Справа № 7977/10/1570
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 7977/10/1570

Категорія: 2 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Романішина В.Л.,

суддів Димерлія О.О., Єщенка О.В.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2015 року за заявою про розяснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Березівського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, прокуратури Березівського району Одеської області, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області про стягнення моральної шкоди та судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2010р. у справі №2а-7977/10/1570 задоволено позов ОСОБА_1 до Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області, прокуратури Березівського району Одеської області, Головного управління Державного казначейства України в Одеській області про стягнення моральної шкоди та судових витрат. Стягнуто з Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2000 грн., з прокуратури Березівського району Одеської області 2000 грн., а з Державного бюджету України компенсацію за втрачений заробіток та витрати, повязанні з прибуттям до суду, в розмірі 85,43 грн.

В червні 2015 року до суду звернулося Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області із заявою про розяснення постанови Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2010р., зокрема щодо того, з якої бюджетної програми підлягає списанню на користь ОСОБА_1 компенсація за втрачений заробіток та витрати, повязані з прибуттям до суду, в розмірі 85,43 грн.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на відсутність порядку, який визначав би механізм та джерело повернення коштів з Державного бюджету України з призначенням «компенсація за втрачений заробіток» та «витрати повязанні з прибуттям до суду».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2015р. в задоволенні заяви відмовлено.

Приймаючи вказану ухвалу суд зазначив, що постанова суду від 19.11.2010р. є зрозумілою для виконання, а поставлене Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області питання врегульоване Постановою КМУ №590 від 27.04.2006р. «Про граничні розміри компенсації втрат, повязаних із розглядам адміністративним та цивільних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 04.09.2015р.

Апелянт вважає, що судом правомірно відмовлено в задоволенні заяви про розяснення судового рішення, однак ОСОБА_1 не погоджується з мотивами такої відмови. Зокрема, апелянт посилається на те, що при здійсненні посилання на Постанову КМУ №590 від 27.04.2006р. в оскаржуваній ухвалі суд фактично змінив порядок виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2010р., що стало підставою для повернення Казначейством їй виконавчого листа. На підставі Постанови КМУ №590 Державною судовою адміністрацією здійснюється лише компенсація судового збору та не передбачено відшкодування інших видів судових витрат.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, інші сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, а тому, на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, однак оскаржувану ухвалу слід змінити. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд який, ухвалив його, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Зазначена стаття наводить на висновок, що рішення суду повинно бути зрозумілим, при цьому, зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. При поданні заяви про роз'яснення судового рішення заявником має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Разом з тим, суд, роз'яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2010р. є цілком зрозумілою, в ній викладені всі обставини справи, рішення обґрунтоване належними нормами закону, які регулюють спірні правовідносини. Зрозумілою є і його резолютивна частина, в тому числі й щодо стягнення на користь ОСОБА_1 компенсації за втрачений заробіток та витрат, повязанні з прибуттям до суду, в розмірі 85,43 грн. з Державного бюджету України, як це передбачено ст.94 КАС України.

Фактично при поданні заяви про розяснення постанови Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2010р. Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області просить суд визначити механізм виконання вказаного рішення, в той час як такий механізм встановлено Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845.

Доводи заявника стосуються проблемності виконання рішення суду в умовах, коли бюджетні призначення на відшкодування судових витрат не передбачені та відсутні відкриті рахунки, з яких би здійснювалось таке відшкодування, що виходить за межі змісту постанови Одеського окружного адміністративного суду від 19.11.2010р., у звязку з чим зазначене питання не може бути вирішено в порядку ст.170 КАС України.

Оскільки постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2010р. є зрозумілою, відповідає вимогам ст.165 КАС України, не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз'яснення цього рішення.

Поряд з цим, апеляційний суд знаходить помилковим посилання суду першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, що поставлене Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області питання врегульовано Постановою КМУ №590 від 27.04.2006р. «Про граничні розміри компенсації втрат, повязаних із розглядам адміністративним та цивільних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави», оскільки пунктом 27 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, передбачено обовязок органу Державної казначейської служби України стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання з рахунка субєкта владних повноважень відповідача. Застосування Постанови КМУ №590 від 27.04.2006р. призведе до зміни особи, з якої стягуються кошти, що є неприпустимим.

Оскільки при прийнятті ухвали від 04.09.2015р. Одеським окружним адміністративним судом правильно по суті вирішено поставлене питання, але з помилковим застосуванням норм права, тому, на підставі п.1 ч.1 ст.201 КАС України, оскаржувану ухвалу слід змінити шляхом виключення з її мотивувальної частини посилання суду на Постанову КМУ №590 від 27.04.2006р.

Керуючись ст.ст. 170, 185, 195, 197, 199 ч.1 п.2, 201 ч.1 п.1, 205, 206, 211, 25КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2015 року змінити, виключивши з її мотивувальної частини посилання суду на Постанову Кабінету Міністрів України №590 від 27.04.2006р. «Про граничні розміри компенсації втрат, повязаних із розглядам адміністративним та цивільних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави».

В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Димерлій О.О.

ОСОБА_2