Справа № 813/5663/15
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

30 листопада 2015 року справа № 813/5663/15

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Щур В.Р.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, зобовязання до вчинення дій, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відділу Держземагенства у Сколівському районі Львівської області, в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо внесення до офіційного документа плану меж земельної ділянки площею 0,064га, наданої для обслуговування житлового будинку без зміни її цільового призначення, кадастровий №:01:007:0026, власником якої є ОСОБА_4, відомостей про те, що описом меж А-Б земельної ділянки встановлено, що така межує з землями ОСОБА_5; зобовязати відповідача усунути порушення шляхом внесення до офіційного документа, плану меж земельної ділянки площею 0,064га, наданої для обслуговування житлового будинку без зміни її цільового призначення, кадастровий №:01:007:0026, власником якої є ОСОБА_4 відомостей про те, що така земельна ділянка межує з землями ОСОБА_3 згідно з Державним актом серії ЯЛ №883251 на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою суду від 02.11.2015р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4.

В судовому засіданні 30.11.2015р. на підставі ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України суд допустив заміну відповідача у справі відділу Держземагенства у Сколівському районі Львівської області його правонаступником відділом Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області.

Представник відповідача подав до суду клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Вказане клопотання мотивоване тим, що позивач оскаржує ненормативний акт, який застосовується одноразово та після застосування вичерпує свою дію.

Представник позивача до закінчення судового розгляду залишив судове засідання, проте, подав заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі підтримав з підстав, наведених у цій. Просив суд закрити провадження у справі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача в судовому засіданні клопотання про закриття провадження у справі підтримав, вважає, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, суд вважає, що таке клопотання необхідно задовольнити, а провадження у справі закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1. ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Визначаючи характер спірних правовідносин, суд встановив, що протиправність дій відповідача, на думку позивача, полягають у внесені до плану меж, завідомо неправдивих відомостей, складанні і видачі завідомо неправдивого документа - плану меж, щодо особи, яка не є власником земельної ділянки, що межує з земельною ділянкою позивача. Такими діями, на думку позивача, відповідач спричинив тяжкі наслідки, які полягають в тому, що у ОСОБА_4 виникла можливість не погоджувати межі земельної ділянки з позивачем як власником землі на ділянці меж А-Б. Такі обставини, спричинили самовільне зайняття ОСОБА_4 частини земельної ділянки, власником якої є позивач. В свою чергу, це призвело до виникнення перешкод в користуванні земельною ділянкою, яка належить позивачу. Також позивач посилається на порушення ОСОБА_4 права позивача та членів її сімї на безпечне для життя і здоровя довкілля, оскільки ним при самовільному захопленні частини земельної ділянки, належної позивачеві, порушено Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, затверджені наказом Міністерства охорони здоровя України №173 від 19.06.1996р.

Таким чином, в основі спору лежить незгода позивача із діями відповідача щодо зазначення в плані меж земельної ділянки площею 0,064га, кадастровий №:01:007:0026, яка належить ОСОБА_4, особи, яка на думку позивача, не є власником такої земельної ділянки, що призвело до самовільного захоплення ОСОБА_4 частини, належної позивачу, земельної ділянки та виникненням в позивача, у звязку з цим перешкод в користуванні нею, та порушення права позивача та членів його сімї на безпечне для життя і здоровя довкілля, тобто спір про право цивільне.

Суд звертає увагу на те, що за змістом статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас, субєктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення субєктом владних повноважень певних дій чи прийняття рішень, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод або інтересів.

З предмету регулювання, яке міститься у КАС України, вбачається, що право вимагати визнання протиправними дій щодо внесення відомостей до плану меж земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_4, має особа, якої він стосується, а саме третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 В свою чергу, позивач в разі порушення його права на користування земельною ділянкою, може вимагати усунення перешкод в користуванні такою та захисту порушеного права на безпечне для життя і здоровя довкілля, в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством.

Суд зазначає, що право на захист це самостійне субєктивне право, яке зявляється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у позивача прав чи обовязків у звязку із оскаржуваними діями не породжує для неї і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом. При цьому, посилання позивача на порушення її прав є безпідставними, оскільки зазначені дії не стосуються її безпосередньо.

Враховуючи наведене, звернення до суду з позовом, предметом якого є оскарження дій відповідача, що полягають у внесені до плану меж, завідомо неправдивих відомостей, складанні і видачі завідомо неправдивого документа - плану меж, щодо особи, яка не є власником земельної ділянки, що межує з земельною ділянкою позивача, не зможе відновити порушених цивільних прав позивача, оскільки його вирішення не зможе розв'язати юридичний конфлікт щодо визначення меж земельної ділянки, та як наслідок самовільного захоплення частини земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні нею, який існує між позивачем та третьою особою ОСОБА_4

Вказані обставини є визначальними при вирішенні питання про юрисдикційність цієї справи.

При вирішенні цього спору суд враховує позицію Верховного Суду України з аналогічної категорії справ ( постанова Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 06.10.2015р. у справі № 21-1306а15, постанови Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 17.02. 2015 р., від 24.02.2015р.).

З огляду на це, встановлені судом обставини унеможливлюють розгляд цього позову в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження в адміністративній справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, зобовязання до вчинення дій, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

У відповідності до ч.2 ст. 157 КАС України суд розяснює позивачеві, що вказаний спір необхідно розглядати в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 3 ст. 157 КАС України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Додатково суд зазначає, що у відповідності до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі. Тому, в разі надходження відповідного клопотання судом за результатами розгляду такого, буде прийняте відповідне рішення щодо повернення судового збору.

Керуючись наведеним та п.1 ч.1. ст.157, ст.ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до відділу Держгеокадастру у Сколівському районі Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, зобовязання до вчинення дій закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст ухвали суду складений та підписаний 04 грудня 2015 року.

Суддя А.Г. Гулик