Справа № 21-1381а15
Суддя: Маринченко В.Л.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Маринченка В.Л.,
суддів:Гриціва М.І., Коротких О.А., Кривенка В.В., Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б., Самсіна І.Л., Терлецького О.О.,
при секретарі судового засідання Ключник А.Ю.,

за участю представника Голови Верховної Ради України - Долгова Ю.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_10, народного депутата України ОСОБА_11 до Міністерства освіти і науки України (далі - Міносвіти), З'їзду представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ (далі - З'їзд) в особі головуючого на з'їзді проректора Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_13, Голови секретаріату З'їзду, виконувача обов'язків ректора Національного юридичного університету Державної податкової служби України ОСОБА_14, члена Вищої ради юстиції (далі - ВРЮ), декана юридичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка ОСОБА_16, члена ВРЮ, завідувача кафедрою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_17, члена ВРЮ, судді апеляційного суду Закарпатської області Фазикош Ганни Василівни, Голови Верховної Ради України ОСОБА_18, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів, - Всеукраїнська громадська організація «Рада представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: заступник директора науково-дослідного інституту приватного права і підприємництва імені академіка ОСОБА_19 Національної академії правових наук України (далі - НДІ) ОСОБА_20, виконувач обов'язків ректора Національного університету Державної податкової служби України ОСОБА_14, проректор Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_13, доцент Національного університету «Києво-Могилянська академія» ОСОБА_21, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_10 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням доповнення позовних вимог від 13 та 20 травня 2014 року просив: визнати протиправним і скасувати наказ Міносвіти від 17 квітня 2014 року № 471 «Про проведення з'їзду представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ» (далі - наказ); визнати протиправними дії Організаційного комітету з підготовки та проведення З'їзду на виконання Наказу; визнати відсутність компетенції Міносвіти щодо скликання, підготовки, організації та проведення з'їзду з питань призначення членів ВРЮ та Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС); визнати протиправним та скасувати рішення З'їзду від 29 квітня 2014 року про призначення на посади членів ВРЮ декана юридичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка ОСОБА_16, завідувача кафедрою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_17, судді апеляційного суду Закарпатської області Фазикош Г.В.; визнати протиправним та скасувати рішення З'їзду від 29 квітня 2014 року про призначення на посади членів ВККС доцента Національного університету «Києво-Могилянська академія» ОСОБА_21 та заступника директора НДІ ОСОБА_20; визнати відсутність повноважень члена ВРЮ у декана юридичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка ОСОБА_16; визнати відсутність повноважень члена ВРЮ у завідувача кафедрою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_17; визнати відсутність повноважень члена ВРЮ у судді апеляційного суду Закарпатської області Фазикош Г.В.

У травні 2014 року ОСОБА_11 звернувся до суду з позовом до З'їзду та Міносвіти, у якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення З'їзду від 29 квітня 2014 року про призначення на посади членів ВРЮ декана юридичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка ОСОБА_16, завідувача кафедрою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_17, судді апеляційного суду Закарпатської області Фазикош Г.В.; визнати протиправним та скасувати рішення З'їзду від 29 квітня 2014 року про призначення на посади членів ВККС доцента Національного університету «Києво-Могилянська академія» ОСОБА_21 та заступника директора НДІ ОСОБА_20; визнати протиправними дії Голови Верховної Ради України щодо приведення до присяги 16 травня 2014 року членів ВРЮ ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_22, призначених рішенням З'їзду від 29 квітня 2014 року.

На обґрунтування позовних вимог вказували, що видання Наказу та організація Міносвіти З'їзду є проявом втручання виконавчої влади у діяльність судової влади через штучне, неконституційне і незаконне збільшення квоти виконавчої влади у формуванні складу ВРЮ і ВККС за рахунок квоти, відведеної Конституцією України громадянському суспільству.

ОСОБА_11 також вказує, що, видавши вказаний наказ, Міносвіти порушило гарантований Конституцією України принцип недоторканності суддівської системи з боку інших влад, оскільки діяльність ВРЮ є складовою ланкою судової системи України. Вказує, що Міносвіти не мало права скликати та проводити З'їзд, оскільки такі повноваження Міносвіти не визначені законом та Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим Указом Президента України від 25 квітня 2013 року № 240/2013. Наголошує, що призначення членів ВРЮ та приведення їх до присяги відбулось із порушенням чинного законодавства України, відтак будь-які подальші рішення ВРЮ, прийняті в складі таких осіб, поставить під сумнів їх правомірність, що призведе до незворотних наслідків та в подальшому поставить під сумнів будь-які майбутні рішенння ВРЮ та ВККС.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 28 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2014 року, позов задовольнив частково: визнав протиправним з моменту прийняття та скасував Наказ, визнав відсутність компетенції Міносвіти щодо скликання, підготовки, організації та проведення з'їзду з питань призначення членів ВРЮ та ВККС, визнав протиправним та скасував рішення З'їзду від 29 квітня 2014 року про призначення на посади членів ВРЮ декана юридичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка ОСОБА_16, завідувача кафедрою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_17, судді апеляційного суду Закарпатської області Фазикош Г.В., визнав протиправним та скасував рішення З'їзду від 29 квітня 2014 року про призначення на посади членів ВККС доцента Національного університету «Києво-Могилянська академія» ОСОБА_21 та заступника директора НДІ ОСОБА_20 Визнав також відсутність повноважень членів ВРЮ у ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_22 У решті позовних вимог відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 березня 2015 року рішення судів попередніх інстанцій залишив без змін.

