Справа № 303/393/15а,2а/303/38/15
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Справа № 876/3585/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області ОСОБА_3 (треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійні вимоги не предмет спору ОСОБА_1, Реєстраційна служба Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області) про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області ОСОБА_3 про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 6421984 від 04.10.2013 р., яким зареєстровано право власності на житловий будинок № 41 по вул. Л.Українки в с. Павшино, Мукачівскього району Закарпатської області за ОСОБА_1.

Постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2015 р. адміністративний позов було задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області ОСОБА_3 про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер : 6421984 від 04.10.2013 р., яким зареєстровано право власності на житловий будинок № 41 по вул. Л.Українки в с. Павшино, Мукачівскього району Закарпатської області за ОСОБА_1. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, її оскаржив ОСОБА_1 Апеляційну скаргу мотивує тим, що по-перше позивачем було пропущено строк звернення до суду. По-друге суд проігнорував клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення іншої справи про визнання за ним права власності на спірний нерухомий обєкт. Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що у 17.12.2005 р. він набув право власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, який був укладений з ОСОБА_4 та зареєстрований цього ж дня. В подальшому остання зверталася в суд із позовом про визнання цього договору недійсним, однак ухвалою суду її позов було залишено без розгляду. Апелянт вважає, що оскаржуваним рішенням його позбавлено права власності на спірний будинок. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, 17.12.2005 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого останній набув у власність житловий будинок № 41 по вул. Л.Українки у с. Павшино Мукачівського району.

11.01.2006 р. ОСОБА_1 зареєстрував право власності на будинковолодіння у ТзОВ «Мукачівське РБТІ та ЕО», реєстраційний номер 13037099.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.07.2006 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 було визнано недійсним договір купівлі-продажу від 17.12.2005 р.

Як видно з інвентаризаційної справи 339 ОСОБА_4 27.05.2010 р. звернулася до ТзОВ «Мукачіське РБТІ та ЕО» із заявою, до якої додала копію заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 13.07.2006 р., в якій просила зареєструвати за нею право власності на спірний будинок.

28.05.2010 р. право власності на домоволодіння № 41 по вул. Л.Українки у с. Павшино Мукачівського району було зареєстровано за ОСОБА_4, реєстраційний номер 13037099.

Цього ж дня між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений Договір купівлі-продажу житлового будинку, право власності на який остання зареєструвала 29.05.2010 р. у ТзОВ «Мукачівське РБТІ та ЕО» за реєстраційним номером 13037099.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 07.04.2009 р. заочне рішення було скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку, за результатами якого ухвалою від 20.05.2009 р. по справі № 2-1959/09 позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним було залишено без розгляду.

04.11.2011 р. ОСОБА_1, надавши ухвалу Мукачівського міськрайонного суд від 07.04.2009 р. про скасування заочного рішення цього ж суду від 13.07.2006 р., звернувся до ТзОВ «Мукачівске РБТІ та ЕО» із заявою про реєстрацію прав на спірне будинковолодіння, проте листом ТзОВ «Мукачівске РБТІ та ЕО» від 04.11.2011 р. йому було відмовлено у видачі довідки про реєстрацію домоволодіння у звязку з тим, що було здійснено перехід права власності на підставі договору купівлі-продажу.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11.04.2013 р. в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб органу опіки та піклування Мукачівської Районної державної адміністрації, приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, ТзОВ «Мукачівське районне бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання договору купівлі-продажу від 28.05.2010 р. недійсним було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 15.08.2013 р. вказане рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу будинку № 41 по вул. Л.Українки у с. Павшино Мукачівського району, укладений 28.05.2010 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

З реєстраційної справи № 27 вбачається, що відповідно до заяви про реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.09.2013 р. та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15.08.2013 р. було винесено рішення державного реєстратора ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав на нерухоме майно номер 6421984 від 04.10.2013 р.

Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.11.2013 р. рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15.08.2013 р. було скасоване, а справа направлена на новий апеляційний розгляд.

При новому апеляційному розгляді 22.01.2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а рішення Мукачівського міськрайонного суду від 11.04.2013 р. залишено без змін.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення прийняте на підставі рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15.08.2013 р., яке було в подальшому скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.11.2013 р. Стосовно вимоги про визнання оскаржуваного рішення протиправним, суд зазначив, що на час його прийняття, воно ґрунтувалося на рішенні апеляційного суду від 15.08.2013 р., яке на той момент набрало законної сили, тому відсутні підстави вважати його протиправним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав, на території якого розміщений обєкт нерухомого майна або більша за площею його частина.

Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подаються документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення відповідних прав, та документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі : 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Пунктом 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 703 від 22.06.2011 р. передбачено, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Так, в силу приписів ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено і обставини.

Отже, оскільки рішення суду від 15.08.2013 р. скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.11.2013 р., тому підстави для такої реєстрації стали відсутніми.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовну вимогу щодо скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області ОСОБА_3 про реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.10.2013 р. необхідно задовольнити.

Щодо долученого рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 24.06.2015 р., яким було вирішено визнати право власності на будинковолодіння № 41 по вул. Л.Українки у с. Павшино Мукачівського району Закарпатської області, загальною площею 207,3 кв.м., житловою площею 62,5 кв.м. за ОСОБА_1 та витребувати вказане будинковолодіння від ОСОБА_2 на користь власника ОСОБА_1, то колегія суддів зазначає, що дане рішення не має відношення до рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, яка є предметом розгляду в даній справі та в силу ст. 72 КАС України не є доказовим фактом при розгляді цієї справи. Вказане рішення є лише підставою для реєстрації права власності за новим власником.

Разом з тим, за змістом пункту 7 статті 3 КАС України субєкт владних повноважень - орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінський функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Державний реєстратор на основі Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» здійснює делеговані владні повноваження у сфері суспільних правовідносин, повязаних зі здійсненням від імені держави дій щодо державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, державний реєстратор в розумінні зазначеної правової норми є субєктом владних повноважень.

Частиною 2 статті 18 КАС України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська чи Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним.

З огляду на викладене, у відповідності до ч.2 ст.18 КАС України, вказаний спір предметно підсудний окружному адміністративному суду.

Статтею 198 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом.

З огляду на те, що справу розглянуто і вирішено неповноважним судом, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.41, 160, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 211, 254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2015 року по справі № 303/393/15-а скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області ОСОБА_3 про реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер : 6421984 від 04 жовтня 2013 року, яким зареєстровано право власності на житловий будинок № 41 по вул. Л.Українки в с. Павшино, Мукачівскього району Закарпатської області за ОСОБА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О.Яворський

ОСОБА_7

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01.12.2015 р.