Справа № 2а-2615/10/1370
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 р. Справа № 876/15471/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2013 року у справі за позовом Державної податкової інспекції в Мостиському районі Львівської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Мостиському районі Львівської області звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_1, яким просила стягнути з відповідача штрафні (фінансові) санкції сумі 150025,20 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2013 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що правомірність рішень про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, однак відповідач не вжив жодних заходів щодо їх сплати, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також суд порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що штрафні санкції, які позивач просить стягнути, були застосовані до нього безпідставно і з порушенням вимог законодавства.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Як встановив суд, на підставі акта перевірки від 21.10.2009 року № 013715 Державна податкова інспекція в Мостиському районі Львівської області прийняла рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» від 06.11.2009 року № /0, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 47006,90 грн.

На підставі акта перевірки № 013627 від 22.10.2009 року Державна податкова інспекція в Мостиському районі Львівської області прийняла рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» від 06.11.2009 року № /0, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 4471 грн., і № /0, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 99515,80 грн.

Також на підставі рішення про результати розгляду первинної скарги від 30.12.2009 року № 28854/10/25-005/1204 Державна податкова інспекція в Мостиському районі Львівської області прийняла рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» від 04.02.2010 року № /1, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 98583,80 грн.

Зазначені штрафні санкції були застосовані до відповідача за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за № 40/10320 та на підставі норм цього Закону і Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

ФОП ОСОБА_1 оскаржив зазначені рішення в судовому порядку.

Однак постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2011 року і ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.10.2013 року, у задоволенні його позову було відмовлено.

Під час розгляду даної справи суди всіх інстанцій дійшли висновку, що при проведенні перевірки та застосуванні штрафних санкцій до ФОП ОСОБА_1 порушень не встановлено, працівники державної податкової служби діяли в межах своїх повноважень та з дотриманням вимог чинного на той час законодавства.

Зазначені судові рішення відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

А відповідно до ч. 3 ст. 3 Указу Президента України від 12.06.1995 року № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» передбачені цією статтею штрафи в повному обсязі стягуються до державного бюджету в порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, оскільки рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій є законним та чинним, а ФОП ОСОБА_1 не сплатив їх у визначений законодавством строк в повному обсязі, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, доводи відповідача про неправомірність зазначених вище рішень Державної податкової інспекції в Мостиському районі Львівської області, якими до нього застосовані штрафні (фінансові) санкції, колегія суддів не бере до уваги, оскільки оцінка законності цього не є предметом оскарження і дослідження в даній адміністративній справі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення штрафних санкцій, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення штрафних (фінансових) санкцій в судовому порядку, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

При цьому питання правомірності застосування штрафу не охоплюється предметом даного позову, оскільки рішення суб'єкта владних повноважень, яким відповідний штраф застосовано, не є предметом позову у даній справі, а отже, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз та оцінку.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2013 року у справі № 2а-2615/10/1370 за позовом Державної податкової інспекції в Мостиському районі Львівської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_2

Ухвала складена в повному обсязі 23.11.2015 року