Ухвалюючи таке рішення, суд касаційної інстанції виходив із того, що чинним законодавством не встановлено компетенції Міносвіти, зокрема, щодо скликання, організації та проведення з'їздів з питань призначення членів ВРЮ, ВККС, включення до порядку денного цих з'їздів питань про призначення членів ВРЮ та ВККС чи призначення організаційного комітету такого з'їзду, оскільки така діяльність не належить до сфери освіти або науки. У зв'язку з цим Наказ є протиправним та підлягає скасуванню. Оскільки проведення 29 квітня 2014 року з'їзду здійснено Міносвіти поза межами повноважень, передбачених Конституцією та законами України, то, відповідно, всі рішення, прийняті на З'їзді, є протиправними. Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Голови Верховної Ради України суд касаційної інстанції зазначає, що, виконуючи передбачені статтею 27 Регламенту Верховної Ради України функції, він діяв відповідно до закону та в межах наданих йому повноважень.

У заяві про перегляд судових рішень Верховним Судом України Голова Верховної Ради України, посилаючись на неоднакове застосування касаційним судом статей 3, 48, 50 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), просить скасувати постановлену у цій справі касаційним судом ухвалу від 24 березня 2015 року та закрити провадження у справі.

У заяві про перегляд судових рішень Верховним Судом України ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_22, посилаючись на неоднакове застосування касаційним судом статей 3, 48, 50 КАС, просять скасувати всі судові рішення, ухвалені у цій справі, та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

На думку усіх заявників, у цьому випадку має місце порушення судами встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

На обґрунтування наведеного заявники додали рішення Вищого адміністративного суду України від 1 серпня та 5 жовтня 2006 року; 3 липня та 23 жовтня 2008 року (№ К-30419/06, б/н відповідно), 28 січня 2009 року (б/н), 8 липня та 8 грудня 2010 року (№№ К-20796/10, П-84/10 відповідно), від 24 квітня 2012 року (№ К/9991/78254/11), 26 листопада та 9 грудня 2014 року (№№ К/800/52580/13, № К/9991/66807/12 відповідно), 6 квітня 2015 року (№ К/800/110/15).

Заслухавши пояснення Долгова Ю.В., колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про відмову у задоволенні заяв виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 237 КАС заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

В силу вимог частини першої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

У справі, що розглядається, позивачі поставили під сумнів правомочність Міносвіти як суб'єкта владних повноважень вчиняти владні управлінські функції, пов'язані з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів, а саме щодо скликання, підготовки, організації та проведення з'їзду представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ з питань призначення членів ВРЮ та ВККС. Таким чином, на думку колегії суддів, ця справа підлягає юрисдикції адміністративних судів.

Беручи до уваги те, що відповідно до частини першої статті 6 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, а також те, що обставини у справі, що розглядається, і справах, рішення в яких подано на порівняння неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, істотно відрізняються, колегія суддів не вбачає необхідності у з'ясуванні питання щодо того, належними чи неналежними особами є позивачі та відповідачі у справі, чи мало місце порушення прав та свобод позивачів діями чи рішеннями відповідачів, чи правильну правову оцінку встановленим обставинам дав суд, чи правильно він застосував норми матеріального права.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд » з набранням чинності пунктом 6 розділу I цього Закону повноваження членів ВРЮ, призначених Верховною Радою України, Президентом України, з'їздом адвокатів України, з'їздом представників юридичних вищих навчальних закладів та наукових установ, всеукраїнською конференцією працівників прокуратури, припиняються. Законодавець встановив цим Законом чітке регулювання питання призначення членів ВРЮ, тому оскаржуване рішення втратило правовий сенс.

Оскільки обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, у задоволенні заяв слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяв Голови Верховної Ради України, декана юридичного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка ОСОБА_16, завідувача кафедрою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого ОСОБА_17, судді апеляційного суду Закарпатської області Фазикош Ганни Василівни відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий В.Л. Маринченко
Судді: М.І. Гриців О.А. Коротких
В.В. Кривенко П.В. Панталієнко
О.Б. Прокопенко І.Л. Самсін
О.О. Терлецький