Справа № 176/2344/14-а
Суддя: Павловська І. А.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №176/2344/14-а
провадження №2-а/176/55/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 листопада 2015 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

при секретарі Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах про визнання незаконними дії відповідача та вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом, де просить визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах щодо відмови у зарахуванні йому до загального трудового стажу час відбування виправних робіт з 01 липня 1984 року по 30 червня 1985 року. Також позивач просить зобовязати відповідача включити до його загального трудового стажу час відбуття покарання у вигляді виправних робіт за вироком народного суду міста Жовті Води Дніпропетровсько області за місцем роботи на шахті «Нова» «СхідГЗДК» у період з 01 липня 1984 року по 30 червня 1985 року та здійснити перерахунок пенсії з моменту призначення. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача на його користь судові витрати по справі у розмірі 73 гривни 08 копійок в рахунок сплати судового збору та 900 гривен 00 копійок витрати на правову допомогу.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що призначаючи йому пенсію управління Песійного фонду України у м. Жовтих Водах не зарахувало до загального трудового стажу час відбуття виправних робіт за вироком народного суду міста Жовті Води Дніпропетровсько області від 14 червня 1984 року, а саме з 01 липня 1984 року по 30 червня 1985 року гірничим працівником на шахті «Нова» «СхідГЗК». При цьому, його усне звернення до відповідача у листопаді 2013 року, щодо зарахування до загального трудового стажу час відбування зазначеного виду покарання, залишилось без задоволення.

ОСОБА_1, як і його представник - адвокат ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не зявились. При цьому, до початку судового засідання, від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляду справи за його відсутності. Під час судових засідань, що проводились раніше, він та представник ОСОБА_2 також у повному обсязі підтримували позовні вимоги, наполягаючи на їх задоволення, при цьому обгрунтовували вимоги фактами зазначеними у позові.

Управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах, належним чином повідомлялось про день та час розгляду справи, у судове засідання свого повноважного представника не направило. При цьому, до початку судового засідання, від повноважного представника відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 22 січня 2015 року №734/09/19, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах. Позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить у задоволенні позову відмовити.

В своїх письмових запереченнях відповідач посилається на те, що позивачу пенсія призначена за віком, на пільгових умовах відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.03.2003 року (далі Закон №1058) та пункту «а» статті 13 Закону України «про пенсійне забезпечення», як особі, яка відпрацювала в особливо шкідливих умовах праці за Списком №1 10 років. Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 24 закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди не враховуються до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.01.2004 року), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством що діяло раніше.

У період з 01.10.1956 року по 31.12.1991 року, в тому числі і в період за який ОСОБА_1 вимагає здійснити перерахунок пенсії, діяли Закон СРСР «Про державні пенсії» та Положення про порядок та виплату державних пенсій, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР 03.08.1972 року. Таким чином при обчисленні трудового стажу Позивачу за період з моменту початку його трудової діяльності у 1979 році по 31.12.1991 року повинен застосовуватися саме Закон СРСР «Про державні пенсії» та Положення від 03.08.1972 року.

Відповідно до Положення від 03.08.1972 року час відбування виправних робіт не зараховується до загального трудового стажу, незалежно від місця їх відбування. За умови сумлінної праці та зразкової поведінки засудженого за час відбування виправних робіт суд після закінчення цього покарання за клопотанням громадської організації або колективу працівників може врахувати час відбування виправних робіт до загального стажу.

Оскільки в пенсійній справі та трудовій книжці ОСОБА_1 відсутнє рішення суду про зарахування йому до загального трудового стажу часу відбування покарання у вигляді виправних робіт з 01.07.1984 по 30.06.1985 роки, даний період не підлягає зарахуванню до загального стажу роботи.

