумі 300 776 грн. (у тому числі 231 366 грн. за основним платежем та 69410 грн. за штрафними санкціями).

В ухвалі від 19.11.2014 з даного спору Вищий адміністративний суд України, керуючись положеннями підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (які визначали порядок формування податкового кредиту на час виконання розглядуваних операцій), сформував правову позицію, відповідно до якої податкові наслідки у вигляді зменшення бази оподаткування ПДВ на суму понесених витрат по сплаті (нарахуванню) цього податку у ціні придбаних товарів (робіт, послуг) пов'язуються з реальним виконанням господарської операції та з наявністю первинних документів, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі її виконання.

У зв'язку з цим з урахуванням обставин даної справи касаційний суд наголосив на необхідності дослідження порядку виконання робіт у рамках виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Техагробуд» своїх зобов'язань перед позивачем (шляхом встановлення, зокрема, на яких саме об'єктах відповідні роботи проводилися, яким чином здійснювався контроль за виконанням цих робіт, яким чином Товариством було забезпечено доступ до об'єктів для виконання робіт, якими факторами керувався позивач при виборі вказаного контрагента).

При оцінці податкових наслідків операцій з поставки приватним підприємством "Мет-Профіль" продукції (стального шпунтового профілю) позивачеві, касаційний суд наголосив на необхідності перевірки обставин щодо транспортування товару, його зберігання, прийняття за кількістю та якістю.

В силу вимог частини п'ятої статті 227 КАС висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Керуючись наведеними вказівками Вищого адміністративного суду України, суди попередніх інстанцій по взаємовідносинам позивача з товариством з обмеженою відповідальністю «Техагробуд» встановили, що за договорами підряду від 16.12.2009 № 71-ПР16/СП та від 16.04.2010 № 85-23/10-СП названий підрядник зобов'язався виконати комплекс робіт на об'єктах «Реконструкція причалу № 16 ДП «Одеський морський торговий порт» та «Капітальний ремонт причальної лінії Касперського посту Херсонського причалу ФГУ «миколаївський район Держгидрографії»; фактично підрядником виконувалися роботи, які не вимагали високої кваліфікації, а саме - розбірка, демонтаж конструкції, демонтаж відбійних засобів та швартових труб тощо. Фактичний контроль за станом виконання робіт здійснювався головним інженером Товариства Боковиком А.Ю., що підтверджується, зокрема, актом засвідчення скритих робіт. Товариством було забезпечено безперешкодний допуск працівників підприємства-підрядника до названих об'єктів на підставі акта-допуску.

Фактичне виконання розглядуваних операцій засвідчено необхідними первинними документами - актами приймання виконаних робіт за формою № КБ-2в, довідками про вартість виконаних будівельних робіт, податковими накладними, локальними кошторисами тощо.

Додатково суди встановили, що факт виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Техагробуд» зазначених робіт підтверджується й довідкою зустрічної звірки цього товариства від 24.11.2010, складеною контрольно-ревізійним управлінням в Одеській області.

За таких обставин перелічені Інспекцією доводи щодо наявності ознак фіктивності у діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Техагробуд» не можуть виступати достатньою підставою для висновку про недобросовісність податкової вигоди платника податків - покупця. Адже така недобросовісність виникає не в силу наявності зовнішніх ознак номінального суб'єкта господарювання у діяльності контрагента, а у разі впливу цих ознак на умови та/або економічні результати господарської операції та діяльність учасників господарського обороту, що у даному разі Інспекцією не доведено та судами не встановлено.

З аналогічних мотивів суди з посиланням на подані платником первинні документи цілком об'єктивно відхилили як неспроможні доводи Інспекції, якими вона мотивує схемний характер правовідносин позивача та приватного підприємства "Мет-Профіль".

За таких обставин суди на підставі обґрунтованого висновку про недоведеність податковим органом недобросовісності платника в силу оформлення фіктивних операцій правомірно задовольнили позов.

Норми права при вирішенні спору застосовані судами правильно. Порушень процесуальних норм, що тягнуть скасування судових актів, не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваних судових актів зі спору не вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 220, 2201, 223, 231 КАС, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС відхилити.

2. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29.04.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2015 у справі № 2а-8739/10/1570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько