Справа № 815/273/15
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/273/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.

за участю секретаря - Вінського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зобовязання здійснити митне оформлення транспортного засобу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач, або ОСОБА_1С.) звернулась до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби (далі Відповідач, або Одеська митниця ДФС) про визнання протиправними дій та бездіяльності з перешкоджання у ввезенні на митну територію України зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову WAUZZZ4F17N024723, визнання протиправними та скасування карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500110000/2014/00003 від 21.10.2014 року, № 500110000/2014/00004 від 04.11.2014 року, № 500110000/2014/00007 від 03.12.2014 року, № 500110000/2014/00008 від 10.12.2014 року, № 500110000/2014/00010 від 11.12.2014 року, № 500110000/2014/00011 від 12.12.2014 року, № 500110000/2014/00012 від 15.12.2014 року, зобовязання здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову WAUZZZ4F17N024723.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що 19.04.2014 року він набув громадянство України за територіальним походженням та отримав паспорт громадянина України серії КМ 898421. Попереднє громадянство та місцем постійного проживання Позивача була ОСОБА_2 Молдова. У звязку з переселенням на постійне місце проживання в Україну Позивач мав намір здійснити ввезення власного транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6», номер кузову WAUZZZ4F17N024723, державний номер ТТ063М на митну територію України. З огляду на зазначене, Позивач звертався до Відповідача щодо ввезення на митну території України власного транспортного засобу зі звільненням від оподаткування митними платежами на підставі вимог п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України. Проте, на неодноразові звернення до Відповідача та надання йому необхідних підтверджуючих документів, Позивачу відмовлено у митному оформленні зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову WAUZZZ4F17N024723, державний номер ТТ063М з підстав недотримання вимог п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України. Вказані дії, бездіяльність Відповідача та прийняті рішення про відмову у митному оформлені зі звільненням від оподаткування митними платежами зазначеного транспортного засобу Позивач вважає протиправними, оскільки, на його думку, ним в повному обсязі дотримано вимоги п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України за яких особа звільняється від сплати митних платежів. Так, Позивач зазначає, що до отримання паспорту громадянина України він протягом більше ніж трьох років проживав на території ОСОБА_2 Молдова. Право власності Позивача на транспортний засіб зареєстровано за ним на території ОСОБА_2 Молдова 03.11.2012 року, тобто, більше ніж за рік до отримання паспорту громадянина України. При цьому, як вказує Позивач, за митним оформленням транспортного засобу він звернувся в межах шестимісячного строку з дня отримання документа, що підтверджує його право на постійне проживання в Україні. За таких обставин, на думку Позивача, митне оформлення транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6», номер кузову WAUZZZ4F17N024723, державний номер ТТ063М, згідно п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України, має здійснюватися зі звільненням від оподаткування митними платежами.

В судовому засіданні представники Позивача заявлений адміністративний позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві та додаткових письмових поясненнях (т. 1 а.с. 112-114, 134-136, т. 2 а.с. 11-14)

В судовому засіданні представники Відповідача заперечували проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (т. 1 а.с. 79-81, т. 2 а.с. 25-31). В судовому засіданні представники Відповідача зазначили, що під час розгляду звернень Позивача щодо митного оформлення транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову WAUZZZ4F17N024723, державний номер ТТ063М зі звільнення від оподаткування митними платежами виявлено неправдиві дані про підстави для надання пільг зі сплати митних платежів. Відповідачем встановлено, що ОСОБА_1 03.12.2012 року оформила набуття громадянства України за територіальним походженням, а 06.11.2013 року документована тимчасовим посвідченням громадянина України серії ОТ № 024889, відтак строк дії права на митне оформлення транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову WAUZZZ4F17N024723, державний номер ТТ063М, відповідно до документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (тимчасове посвідчення громадянина від 06.11.2013 року) закінчився, тобто порушено вимоги п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України. Також, представники Відповідача зазначили, що підставами прийняття оскаржуваних карток відмов стало одночасне невиконання Позивачем і інших вимог, передбачених п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України, а саме як в частині постійного проживання ОСОБА_1 в ОСОБА_2 Молдова, так і прав власності за нею на транспортний засіб на постійному обліку у відповідних реєстраційних органах ОСОБА_2 Молдова не менше одного року в момент постійного проживання ОСОБА_1 в ОСОБА_2 Молдова. З огляду на зазначене, на думку Відповідача, відмова Позивачу у ввезенні на митну територію України зі звільнення від оподаткування митними платежами транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову WAUZZZ4F17N024723, державний номер ТТ063М є обґрунтованою, прийнятою відповідно до положень чинного законодавства, а також, встановлених за результатами перевірки порушень п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України, у звязку із чим підстави для задоволення позову відсутні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

18.10.2014 року Позивач звернувся до митного посту «Одеса-спеціалізований» з митною декларацією та відповідними документами з метою здійснення митного оформлення та ввезення на митну територію України особистого транспортного засобу легкового автомобіля «АUDI А6», номер кузову WAUZZZ4F17N024723, державний номер ТТ063М (т. 1 а.с. 33-34).

За результатами перевірки вказаної митної декларації та наданих з ним документів Відповідачем відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів (транспортного засобу легковий автомобіль «АUDI А6», номер кузову WAUZZZ4F17N024723, державний номер ТТ063М), про що складено картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500110000/2014/00003 від 21.10.2014 року.

Також, судом встановлено, що в подальшому Позивач звертався до митного посту «Одеса- спеціалізований» з аналогічними митними деклараціями, на які, в тому числі, отримав відмови у митному оформленні заявленого до ввезення на митну територію України особистого транспортного засобу легкового автомобіля «АUDI А6», номер кузову WAUZZZ4F17N024723, державний номер ТТ063М, про що Відповідачем складені картки відмови № 500110000/2014/00004 від 04.11.2014 року, № 500110000/2014/00007 від 03.12.2014 року, № 500110000/2014/00008 від 10.12.2014 року, № 500110000/2014/00010 від 11.12.2014 року, № 500110000/2014/00011 від 12.12.2014 року, № 500110000/2014/00012 від 15.12.2014 року.

Підставами прийняття зазначених карток відмов стало одночасне невиконання Позивачем вимог, передбачених п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України, як в частині строку, протягом якого особа, що переселяється до України має право ввезти на її територію транспортний засіб зі звільненням від сплати митних платежів, так і в частині постійного проживання ОСОБА_1 в ОСОБА_2 Молдова та прав власності за нею на транспортний засіб на постійному обліку у відповідних реєстраційних органах ОСОБА_2 Молдова не менше одного року в момент постійного проживання ОСОБА_1 в ОСОБА_2 Молдова.

Не погоджуючись з відмовою у пільговому митному оформленні транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову WAUZZZ4F17N024723, державний номер ТТ063М, Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 року (т. 1 а.с. 152-160), залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 року (т. 1 а.с. 198-201) позовні вимоги задоволено частково. Визнані протиправними та скасовані картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зобовязано Одеську митницю ДФС здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову WAUZZZ4F17N024723, який належить ОСОБА_1 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.10.2015 року касаційну скаргу Одеської митниці ДФС задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015 року по зазначеній справі скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції (т. 1 а.с. 234-236).

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ч. 1 ст. 365 Митного кодексу України громадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Обєктами оподаткування митом є: товари, митна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України підприємствами; товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу, а також розділів V та VI Податкового кодексу України; товари, транспортні засоби, що реалізуються відповідно до статті 243 цього Кодексу (ст. 277 Митного кодексу України).

Разом з тим, згідно пп. б п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами товари, призначені для забезпечення звичайних повсякденних потреб громадянина та початкового облаштування, що ввозяться (пересилаються) громадянами у зв'язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну протягом шести місяців з дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, за умови документального підтвердження того, що до дня видачі цього документа громадянин проживав на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років, зокрема, транспортні засоби особистого користування, що класифікуються в одній із товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД (у кількості однієї одиниці на кожного громадянина, який досяг 18-річного віку), за умови документального підтвердження того, що до дня видачі документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні, громадянин був власником (або співвласником) такого транспортного засобу не менше одного року, а транспортний засіб перебував за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року, якщо даний транспортний засіб підлягає реєстрації в цій країні.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що для пільгового оподаткування при митному оформленні механічного транспортного засобу, зокрема, за кодом 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, необхідна наявність таких обставин: особа повинна переселятись до України на постійне місце проживання; особа повинна звернутися за таким оформленням протягом шести місяців з дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні; особа, яка заявила до оформлення такий механічний транспортний засіб до дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, повинна проживати на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років; особа, яка заявила до оформлення такий механічний транспортний засіб до дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, повинна бути власником такого транспортного засобу не менше року; транспортний засіб мав перебувати за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року до дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні;

Проте, окремі вимоги законодавства щодо пільгового митного оформлення транспортного засобу в зв'язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну Позивачем дотримані не були.

Так, як зазначалось судом, пп. б п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України однією із необхідних умов для звільнення від оподаткування митними платежами операцій з ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування у звязку з переселенням на постійне місце проживання в Україну визначає ввезення цих транспортних засобів протягом шести місяців з дня видачі документу, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні.

Тобто, дотримання зазначеної умови шестимісячного строку, безпосередньо пов'язано із настанням певного юридичного факту видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні.

Статтею 5 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що законними підставами перебування на території України є: для громадян України належність до громадянства України.

За правилами абз. 9 ст. 3 цього ж Закону документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є, зокрема, тимчасове посвідчення громадянина України.

Згідно вимог п. 1 Правил оформлення і видачі тимчасового посвідчення громадянина України, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1111, тимчасове посвідчення громадянина України (далі тимчасове посвідчення) документ, який посвідчує особу і підтверджує її належність до громадянства України.

Тимчасове посвідчення оформляється і видається особам відповідним підрозділом ДМС у разі їх проживання в Україні, дипломатичними представництвами та консульськими установами України в інших державах у разі їх проживання за кордоном (п. 2 Правил).

Відповідно до п. 8 цих же Правил до тимчасового посвідчення вносяться такі відомості: прізвище, ім'я, а у разі наявності по батькові; громадянство; дата народження; місце народження; стать; персональний номер; реквізити посвідчення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» тимчасове посвідчення громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України і видається особі, яка досягла шістнадцятирічного віку, набула громадянства України та взяла зобов'язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з дня набуття громадянства України.

Частиною 2 статті 28 зазначеного Закону визначено, що тимчасове посвідчення громадянина України оформляється і видається особі, яка проживає в Україні, розпорядником Реєстру за місцем проживання заявника, а в разі постійного проживання особи за кордоном - ЗДУ, не пізніше 10 робочих днів з дати подання заявником документів, визначених у цій статті.

До тимчасового посвідчення громадянина України вноситься, зокрема, інформація місце народження (п. 11 ч. 6 ст. 28 вказаного Закону).

За правилами ч. 10 цієї ж статті Закону тимчасове посвідчення громадянина України здається розпоряднику Реєстру за місцем проживання заявника в Україні, а в разі постійного проживання заявника за кордоном ЗДУ одночасно з документом, що підтверджує припинення особою іноземного громадянства, або з декларацією про відмову від іноземного громадянства, а заявнику видається довідка про реєстрацію особи громадянином України для подальшого оформлення паспорта громадянина України.

Отже, законодавство України визначає, що законними підставами для перебування на території України є належність до громадянства України, документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство є, зокрема, тимчасове посвідчення громадянина України, до якого вносяться відомості про місце проживання.

Як встановлено судом, Позивач набув громадянство України 03.12.2012 року та отримав тимчасове посвідчення громадянина України 06.11.2013 року (т. 2 а.с. 41, 43).

За вказаних обставин, юридичний факт - видача документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні, з яким положення пп. б п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України пов'язують початок перебігу строку, дотримання якого є обов'язковим для реалізації Позивачем права на пільгове оформлення транспортного засобу, розпочався для Позивача з листопада 2014 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

В той же час, Позивач вперше звернувся до Відповідача із митною декларацією щодо пільгового митного оформлення транспортного засобу «АUDI А6», номер кузову WAUZZZ4F17N024723, державний номер ТТ063М, лише 18.10.2014 року.

Тобто, з пропуском шестимісячного строку, визначеного пп. б п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України.

Посилання Позивача на те, що останній набув право на звернення за митним оформленням спірного автомобіля із звільненням від відповідних митних платежів з дня отримання паспорта громадянина України, тобто з 19.04.2014 року, суд вважає безпідставними, оскільки, ані положення Митного кодексу України, ані Правила митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджені наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, не повязують право на пільгове ввезення транспортного засобу з отриманням особою, що здійснює таке ввезення, саме паспорта громадянина України.

Навпаки, у пп. б п. 3 ч. 10 ст. 374 Митного кодексу України чітко вказано, що правом на ввезення транспортного засобу, що належить особі, що переселяється до України на постійне проживання, зі звільненням від митних платежів, така особа повинна скористатись з моменту отримання документу, що дає їй право на постійне проживання в Україні.

Також, суд вважає безпідставними посилання Позивача на п. 4.1 та 4.2 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджені наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, оскільки вказані правила фактично були прийняті на виконання Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України» та у відповідності до умов цього Закону.

У той же час, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 8 зазначеного Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України», чинного до 31.05.2012 року, дозволялось ввезення у разі переселення на постійне місце проживання на кожного повнолітнього громадянина одного механічного транспортного засобу за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за умови, що він є власником такого транспортного засобу не менше року та за умови перебування такого транспортного засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання не менше року.

Таким чином, Митним кодексом України у порівнянні із Законом України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України», для здійснення митного оформлення транспортного засобу із звільненням від оподаткування митними платежами встановлено, поряд з іншим, додаткову умову щодо необхідності дотримання шестимісячного строку ввезення товару з дня видачі документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні.

При цьому, дотримання зазначеної умови шестимісячного строку, безпосередньо пов'язано із настанням певного юридичного факту видача документа, що підтверджує право громадянина на постійне проживання в Україні.

Згідно п. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Митного кодексу України, Закони України, акти Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, та інших центральних органів виконавчої влади, прийняті на виконання законів України з питань державної митної справи до набрання чинності цим Кодексом, та нормативно-правові акти, які використовуються при застосуванні норм законів з питань державної митної справи (у тому числі акти законодавства СРСР), застосовуються в частині, що не суперечить цьому Кодексу, до прийняття відповідних актів згідно з вимогами цього Кодексу.

При визначенні пріоритетності норм, які містяться в Митному кодексі України та інших законах та нормативно-правових актах, слід ураховувати те, що норма, прийнята пізніше, має пріоритет над нормою, прийнятою раніше.

За викладених обставин, в даному випадку підлягають застосуванню положення Митного кодексу України, які чітко визначають умови щодо пільгового митного оформлення транспортного засобу в зв'язку з переселенням на постійне місце проживання в Україну.

Крім того, суд наголошує, що матеріалами справи підтверджується, що Позивач був обізнаний про набуття ним права на пільгове ввезення належного йому транспортного засобу та відповідно про пропуск цього строку станом на момент подання митної декларації про таке ввезення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 12.06.2014 року Позивач звертався до начальника Південної митниці із заявою про продовження йому строку на пільгове оформлення власного транспортного засобу, зобовязуючись надати докази поважності причин пропуску такого строку (т. 1 а.с.18), проте таких документів Позивачем надано так і не було.

Також, Позивач неодноразово звертався із скаргами на дії митних органів щодо відмови їй у митному оформленні належного їй транспортного засобу (т. 1 а.с. 19-32).

Водночас, саме із відповідною митною декларацією щодо переміщення спірного транспортного засобу Позивач звернувся лише 18.10.2014 року.

Наведені обставини свідчать про недотримання Позивачем строку, протягом якого положення Митного кодексу України надають особам, що переселяються на постійне проживання в Україну на ввезення на її територію, зокрема, транспортних засобів із звільненням від митних платежів.

Також, судом встановлено, що Позивачем не дотримано такої обовязкової умови для пільгового ввезення транспортного засобу на територію України, як проживання до отримання документу, що дає їй право на постійне проживання в Україні на території країни, з якої він прибув, не менше трьох років.

Так, як встановлено судом, 04.07.2011 року Міністерством інформаційних технологій та комунікацій ОСОБА_2 Молдова ОСОБА_1 оформлено виїзд на постійне проживання в Україну, що підтверджується штампом в закордонному паспорті від 20.05.2011 року № В1024574 (т. 1 а.с. 142-143).

15.07.2011 року відповідно до довідки Державного підприємства Центру державних інформаційних ресурсів «Registru» Міністерства інформаційних технологій та звязку ОСОБА_2 Молдови від 12.06.2014 року № ST 0006021 ОСОБА_1 знята з реєстраційного обліку у ОСОБА_2 Молдові 15.07.2011 року у звязку з вибуттям на постійне місце проживання до України (т. 2 а.с. 34).

Згідно листа митної служби при Міністерстві Фінансів ОСОБА_2 Молдова від 19.01.2015 року № 28-17/601 ОСОБА_1 була зареєстрована в ОСОБА_2 Молдова з 11.07.2001 року та 15.07.2011 року знята з обліку у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання в Україну (т. 2 а.с. 40).

Відповідно до відмітки у паспорті Позивача, як громадянина України, ОСОБА_1 зареєстрована в Україні з 26.12.2012 року (т. 1 а.с. 8-9 ).

