Справа № 813/3629/14
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Справа № 876/9144/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання Сердюк О. Ю.;

прокурора Шимін Н. М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року в справі за позовом прокурора Пустомитівського району до Головного управління Держземагентства у Львівській області, ОСОБА_1, реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву прокурора Пустомитівського району до Головного управління Держземагентства у Львівській області, ОСОБА_1, реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області про визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління Держземагенства у Львівській області від 22 листопада 2013 року № ЛВ/:07:000/00000470 про затвердження документації з землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (кадастровий номер :07:000:0096); визнання протиправними дій державного реєстратора ОСОБА_2 щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно - земельну ділянку (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 36), яка зареєстрована за ОСОБА_1 площею 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (кадастровий номер :07:000:0096) та скасування її реєстрації (номер запису про право власності 3778129 від 03 грудня 2013 року).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 двічі безоплатно отримав у приватну власність земельні ділянки одного виду використання, а тому оскаржуваний наказ № ЛВ/:07:000/000000470 від 22 листопада 2013 року суперечить вимогам ст. 116 Земельного кодексу України

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Львівській області від 22 листопада 2013 року № ЛВ/:07:000/00000470 про затвердження документації з землеустрою та передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (кадастровий номер :07:000:0096). Визнано нечинним рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (кадастровий номер :07:000:0096). Скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 36) площею 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області (кадастровий номер :07:000:0096) зареєстрованої за ОСОБА_1 (номер запису про право власності 3778550 від 03 грудня 2013 року). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем Головним управлінням Держземагентства у Львівській області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Прокурор, у судовому засіданні, вимоги апеляційної скарги заперечила та просить таку залишити без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, а тому, суд, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, пояснення прокурора, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого зроблено висновок, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі - закрити.

Встановлено, що розпорядженням голови Пустомитівської районної державної адміністрації № 1142 від 25 листопада 2011 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність двох земельних ділянок орієнтовною площею 0,40 га та 0,10 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту.

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_1 було укладено договір з землевпорядною організацією та виготовлено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для оформлення права власності на них.

Наказом Головного управління Держземагенства у Львівській області від 22 листопада 2013 року № ЛВ /:07:000/00000469 ОСОБА_1 затверджено документацію із землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,3928 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району (кадастровий номер :07:000:0054).

Крім цього, наступним наказом № ЛВ/:07:000/000000470 від 22 листопада 2013 року ОСОБА_1 затверджено документацію із землеустрою та передано у власність земельну ділянку площею 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району (кадастровий номер :07:000:0096).

На підставі заяв ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав від 03 грудня 2013 року та доданих до них документів, державним реєстратором Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 прийнято рішення від 10 грудня 2013 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 0,3928 га (кадастровий номер :07:000:0054) та площею 0,1033 га (кадастровий номер :07:000:0096), що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи справу, суд першої інстанцій виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки вони зроблені без належного з'ясування того, чи цей спір належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивачів до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У звязку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання права власності на земельну ділянку.

Частиною першою статті 125 ЗК передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відтак оспорювані рішення, про скасування якого просить позивач, є ненормативними актами, які вичерпали свою дію внаслідок їхнього виконання. Скасування таких актів не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку про те, що у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельної ділянки у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності цього набуття фізичною чи юридичною особою має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Суд апеляційної інстанції враховує те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановами від 11 листопада 2014 року у справі № 21-405а14, від 11 листопада 2014 року у справі № 21-493а14 та від 16 грудня 2014 року у справі № 21-544а14.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

За вимогами п.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року в справі № 813/3629/14 слід скасувати та закрити провадження у справі.

Керуючись вимогами ст. ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагентства у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року в справі № 813/3629/14 скасувати.

Провадження в справі № 813/3629/14 за позовом прокурора Пустомитівського району до Головного управління Держземагентства у Львівській області, ОСОБА_1, реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області про визнання протиправним та скасування наказу закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

ОСОБА_3

Ухвалу складено в повному обсязі 01 грудня 2015 року.