Справа № 818/2731/15
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

818/2731/15

КОПІЯ

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 р. Справа №818/2731/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт -7" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, який його представник підтримав в судовому засіданні, мотивуючи вимоги тим, що з 20.04.2015 року по 24.04.2015 року податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Будсвіт – 7» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Енерджі Прайс» за період червень-липень 2014 року, ТОВ «Гарант Максимум» за травень, липень 2014 року, ТОВ «Теслабуд» за грудень 2014 року січень 2015 року та ТОВ «ДВС плюс» за грудень 2014 року, про що складений акт перевірки №1039/2207/36707265/105 від 05.05.2015 року. За наслідками перевірки 19 травня 2015 року прийняте податкове повідомлення-рішення про збільшення податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 679217,10 грн. і штрафних санкцій в розмірі 339608,55 грн.

Позивач вважає зазначене рішення протиправним та просить скасувати, зазначаючи, що відповідачем поставлено під сумнів реальність здійснення господарських операцій з придбання будівельних та бетонних робіт у зазначених контрагентів з тих підстав, що неможливо провести перевірки підрядників за місцем їх реєстрації, відсутність у них можливостей для виконання робіт через відсутність основних засобів та робочого персоналу, а також їх участь у незаконних схемах мінімізації податкових платежів, проведення транзитних фінансових потоків для формування податкового кредиту, неподання податкової звітності. Однак, господарські операції мали місце як у перевіряємих періодах, так і в інших, підтверджені належним чином первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, при цьому позивач не повинен нести відповідальність за порушення, допущені іншим суб’єктом господарювання.

Представник відповідача проти позову заперечив та пояснив, що при проведенні перевірки було встановлено, що на підтвердження господарських відносин між позивачем та ТОВ «Енерджі Прайс» ( м.Київ) за червень-липень 2014 року були надані акти виконаних робіт форми КБ-2, складені з порушеннями, зокрема в них не зазначено найменування будови та її адреса, не зазначено замовників, що не дає змоги ідентифікувати об»єкти, на яких проводилися будівельні роботи. Крім того, було використано податкову інформацію, згідно якої на підприємстві обліковується три особи, що унеможливлює виконання таких обсягів робіт. Також від ДПІ у Печерському районі м.Києва надійшла податкова інформація про неможливість проведення зустрічної звірки щодо документального підтвердження взаємовідносин з платниками податків цього товариства.

Такі ж порушення в ході перевірки виявлені і по контрагенту ТОВ «Гарант Максимум», крім того встановлена відсутність його за юридичною адресою, податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2014 року не визнана як податкова, а за інші податкові періоди подана звітність з нульовими показниками. Також постачальник товариства ТОВ «Скра Груп» не декларував свої зобов»язання за квітень 2014 року по взаємовідносинах з товариством.

З таких же підстав не підтверджені в ході перевірки господарські операції позивача з ТОВ «Теслабуд» (м.Краматорськ), при цьому використано податкову інформацію, отриману від ДПІ у м.Краматорську Донецької області, про неможливість проведення ТОВ «Теслабуд» зустрічної звірки за вересень-грудень 2014 року, січень 2015 року через відсутність за податковою адресою. При цьому, у підприємства відсутні виробничі приміщення та обладнання, транспорт, зареєстровано лише три працівника, що унеможливлює виконання робіт у строк і обсягах, вказаних у актах КБ-2 за грудень 2014 року, січень 2015 року.

Порушення аналогічного змісту встановлені відповідачем і при дослідженні господарських операцій з ТОВ «ДВС плюс» ( м.Суми) за грудень 2014 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 20.04.2015 року по 24.04.2015 року податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Будсвіт – 7» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Енерджі Прайс» за період червень-липень 2014 року, ТОВ «Гарант Максимум» за травень, липень 2014 року, ТОВ «Теслабуд» за грудень 2014 року січень 2015 року та ТОВ «ДВС плюс» за грудень 2014 року, про що складений акт перевірки №1039/2207/36707265/105 від 05.05.2015 року.( том 1 а.с.10-49). За наслідками перевірки 19 травня 2015 року прийняте податкове повідомлення-рішення про збільшення податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 679217,10 грн. і штрафних санкцій в розмірі 339608,55 грн. ( том 1 а.с.8,9).

Зі змісту акта перевірки вбачається, що податковим органом встановлено відсутність об»єктів оподаткування при придбанні позивачем товарів, робіт ( послуг) за період червень 2014 року у ТОВ «Енерджі Прайс», за травень 2014 року у ТОВ «Гарант Максимум», за грудень 2014 року, січень 2015 року у по взаємовідносинах з ТОВ «Теслабуд» та за грудень 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ «ДВС плюс», які підпадають під визначення ст..185, ст..186, ст..198 Податкового кодексу України, в результаті чого товариством було занижено податок на додану вартість.

Суд не може погодитись з такими висновками відповідача, з огляду на таке.

В ході розгляду справи встановлено, що 09 січня 2014 року між позивачем та ТОВ «Енерджі Прайс» укладений договір підряду №1/1 на здійснення будівельних робіт відповідно до завдань замовника ( том 1 а.с.163-164). Будівельні роботи виконувалися в червні 2014 року, що підтверджується розрахунками договірної ціни на будівельні роботи, локальними кошторисами, актами приймання виконаних будівельних робіт, довідками про вартість виконаних будівельних робіт ( том 1 а.с. 165-206, 210-217), оплачені позивачем в червні 2014 року, що підтверджується банківськими виписками ( том 1 а.с. 209, 219), платіжними дорученнями ( том 3 а.с. 84,85).

14 травня 2014 року між позивачем та ТОВ «Гарант Максимум» укладений договір підряду №14 на будівельні роботи відповідно до кошторису. ( том 1 а.с.146-147). Зазначені роботи виконані в травні 2014 року, що підтверджується такими кошторисами, розрахунком договірної ціни, актами приймання виконаних робіт, довідками про вартість виконаних робіт ( том 1 а.с. 150-162) та оплачені позивачем, що підтверджується банківськими виписками, платіжним дорученням (том 3 а.с. 75,76).

Також, в ході розгляду справи встановлено, що між позивачем та ТОВ «Теслабуд» 03 листопада 2014 року укладений договір №55 купівлі-продажу бікроеласту ( том 3 а.с. 47-49), на виконання якого у грудні 2014 року товар поставлений на склад позивача та оплачений. Зазаначені обставини підтверджуються видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, банківськими виписками ( том 3 а.с. 9, 53-58, 59-62). Вподальшому товар використаний у господарській діяльності позивача, що також підтверджується актами списання ( том 3 а.с. 50,52,53).

Крім того, в жовтні-листопаді 2014 року між позивачем та ТОВ «Теслабуд» укладені Договір № 55/1 від 13.11.2014 року, Договір №53 від 21.10.2014 року, Договір № 45 від 20.10.2014 року, Договір № 47 від 21.10.2014 року про виконання будівельних робіт ( том 1 а.с. 77-82, том 2 а.с. 206-211, а.с. 228-233, том 3 а.с.10-15). Зазначені роботи відповідно до кошторисів виконані в грудні 2014 року, січні 2015 року, що підтверджується кошторисами, актами приймання виконаних робіт, довідками про вартість виконаних робіт та оплачені позивачем, що підтверджується банківськими виписками ( том 1 а.с. 83-144, том 2 а.с. 81-205, а.с. 212-226, а.с. 234-250, том 3 а.с. 1-9, а.с. 16-26).

20 жовтня 2014 року між позивачем та ТОВ «ДВС плюс» укладений договір будівельного підряду № 2/10 на виконання бетонних робіт, 29 грудня 2014 робіт договір будівельного підряду № 3/10 на виконання будівельно-оздоблювальних робіт ( том 1 а.с.220-223, том 2 а.с. 2-5). Зазначені роботи відповідно до кошторисів виконані в грудні 2014 року, що підтверджується кошторисами, актами приймання виконаних робіт, довідками про вартість виконаних робіт та оплачені позивачем, що підтверджується банківськими виписками, платіжними дорученнями ( том 1 а.с. 224-248 том 2 а.с. 1, 8, том 3 а.с. 88-102)

Згідно з п.п 14.1.181. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку па додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1. ст. 198 ПК України встановлено право суб'єкта підприємницької діяльності на віднесення сум сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення па митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Положеннями пункту 3 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін. визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/ послуги на основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Таким чином, суд вважає, що достатніми підставами для включення підприємством до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів, робіт та послуг; використання зазначених товарів, робіт (послуг) у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням, з врахуванням рівня звичайних цін.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/ послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Оскільки податкові накладні на користь позивача виписані у перевіряємий період (том 1 а.с.125, 142, 148,207,218,225,227, 230, 249, том 2 а.с. 6, 89, 100, 116, 132, 144, 187, 203, 225,242, том 3 а.с. 2,4,7,8,24,63,64,65), виконання робіт відбулося в тому ж податковому періоді, в силу вимог п. 198.2. ст..198 Податкового кодексу України, право на віднесення сплачених сум податку на дану вартість до складу податкового кредиту виникло, відповідно, у той же самий період.

Податковий кодекс України визначає лише окремі випадки, за яких неможливе включення витрат по сплаті податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду. До них відносяться не пов'язаність здійсненої операції з господарською діяльністю, фіктивність операцій, відсутність поставки, та відсутність у платника податків на момент перевірки податкових накладних або видача її особою, яка не є платником ПДВ.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Правовідносини за спірними правочинами в повній мірі відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача, ним були вчинені дії та досягнуті конкретні результати, які визначають саме поняття господарської операції - факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають па стан майна, капіталу, зобов'язань та фінансових ресурсів. Тобто, дотримано принцип превалювання сутності над формою, який закріплений в ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тому не заслуговують на увагу доводи відповідача про окремі недоліки в оформленні актів приймання виконаних будівельних робіт та товарно-трансопртрн6их накладних. Укладені договори мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ними, оскільки роботи виконані , оплата проведена, договори виконані сторонами в повному обсязі.

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов»язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями. Чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту від дотримання податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, зокрема, які були постачальником товарів (послуг), на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Таким чином посилання податкового органу на неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача через відсутність їх за податковою адресою та на відсутність у них виробничих приміщень і обладнання, транспорту є протиправним. Відповідно рішення податкового органу про збільшення позивачу грошового зобов»язання з податку на додану вартість є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт -7" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

Повний текст постанови складений 02 грудня 2015 року.

З оригіналом згідно

Суддя Л.М.Опімах