Посилання ОСОБА_1 на те, що остання проживала в ОСОБА_2 Молдова до 19.12.2013 року, що підтверджується довідкою Примерії м. Чадир-Лунга від 03.11.2014 року № 4171 (т. 1 а.с. 69), суд вважає безпідставними, оскільки, як вірно наголошено Відповідачем, відповідно до ст. 13 Закону ОСОБА_2 Молдови № 467 від 21.11.2003 року «Про інформатизацію та державні інформаційні ресурси» єдиною інтегрованою системою автоматизованого обліку громадян ОСОБА_2 Молдова, а також громадян ОСОБА_2 Молдова, що виїхали за кордон є Державний регістр та саме за даними Державного підприємства Центру державних інформаційних ресурсів «Registru» Міністерства інформаційних технологій та звязку ОСОБА_2 Молдови ОСОБА_1 знята з реєстраційного обліку у ОСОБА_2 Молдові 15.07.2011 року у звязку з вибуттям на постійне місце проживання до України.

Також, Відповідачем вірно зазначено, що відомості стосовно проживання Позивача в ОСОБА_2 Молдова по 19.12.2013 року, які містяться у довідці Примарії м. Чадир-Лунга від 03.11.2014 року № 4171 суперечать відмітці у паспорті громадянина України від 19.04.2014 року № КМ 898421 про реєстрацію місце проживання Позивача в Україні з 26.12.2012 року.

Крім того, 16.11.2013 року Позивач отримав тимчасове посвідчення громадянина України саме як особа, що проживає на території України та у цьому посвідченні прямо вказано, що місце проживання Позивача є територія України.

Окрім викладеного, слід зазначити, що згідно наведеної довідки Позивач, знятий з реєстраційного обліку у ОСОБА_2 Молдові 15.07.2011 року, зареєстрував своє місце проживання в Україні 26.12.2012 року, а транспортний засіб, який Позивач мав намір оформити за спірними митними деклараціями, останній первинно зареєстрував за собою на території ОСОБА_2 Молдова 03.11.2012 року (довідка Управління реєстрації транспорту і кваліфікації водійського складу Державного підприємства «REGISTRU» Міністерства інформаційного розвитку ОСОБА_2 Молдова від 11.06.2014 року № 1624VР) (т. 1 а.с. 15), тобто за місяць до реєстрації свого проживання в Україні.

Викладені обставини у своїй сукупності свідчать, що Позивачем не дотримано умов, з якими законодавець повязує право особи, що переселяється до України на ввезення транспортного засобу без сплати митних платежів.

За вказаними обставинами, підстави для звільнення ввезеного Позивачем транспортного засобу від оподаткування митними платежами відповідно до ст. 374 Митного кодексу України відсутні у зв'язку з невиконанням визначених у цій нормі умов.

Таким чином, відмова Відповідача у прийнятті митної декларації, митному оформленні пропуску транспортного засобу зі звільненням від оподаткування митними платежами є правомірною, у зв'язку з цим підстави для задоволення позовних вимог до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дії та бездіяльність Одеської митниці ДФС з перешкоджання у ввезенні на митну територію України зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову WAUZZZ4F17N024723, визнання протиправними та скасування карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00003 від 21.10.2014 року, №500110000/2014/00004 від 04.11.2014 року, №500110000/2014/00007 від 03.12.2014 року, №500110000/2014/00008 від 10.12.2014 року, №500110000/2014/00010 від 11.12.2014 року, №500110000/2014/00011 від 12.12.2014 року, №500110000/2014/00012 від 15.12.2014 року, зобовязання Одеської митниці ДФС здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову WAUZZZ4F17N024723 відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дії та бездіяльність з перешкоджання у ввезенні на митну територію України зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову WAUZZZ4F17N024723; визнання протиправними та скасування карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00003 від 21.10.2014 року, №500110000/2014/00004 від 04.11.2014 року, №500110000/2014/00007 від 03.12.2014 року, №500110000/2014/00008 від 10.12.2014 року, №500110000/2014/00010 від 11.12.2014 року, №500110000/2014/00011 від 12.12.2014 року, №500110000/2014/00012 від 15.12.2014 року; зобовязання здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу - легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову WAUZZZ4F17N024723 відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дії та бездіяльність з перешкоджання у ввезенні на митну територію України зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову WAUZZZ4F17N024723; визнання протиправними та скасування карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500110000/2014/00003 від 21.10.2014 року, №500110000/2014/00004 від 04.11.2014 року, №500110000/2014/00007 від 03.12.2014 року, №500110000/2014/00008 від 10.12.2014 року, №500110000/2014/00010 від 11.12.2014 року, №500110000/2014/00011 від 12.12.2014 року, №500110000/2014/00012 від 15.12.2014 року; зобовязання здійснити митне оформлення зі звільненням від оподаткування митними платежами транспортного засобу - легкового автомобілю марки «АUDI А6», 2006 року випуску, номер кузову WAUZZZ4F17N024723 - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

01 грудня 2015 року.