Справа № 345/3430/14-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Справа № 876/8726/14
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 20.08.2014 року звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області, в якому просила визнати дії щодо не включення при розрахунку пенсії при її призначенні сум усіх складових заробітної плати, з яких сплачені страхові внески неправомірними та зобов'язати здійснити, починаючи з 27.03.2014 року, перерахунок призначеної пенсії відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» та ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з включенням до заробітку, з якого призначалась пенсія, інших виплат, підтверджених довідкою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 14.02.2011 року №5-1, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки, на які нараховувався та сплачувався єдиний збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2014 року позов задоволено. Визнано дії УПФУ в м. Калуші та Калуському районі щодо не включення при розрахунку пенсії ОСОБА_1 при її призначенні сум усіх складових заробітної плати, з яких сплачені страхові внески - неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі здійснити ОСОБА_1, починаючи з 27.03.2014 року, перерахунок призначеної пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з включенням до заробітку, з якого призначалась пенсія, інших виплат, підтверджених довідкою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 14.02.2011 року №5-1, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки, на які нараховувався та сплачувався єдиний збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції УПФ України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що такі виплати, як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, індексація грошових доходів населення не включається до заробітної плати державного службовця при обчислення пенсії. Отже, управління ПФУ в м.Калуш та Калуському районі не має законних підстав для проведення перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 з включенням до заробітку, з якого визначалась пенсія, сум матеріальних допомог на оздоровлення, а також неврахованих сум індексації заробітної плати.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41 та 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 призначена пенсія державного службовця з 27.03.2014 року (а.с.13, 14).

Судом встановлено, що позивач зверталася до Управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням всіх складових її заробітної плати. Листом № 239/Б-15 від 01.07.2014 року ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії (а.с.12).

Як видно із Довідки про складові заробітної плати, виданої виконавчим комітетом Калуської міської ради, форма якої затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України 14.02.2011 року №5-1, на всі виплати ОСОБА_1, які включені у дану довідку (індексація, компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога на оздоровлення) нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.15).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, компенсація за невикористані відпустки є складовою заробітної плати державного службовця, а тому позивач при призначенні їй пенсії мала право на включення до заробітку, з якого призначалась пенсія, інших виплат, підтверджених вказаною вище довідкою.

Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки вони ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи та відповідають приписам чинного законодавства, з огляду на наступне.

За змістом ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР (із змінами та доповненнями) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці», визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з п. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713 до інших заохочувальних та компенсаційних виплат включаються суми матеріальної допомоги, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом).

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу», передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Колегія суддів зазначає, що аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових потреб та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які, відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28 травня 2013 року за наслідками перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 20 грудня 2012 року та ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 жовтня 2012 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 при призначенні їй пенсії мала право на включення до заробітку, з якого призначалась пенсія, інших виплат, підтверджених довідкою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 14.02.2011 року №5-1, а саме виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки, у зв'язку з чим позов слід задовольнити.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на законність та обґрунтованість прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 41, 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення, а постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 серпня 2014 року у справі №345/3430/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук