Справа № 826/16271/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 грудня 2015 року № 826/16271/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.В., суддів: Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДержавної фіскальної служби України
проскасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просила скасувати наказ ДФС України від 29.07.2015 року №547 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у червні 2015 року» в частині оголошення догани першому заступнику начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1 за неналежне виконання службових обов'язків, незадовільну організацію роботи та контролю підпорядкованих підрозділів, що призвело до невиконання вимог доручення ГУ в частині незабезпечення якісного відпрацювання суб'єктів господарювання у червні ц.р., по яких триває процедура припинення (ліквідації), відповідно до вимог Кодексу, Наказу МФУ №1588 та інших нормативно-правових актів.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 не було вчинено жодних дисциплінарних проступків, не порушувалась трудова дисципліна та належним чином і повному об'ємі були виконані всі посадові обов'язки, визначені Посадовою інструкцією, а отже оскаржуваний наказ є незаконним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з огляду на його необґрунтованість та надав суду письмові заперечення проти позову.

У судовому засіданні 20.10.2015 року суд, заслухавши думку представників сторін, ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

24.07.2015 року до ДФС від Головного управління ДФС в Одеській області надійшло подання від 20.07.2015 року №3498/8/15-32-22-06-02 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1

Зазначене подання аргументовано неналежною організацією роботи ДПІ у Малинівському районі м. Одеси ТУ ДФС в Одеській області при забезпеченні виконання вимог листа ТУ ДФС в Одеській області від 09.06.2015 року № 5861/7/15-32-22-06-03 «Про стан відпрацювання платників податків, стосовно яких прийнято рішення про припинення (закриття) їх діяльності».

Зазначеним листом було зобов'язано заступників начальників інспекцій, які згідно з розподілом обов'язків здійснюють керівництво роботою підрозділів податкового аудиту, взяти під особистий контроль питання щодо негайного прийняття у червні 2015 року відповідних заходів та координації дій структурних підрозділів інспекції по забезпеченню якісного відпрацювання суб'єктів господарювання, по яких триває процедура припинення (ліквідації), відповідно до Податкового кодексу України, наказів Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» та інших нормативно-правових актів, які регламентують процедури припинення юридичної особи, проведення позапланових документальних перевірок суб'єктів господарювання, стосовно яких прийнято рішення про припинення (закриття) їх діяльності та скорочення їх кількості, станом на 01.07.2015 року, не менше як на 50%.

Внаслідок незабезпечення ОСОБА_1 належного контролю за роботою підлеглих залишаються невідпрацьованими 68 підприємств, стосовно яких прийнято рішення про припинення (закриття) їх діяльності, станом на 01.07.2015 року кількість підприємств не скорочено, а навпаки збільшилось з 53 підприємств (станом на 01.06.2015 року) до 68 (станом на 01.07.2015 року).

У зв'язку із викладеним в поданні ГУ ДФС в Одеській області зазначено, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Відповідно до функціональних повноважень та розділу IV Порядку підготовки матеріалів щодо стану організації роботи ДФС та її територіальних органів та відповідного проекту наказу ДФС, затвердженого наказом ДФС від 20.07.2015 року №515, Організаційно-розпорядчим департаментом ДФС опрацьовано подання ГУ ДФС в Одеській області від 20.07.2015 року №3498/8/15-32-22-06-02 та пояснення ОСОБА_1 від 15.07.2015 року №2156/8/15-52-22-03. Наказом ДФС від 29.07.2015 року №547 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у червні 2015 року» було оголошено догану першому заступнику начальника ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_1

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» (надалі - Закон №3723-XII) регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу.

Відповідно до ст.10 Закону №3723-XII основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Згідно с.14 Закону №3723-XII дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Відповідно до ст.139 Кодексу законів про працю України, введеним в дію з 01 червня 1972 року Законом Української РСР від 10 грудня 1971 року №322-VIII, (надалі - КЗпП України) працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

У абз.1 ст.147-1 КЗпП України зазначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно зі ст. 148 КЗпП України Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Зазначене кореспондується з положеннями пункту 21.1 ст.21 Податкового кодексу України, якими передбачено, що посадові особи контролюючих органів зобов'язані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами (п.п.21.1.1 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України); забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій (п.п.21.1.2 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України); забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень(п.п.21.1.3 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України); не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (п.п.21.1.4 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України).

У п.21.2 ст.21 Податкового кодексу України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків посадові особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.

Твердження позивача щодо необґрунтованості наказу ДФС України від 29.07.2015 року №547 в частині оголошення їй догани спростовується наступним.

Підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання службових обов'язків, порушення трудової дисципліни. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення. Вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення. Догана є найменш суворим видом стягнення, який може бути застосовано за будь-яке невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків.

З врахуванням наявності підстав для застосування дисциплінарного стягнення, при оголошенні догани, не можливо враховувати тяжкість провини та інші обставини, оскільки це означало б позбавлення можливості застосувати стягнення за наявності порушення.

Крім того, питання щодо проведення перевірок підприємств, які знаходяться в стані припинення, регламентовано положеннями Податкового кодексу України, Закону України від 15.05.2003 № 755-ІУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - Закон №755) та Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588.

Зокрема, частиною дев'ятою статті 36 Закону № 755 передбачено заходи, які здійснюють органи доходів і зборів при отриманні повідомлення державного реєстратора про припинення юридичної особи, та строки для проведення зазначених заходів.

При цьому, частиною п'ятою зазначеної статті встановлено, що у разі якщо після закінчення процедури припинення, передбаченої законом, але не раніше закінчення строку заявлення кредиторами своїх вимог юридичній особі в установленому законом порядку органом доходів і зборів та/або Пенсійного фонду України не надані довідки про відсутність заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування або рішення про відмову в їх видачі, голова комісії з припинення або уповноважена ним особа не раніше ніж через десять робочих днів з дня закінчення такого строку набуває право на подання державному реєстраторові документів, передбачених частинами першою - третьою статті 36 цього Закону, за винятком зазначених довідок для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації за принципом мовчазної згоди. За наявності підстав, визначених абзацом першим цієї частини, державний реєстратор проводить державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації за принципом мовчазної згоди, про що вносить відповідний запис до Єдиного державного реєстру.

Таким чином, проведення державної реєстрації припинення юридичної особи без проведення відповідних заходів органом доходів і зборів, тягне за собою наслідки у вигляді не проведення перевірок юридичних осіб вказаної категорії тощо.

Також, судом не приймаються до уваги посилання позивача про повторне притягнення її до дисциплінарної відповідальності, оскільки наказ ДФС України №475 від 07.07.2015 року, яким оголошено догану ОСОБА_1, обґрунтований, крім іншого, такими обставинами: за неналежне виконання службових обов'язків, незадовільну організацію роботи та контроль, що призвело до невиконання доведених індикативних показників надходжень податків та зборів; невжиття ефективних заходів для забезпечення ефективної організації роботи з відпрацювання ризикових суб'єктів господарювання, у т.ч. імпортерів, задіяних у схемах руху сумнівного ПДВ, здійснюють реалізацію товарів, відмінних від придбаних, відсутність належного контролю за повнотою декларування податку на прибуток тощо. В той час, коли наказ ДФС України від 29.07.2015 року №547 обґрунтований наступним: за неналежне виконання службових обов'язків, незадовільну організацію роботи та контролю підпорядкованих підрозділів, що призвело до невиконання вимог доручення ГУ в частині незабезпечення якісного відпрацювання суб'єктів господарювання у червні ц.р., по яких триває процедура припинення (ліквідації), відповідно до вимог Кодексу, наказу МФУ №1588 та інших нормативно-правових актів.

Отже, наведені вище обставини з урахуванням положень законодавства, якими регулюються спірні правовідносини, підтверджують правомірність дій Державної фіскальної служби України щодо винесення наказу від 29.07.2015 року №547, які були вчинені відповідачем на підставі, у спосіб та у межах повноважень, визначених законами України.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем та відповідачем докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат відповідача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) відповідно з частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України стягненню з позивача не підлягають.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст.69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України

Головуючий суддя: І.О. Іщук

Судді: І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко