Справа № 820/9058/15
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 р. Справа № 820/9058/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2015р. по справі № 820/9058/15

за позовом Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

до ОСОБА_2 особи ОСОБА_3

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова інспекція у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (в подальшому ДПІ у Київському районі м. Харкова) звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3, в якому просила стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 75952, 15 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2015 р.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2015 р. за згодою позивача допущено заміну неналежного відповідача ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3 належним відповідачем фізичною особою ОСОБА_3

В судове засідання суду апеляційної інстанції 24 листопада 2015 р. сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі наказу ДПІ у Київському районі м. Харкова № 1398 від 17 жовтня 2014 р. «Про проведення позапланової невиїзної перевірки громадянина ОСОБА_3 з питань своєчасності, достовірності та повноти сплати податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік, позивачем проведена перевірка відповідача, за результатами якої складено акт №6370/20-31-17-02-08/НОМЕР_1 від 05 листопада 2014 р. (а.с. 9-16).

На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ у Київському районі м. Харкова прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 18 листопада 2014 р., яким ОСОБА_3 збільшено грошове зобовязання за платежем: податок на доходи ФО, що сплачується ФО за результатами річного декларування в сумі 69971,06 грн., в тому числі: за основним платежем 55976,85 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 13994,21 грн. (а.с. 17).

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржено ОСОБА_3 у судовому порядку.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2015 р. по справі №820/19262/14 позов ОСОБА_3 задоволено, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення скасовано.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2015 р. по справі №820/19262/14 вищезазначену постанову суду першої інстанції скасовано та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 18 листопада 2014 р.

Листом ДПІ у Київському районі м. Харкова № 5788/10120-31-25-18 від 23 квітня 2015 р. на адресу ОСОБА_3 надіслана податкова вимога № 1643-25 від 20 квітня 2015 р. і запропоновано надати перелік ліквідних активів, вільних від будь-якої застави, які у майбутньому можуть бути використані для забезпечення погашення зобовязань перед державою.

У звязку з тим, що до теперішнього часу відповідачем не погашений податковий борг, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять лише відомості, що стосуються фізичної особи ОСОБА_3, а позивачем не підтверджено наявності податкової заборгованості у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, який значиться відповідачем в адміністративному позові в цій справі.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 15.1. статті 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно п. п. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до положень п. 56.18. ст. 56 Податкового кодексу України, рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно п. 59.1. ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. п. 129.1.2. п. 129.1. ст. 129 Податкового кодексу України, пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до п. 87.11. ст. 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ в Київському районі м. Харкова в ході перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_3 встановлено порушення ним податкового законодавства, про що складений відповідний акт № 6370/20-31-17-02-08/НОМЕР_1 від 05 листопада 2014 р.

На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ у Київському районі м. Харкова прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 18 листопада 2014 р., яким ОСОБА_3 збільшено грошове зобовязання за платежем: податок на доходи ФО, що сплачується ФО за результатами річного декларування в сумі 69971,06 грн., в тому числі: за основним платежем 55976,85 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 13994, 21 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржено ОСОБА_3 в судовому порядку та є узгодженим з 05 березня 2015 р., з дня набрання законної сили Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2015 р. по справі № 820/19262/14.

Відповідно до вимог ст. 59 Податкового кодексу України, у звязку з тим, що ОСОБА_3 самостійно не сплачено узгодженої суми грошового зобовязання, ДПІ у Київському районі м. Харкова направлено відповідачу податкову вимогу № 1643-25 від 20 квітня 2015 р.

Станом на теперішній час існуюча заборгованість ОСОБА_3 в добровільному порядку не погашена.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що позивач в межах своїх повноважень звернувся до суду із позовом про стягнення з платника податків фізичної особи ОСОБА_3 податкового боргу, який на момент звернення до суду відповідачем не погашений, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що позов ДПІ у Київському районі м. Харкова обґрунтований та підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, у зв'язку з тим, що матеріали справи містять лише відомості, що стосуються фізичної особи ОСОБА_3, а позивачем не підтверджено наявності податкової заборгованості у фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, який значиться відповідачем в адміністративному позові в цій справі, оскільки в порушення вимог ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції, встановивши, що позов предявлений не до тієї особи, яка повинна відповідати за цим позовом, не допустив заміну первинного відповідача належним відповідачем.

Відповідно до п. 4 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови неправильно застосовано як норми матеріального права так і норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позову ДПІ у Київському районі м. Харкова.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2015р. по справі № 820/9058/15 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 особи ОСОБА_3 (61054, м. Харків, Площа Муромська, буд. 18, РНОКПП:НОМЕР_1) на користь Держави (одержувач УДКСУ у Київському районі м. Хакрова Харківсько області, код одержувача 37999675, банк одержувача : ГУДКСУ у Харківській області, МФО: 851011, р/р 0004) податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 75 952 (сімдесят п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві) гривні 15 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови виготовлений 30.11.2015 р.