Справа № 2а-2818/11/0970
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2011-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2011 р. Справа № 2a-2818/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Рудій В.О.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1; представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон"

до відповідача: Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі

про визнання неправомірними дій та визнання нечинним податкове повідомлення-рішення № від 25.08.2011 року,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон" звернулось в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі про визнання неправомірними дій ДПІ в Тисменицькому районі Івано-Франківської області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, визнання нечинним податкового повідомлення-рішення за № від 25.08.2011 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної ДПІ в Тисменицькому районі перевірки встановлено заниження позивачем податкових зобовязань з податку на додану вартість на суму 167127,00 грн. по взаємовідносинах з ПП "Воллі" За наслідками проведеної перевірки контролюючим органом винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Позивач зазначає, що виявлені при проведенні перевірки порушення ґрунтуються виключно на висновку перевіряючих щодо нікчемності договорів укладених ТОВ "Еталон" з ПП "Воллі", оскільки вказані договори є такими, що порушують публічний порядок, і направлені на незаконне заволодіння майном держави; договори не направлені на реальне настання правових наслідків обумовлених у них. Фактично вказаний висновок ґрунтується на висновках ДПІ у Франківському районі м. Львова, викладених в акті перевірки діяльності ПП "Воллі", згідно яких, в тому числі, й угоди укладені ТОВ "Еталон" з ПП "Воллі", не спрямовані на реальне настання правових наслідків, суперечить інтересам держави і суспільства, а тому вказані угоди є нікчемними. Позивач вважає, що угоди укладені між позивачем та контрагентом, не визнаний судом недійним і їх недійсність прямо не встановлена законом, у звязку з чим існує презумпція правомірності вказаних правочинів, а також наявність взаємних прав та обовязків сторін за такими угодами. На підтвердження реальності виконання вказаних робіт, позивачем надано копії довідок про вартість виконаних робіт, актів приймання виконаних робіт, податкових накладних, виписок руху коштів на банківських рахунках на підтвердження здійснення оплати за вказаними договорами.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з мотивів викладених в письмовому запереченні на позов. Суду пояснив, що висновок перевіряючих щодо допущення позивачем заниження податку на додану вартість, базується на висновках викладених в акті перевірки ДПІ у Франківському районі м. Львова. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Згідно наказу в.о. начальника ДПІ в Тисменицькому районі №724-п від 29.07.2011 року з 02.08.2011 року по 08.08.2011 року ДПІ в Тисменицькому районі проведено позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон" з питань правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинах із ПП "Воллі" за період з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року, за результатами якої складено акт за №1758/2330/33004211 від 15.08.2011 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем пп. 7.4.1, пп. 7.4.5 п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого занижено податок на додану вартість по взаємовідносинах із ПП "Воллі" за період з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року в сумі 167127,00 грн.

Зокрема, перевіркою встановлено, що у травні 2011 року ПП "Воллі" надавало послуги ТОВ "Еталон" в травні 2011 року по ліквідації аварійного стану та реставрації житлових будинків, ремонтно-будівельних робіт у відповідності до договорів від 18.05.2011 року, а саме: №01-18/05-11С на виконання робіт по будівництву дитячого садка в с. Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області на загальну суму 358599,87грн., в тому числі ПДВ - 59766,65 грн.; №02-08/05-11 С на виконання робіт по ліквідації аварійного стану та реставрацію житлових будинків по вул. Шевській, 14 та Шевській 14а, №16 м. Львова на загальну суму 294440,90грн., в тому числі ПДВ - 49073,48 грн.; №03-18/05-11С на виконання робіт по тимчасовому протиаварійному кріпленню та ліквідації аварійного стану будинку №11 по вул.. Сербській м. Львова на загальну суму 28089,44 грн., в т.ч ПДВ 4681,57 грн.; договір №04-18/05-11С на виконання ремонтно-будівельних робіт по поточному ремонту головного виробничого комплексу по вул. Личаківській, 232, м. Львова на суму 321634,46 грн., в т. ч. ПДВ 53605,74 грн.

В акті перевірки податковим органом зазначено, що правочини, укладені між ПП "Воллі" та ТОВ "Еталон" не спричинили реального настання юридичних наслідків, а тому останнім безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 167127,00 грн. по операціях із ПП «Воллі» та завищено податковий кредит в травні 2011 року в сумі 167127,00 грн.

Судом встановлено та не заперечується представником відповідача, що вказані висновки податкового органу зроблені на підставі матеріалів зустрічної перевірки ПП «Воллі» відповідно до результатів позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року правочини ПП «Воллі», проведені за зазначений період, відповідно до статті 215, статті 203, статті 216, статті 228 Цивільного кодексу України, визнані нікчемними з усіма суб'єктами господарювання, в тому числі і по ТзОВ "Еталон" за травень 2011 року.

Виявлені порушення, ґрунтуються на висновку перевіряючих про те, що договори ТОВ "Еталон" та ПП "Воллі" відповідно до ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 207, ч.1 ст. 215 ЦК України є нікчемним, і в силу вимог статей 216, 228 ЦК України не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Дослідивши подані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з положеннями частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 204 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Цивільний кодекс України статтею 215 визначає підстави для визнання правочину недійсним. Серед іншого, вказаною нормою передбачено, що, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Між тим, як вбачається із матеріалів справи, підстав, з якими закон пов'язує визнання договору недійсним, контролюючим органом зазначено не було, а отже, твердження податкового органу про нікчемність правочинів є безпідставними. Крім того, відповідачем не надано доказів, що правочини визнані недійсними в судовому порядку.

Згідно статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він спрямований на порушення конституційних прав людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Із системного аналізу норм цивільного законодавства вбачається, що для визнання договору недійним є наявність умислу в обох сторін або однієї із них.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову відповідач стверджує, що договори укладені між ТОВ "Еталон" та ПП "Воллі", укладені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є такими, що порушують публічний порядок, а тому згідно ч.1 ст. 203, ч.2 ст. 215 ЦК України їх слід вважати нікчемними. Визнання такої угоди недійсною не вимагається.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 28.04.1978 року №3 "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" до угод, укладених з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства належать, зокрема угоди, спрямовані на використання всупереч закону колективної, державної або приватної власності з корисливою метою, на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування прибутків та доходів, використання майна, що перебуває у їх власності або користуванні, всупереч інтересам суспільства, на незаконне відчуження землі або незаконне користування нею, розпорядження чи придбання всупереч встановленим правилам предметів, вилучених з обігу або обмежених в обігу.

В матеріалах справи відсутні обставини, встановлені податковим органом на підтвердження того, що укладаючи спірні договори, учасники договірних відносин діяли з метою, яка є завідомо суперечною інтересам держави та суспільства.

Податковим органом не доведено наявності протиправного умислу та мети при укладенні угод ТОВ "Еталон" з ПП "Воллі", що мали місце під час здійснення підприємницької діяльності позивачем, оскільки мета є субєктивною ознакою, притаманною фізичним особам. Юридичні особи діють через органи управління і як наслідок через фізичних осіб, які входять до складу таких органів управління, а тому для встановлення умислу та мети в діях юридичної особи необхідно довести наявність умислу та мети в діях фізичних осіб, що діяли від імені відповідної юридичної особи.

Доказів на підтвердження факту порушення позивачем встановленого порядку здійснення підприємницької діяльності, ухилення від сплати податків, наявності шкоди заподіяної державі, зокрема таких як чинні податкові вимоги, надіслані позивачу в звязку з несплатою ним сум податкових зобовязань, що виникли внаслідок укладання та виконання спірних зобовязань за спірними договорами або відомості про наявність податкового боргу у позивача, представником ДПІ в Тисменицькому районі, також суду не надано. Не доведено також відповідачем й наявності доказів кримінальної відповідальності посадових осіб позивача за ухилення від сплати податків або інші податкові правопорушення. Відповідачем, як субєктом владних повноважень, не було надано суду постанови про притягнення до кримінальної відповідальності відповідальних осіб ТОВ "Еталон" та визнання їх винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 212 КК України, яка б набрала законної сили.

Окрім того, суд зазначає, що діяльність по проведенню будівельно-ремонтних робіт, які є предметом договорів, відносно яких податковими органами зроблено висновок щодо їх нікчемності, не є забороненою, немає й інших законодавчих обмежень стосовно їх виконання.

Таким чином, відсутність наявності в діях хоча б однієї зі сторін угоди умислу на її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, зумовлює відсутність підстав для висновку перевіряючих щодо нікчемності договорів укладених між ТОВ "Еталон" та ПП "Воллі" та як наслідок відсутність встановлених перевіркою порушень податкового законодавства позивачем.

Слід також звернути увагу на те, що відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Судом встановлено, що і позивач, і його контрагент на час укладання спірних правочинів, були зареєстровані як платники ПДВ. Вказані обставини також не заперечується відповідачем у справі та відображені в актах перевірки ПП "Воллі".

Як зазначалось вище, в матеріалах справи наявні копії відповідних документів (довідок про вартість виконаних робіт, актів приймання виконаних будівельних робіт, податкових накладних) документів, які підтверджують факт правомірності формування позивачем податкового кредиту по податку на додану вартість.

Крім цього, в судовому засіданні представником позивача надано суду копію ліцензії серії АГ №574709 від 04 квітня 2011 року видану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області ПП "Воллі" на право здійснення господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури.

У відповідності до п. 2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України 27.01.2009 № 47 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2009 р. за N 226/16242 господарську діяльність у будівництві, пов'язану із створенням об'єктів архітектури, здійснюють суб'єкти господарської діяльності за дотримання певних умов, в тому числі дотримання установленого чинним законодавством порядку прийняття та оформлення громадян на роботу відповідно до вимог глави III Кодексу законів про працю України (укладання трудового договору з найманим працівником); виробничі приміщення, засоби виробництва повинні бути власні або орендовані, що підтверджується відповідними документами. Таким чином, є безпідставним твердження відповідача про відсутність реальної можливості поставки послуг ПП "Воллі" в звязку з відсутністю майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, оскільки станом на 04 квітня 2011 року ПП "Воллі" підтверджено їх наявність та отримано відповідну ліцензію.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що ТОВ "Еталон" правомірно включено до податкового кредиту по податку на додану вартість кошти в розмірі 167127,00 грн.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що позов підставний в частині оскарження спірного повідомлення-рішення.

Одночасно суд приходить до переконання про необхідність при задоволенні позову вийти за межі позовних вимог в порядку ч.2 ст. 11 КАСУ, так як оскаржуване рішення слід визнати протиправним та скасувати, а не нечинним, оскільки в останньому випадку правові наслідки податкового повідомлення-рішення втрачаються не з часу його прийняття, а тільки з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Щодо позовних вимог про визнання неправомірними дій ДПІ в Тисменицькому районі Івано-Франківської області при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки позивача. Вказану позовну вимогу позивач обґрунтовує незаконністю наказу №724 від 29.07.2011 року "Про проведення позапланової документальної невиїзної перевірки з питань правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати ПДВ та податку на прибуток ТОВ "Еталон" по взаємовідносинах з ПП "Воллі" за період з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року. Як встановлено в судовому засіданні вказаний наказ позивачем не оскаржувався та на момент проведення перевірки був чинним. За таких обставин підстави для визнання неправомірними дій ДПІ в Тисменицькому районі Івано-Франківської області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача відсутні, а в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ в Тисменицькому районі № від 25.08.2011року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стянути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Еталон" сплачений судовий збір в сумі 1 (одна) 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 03.10.2011 року.