Справа № 735/1037/15-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 735/1037/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Грушко О.П. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу відповідача - Державної фінансової інспекції в Чернігівській області на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до державної фінансової інспекції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу №25-143/2015 від 07 жовтня 2015 року, винесену заступником начальника Держфінінспекції у Чернігівській області Суржик О.Ф.

Постановою Коропського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2015 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою у задоволенні позовних вимог - відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуально права, із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в Чернігівській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Червоненського психоневрологічного будинку інтернату за період 2012-2014 року.

За результатами ревізії складено Акт №3-247 від 02 вересня 2015 року та направлено вимогу про усунення порушень законодавства №3-18/802 від 17 вересня 2015 року.

22 вересня 2015 року Головним державним фінансовим інспектором Борзнянської міжрайонної Держфінінспекції Журавель Т.Ю. відносно ОСОБА_3, як директора Червоненського психоневрологічного будинку інтернату складено протокол про адміністративне правопорушення - ведення бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку, а саме в Червоненському психоневрологічному інтернаті за адресою: 16252, вул. Загребелля, 74, с. Червоне, Коропського району, Чернігівської області не організовано бухгалтерський облік, оскільки внаслідок завищення вартості виконаних будівельних робіт при проведенні капітального ремонту в меморіальному ордері №6 «Накопичувальна відомість за розрахунками з кредиторами» за дебетом субрахунку 675 «Розрахунки з іншими кредиторами» недостовірно відображено дані по операціям на суму 2085,60 грн., дане порушення мало місце на дату підписання акту та момент завершення ревізії порушення не усунуто.

Відповідач дійшов висновку, що позивачем порушено ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансові звітність в Україні», п. 2.13 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року.

07 жовтня 2015 року заступником начальника Держфінінспекції у Чернігівській області Суржик О.Ф. винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 221 грн.

Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Проведеною ревізією встановлено, що укладеним договором №03/07 від 09 липня 2012 року між Червоненським психоневрологічним інтернатом та ТОВ «Інтербуд» передбачено виконання капітального ремонту системи автоматичної пожежної сигналізації та оповіщення людей про пожежу на суму 178701,60 грн.

Локальним кошторисом №2-1-1 по проведенню капітального ремонту системи автоматичної пожежної сигналізації та оповіщення людей про пожежу Червоненського психоневрологічного інтернату кошторисна вартість робіт складає 178702,0 грн.

Згідно з актом приймання виконаних робіт ф. КБ-2в за серпень 2012 року ТОВ «Інтербуд» виконано робіт на суму 178701,60 грн.

Перевіркою правильності визначення розміру кошторисного прибутку та його включенні в акт прийняття виконаних робіт (форми №КБ-2в), встановлено, що у розділі VI «Прибуток» витрати по капітальному ремонту системи автоматичної пожежної сигналізації враховано в розділах 1-5, розмір кошторисного прибутку (3,38%), який призначений для «будинків навчальних закладів, охорони здоров'я і відпочинку (у тому числі школи, дитячі садки, лікарні, басейни), замість 2,71% «ремонт житла, об'єктів соціальної сфери. Комунального призначення та благоустрою».

Внаслідок зазначеного, відповідач дійшов висновку про завищення прибутку на суму 1738,0 грн. Як наслідок, за рахунок невірного усередненого показника кошторисного прибутку перерахунком зменшується розмір ПД на суму 347,60 грн., а тому завищено вартість виконаних ремонтних робіт, що спричинило матеріальну шкоду (збитки) при оплаті інтернатом робіт на відповідну суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», затвердження проектної документації на будівництво об'єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії, здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 10 Закону України «Про пожежну безпеку», забороняється впровадження нових технологій, випуск пожежонебезпечної продукції без попередньої експертизи (перевірки) проектної та іншої документації на відповідність нормативним актам з пожежної безпеки. Фінансування таких робіт може провадитися лише після одержання позитивних результатів експертизи.

Порядком затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 11 травня 2011 року, передбачено, що експертна організація за результатами проведеної експертизи надсилає її замовникові письмовий звіт, який містить інформацію, крім іншого про дотримання вимог щодо кошторисної частини проекту будівництва.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з експертним звітом Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» від 29 серпня 2012 року, загальна кошторисна вартість капітального ремонту складає 178703 грн. Проведення зазначеної експертизи було замовлено Червоненським психоневрологічним інтернатом перед здійсненням розрахунків з ТОВ «Інтербуд».

Отже, при підписанні бухгалтерської документації та здійсненні оплати виконаних робіт, директор Червоненського психоневрологічного інтернату діяв на підставі висновку спеціалізованої державної експертної установи, отриманого на виконання вимог законодавства.

Відповідно до ст.. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п. 2.14 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №8814 від 24 травня 1998 року, відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що первинні документи були складені та підписані з урахуванням експертного звіту Філії ДП «Укрдержбудекспертиза» від 29 серпня 2012 року.

А тому, в діях позивача, пов'язаних з оплатою виконаних ТОВ «Інтербуд» робіт та їх відображенням у бухгалтерському обліку Червоненського психоневрологічного інтернату відсутня вина - суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, дії, які були підставою для складання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу №25-143/2015 мали місце у 2012 році.

Відповідно до ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення (у справах, підвідомчих суду) може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що правопорушення, описане у спірній постанові, не є триваючим, а отже, на час винесення постанови минув строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» згідно з якою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2015 року клопотання Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про відстрочення сплати судового збору - задоволено.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання адміністративного позову) ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру встановлюється в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальну заробітну плату на 2015 рік встановлено у розмірі 1 218 грн.

Тобто, при поданні даної позовної заяви немайнового характеру, судовий збір становив 487 грн. 20 коп.

Відповідно до пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату виникнення у апелянта права на апеляційне оскарження рішення), за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, розмір судового збору складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2015 року становить 535 грн. 92 коп. (487,20 *110%=535,92).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області на постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Коропського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної фінансової інспекції в Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Бєлінського,11) до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 535 (п'ятсот тридцять п'ять) грн. 92 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 02.12.2015

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.