Суд, відповідно до ч.6 ст. 12, ч.4 ст. 122 КАС України, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, враховуючи те, що позивач скористався своїми процесуальними правами, надавши суду відповідне клопотання про розгляд справи у його відсутність, а відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, не зявився в судове засідання без поважних причин.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що вироком народного суду міста Жовті Води Дніпропетровської області від 14 червня 1984 року ОСОБА_1 визнаний винним за ч.2 ст.215-3 КК УРСР. За цим вироком останньому призначено покарання у виді одного року виправних робіт за місцем його роботи з утриманням 20% із заробітку щомісяця в дохід держави /а.с. 14/.

З 01 липня 1984 року по 30 червня 1985 року ОСОБА_1 відбував виправні роботи гірничим працівником на шахті «Нова» «СхідГЗК» міста Жовті Води.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Згідно запису в трудовій книжкі ОСОБА_1 за №15, «час роботи з 01 липня 1984 року по 30 червня 1985 року не зараховується в непреривний трудовий стаж і загальний трудовй стаж» /а.с. 6/

При призначенні пенсії ОСОБА_1 з 09.11.2010 року управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водаї не зарахувало до загального трудового стажу позивача час відбуття виправних робіт з 01 липня 1984 року по 30 червня 1985 року гірничим працівником на шахті «Нова» «СхідГЗК» згідно даних трудової книжки(наказ від 07.02.1986 року №35).

Відповідно до примітки до абзацу 5 п. 108 «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затвердженого постановою Ради Міністрів CPCP від 03.08.1972 року № 590, час відбування виправних робіт не враховується, за загальним правилом, до загального трудового стажу незалежно від місця їx відбуття. Однак за умови добросовісної роботи та зразкової поведінки засудженого за час відбування виправних робіт суд, після відбуття засудженим цього покарання за клопотанням громадської організації або колективу працівників може включити час відбування виправних робіт до трудового стажу.

У листі державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» від 23 липня 2015 року Вих.№18/6159 зазначено, що у відділі підприємства відсутні відомості щодо клопотання профспілкового комітету про зарахування ОСОБА_1 час відбування виправних робіт у період з 01.07.1984 року по 30.06.1985 року до загального трудового стажу /а.с.43/

Якщо в період відбування виправних робіт засуджений працював на професіях, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, та судом винесено рішення про включення цього періоду в трудовий стаж, то в таких випадках цей період зараховується в стаж, з урахуванням якого призначається пенсія на пільгових умовах.

Як вбачається з ч. 2 ст. 103 ВТК Української РСР (в редакції 1961 року) за умови добросовісної роботи та пpимірної поведінки в період відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волi, цей час може включено в загальний трудовий стаж особи, яка відбуває покарання, на підставі ухвали суду в порядку, встановленому КПК України.

Згідно ст. 95 Виправно-криміального Кодексу України, який був чинний до 01 січня 2004 року, час відбування покарання у вигляді виправних робіт може бути включений судом до загального трудового стажу засудженого.

Однак, позивачем не надано відомостей про те, що він звертався з позовом до суду про зарахування часу відбування виправних робіт з 01 липня 1984 року по 30 червня 1985 року у загальний трудовий стаж.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач має право на зарахування часу відбування виправних робіт з 01 липня 1984 року по 30 червня 1985 року у загальний трудовий стаж за умов визначених у вищезазначеному Положенні та ВТК, однак ним вибрано не той спосіб захисту його права, оскільки підставою для зарахування стажу для Пенсійного фонду є рішення суду винесене у відповідності до вищезазначених норм Закону .

Відмовляючи позивачу у зарахуванні у загальний стаж термін відбування покарання у виді виправних робіт Пенсійний фонд діяв у відповідності до діючого законодавства, оскільки підставою для зарахування Пенсійним фондом такого стажу є рішення суду саме про включення (зарахування) часу відбування виправних робіт в трудовий стаж, а з таким позовом до суду в порядку цивільного судочинства позивач до звернення до Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії не звертався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 103 ч. 2 ВТК Української РСР (1961), ст. 2, 158-163,167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах про визнання незаконними дії відповідача та вчинення певних дій відмовити в повному обсязі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня отримання сторонами її копії шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська