Справа № 163/1597/15-а 2-а/163/35/15
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 р. Справа № 876/8073/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 10 липня 2015 року у справі №163/1597/15-а за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2015р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС (далі - Митниця), просив скасувати постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС від 03.06.2015р. в справі про порушення митних правил №0602/20502/15 та закрити справу.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 10.07.2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Любомльського районного суду Волинської області від 10.07.2015р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Митниця неоднаково трактує правові норми та в одних випадках визнає поломку транспортного засобу обставиною непереборної сили, а в інших ні. Щодо довідки з лікувального закладу, то при зверненні до лікаря у першій половині дня, лікар зі слів хворого робить запис про те, що хвороба розпочалась у попередній день. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, надуманим та таким, що підлягає скасуванню.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 16.05.2015р. о 01 год. 39 хв., слідуючи з України в ОСОБА_3 по смузі руху «червоний коридор» в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС заїхав в якості водія автомобіля марки «ОСОБА_4 А6», р.н.LCH33151, країна реєстрації ОСОБА_3, кузов номер WAUZZZ4BZXN061180, громадянин України ОСОБА_2.

Під час здійснення митних формальностей відповідно до баз даних, а саме: «Інспектор-2006» та ЄАІС ДМСУ, встановлено, що 31.01.2015р. на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, громадянином України ОСОБА_2, в митному режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки «ОСОБА_4 А6» р.н.LCH33151, країна реєстрації ОСОБА_3, кузов номер WAUZZZ4BZXN061180 та станом на 16.05.2015р. такий не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

По вказаному факту посадовою особою Волинської митниці ДФС у присутності ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил №0602/20502/15 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, розгляд справи призначено на 03.06.2015р., з 10.00 год. до 12.00 год. за адресою: України, Волинська обл., Любомльський район, с.Римачі, Волинська митниця ДФС, про що повідомлено позивача під підпис та надано примірник протоколу від 16.05.2015р. Зауважень у позивача до складеного протоколу не було (а.с.35-36).

03.06.2015р. в.о. начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил №0602/20502/2015 виніс постанову, якою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 (пятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч пятсот) гривень.

Вважаючи вказану постанову необґрунтованою, ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 90 Митного кодексу України (далі МК України) встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно з ч.1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Пунктом.1 ч.1 ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч.2 вказаної статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до положень ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу (ч.5 ст.102).

Згідно з ч.8 ст.102 МК України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Частиною 3 ст.470 МК України встановлено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режим, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012р. №657 (далі - Порядок №657), відповідно до якого обовязковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні:

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у звязку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 5 Розділу 8 №657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

З матеріалів справи встановлено, що заявою від 19.02.2015р., отриманою відповідачем 20.02.2015р., що підтверджується відтиском штампу вх№3107-03-01/50, ОСОБА_2 повідомлено в.о.начальника Митниці про неможливість виконання зобовязання про транзит транспортного засобу марки ОСОБА_4 А6, р.н.LCH33151, номер кузова НОМЕР_1 у звязку з перебуванням на амбулаторному лікуванні в Шацькій районній лікарні з 30.01.2015р. При цьому позивачем вказано наступне: «На даний час транспортний засіб знаходиться в с.Гаївки, вул.Пісочна, 1/14» (а.с.12).

Відповідно до Довідки Шацької амбулаторії КЗ «Центр ПМСД» №10 від 11.02.2015р. ОСОБА_2 знаходився на амбулаторному лікуванні. В довідці відсутні посилання на дату звернення позивача до медичного закладу, проте зазначено, що хворіє з 30.01.2015р., 19.02.2015р. продовжує хворіти, 26.02.2015р. здоровий (а.с.11).

Листом адміністрації Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Любомльського і Шацького районів» від 24.06.2015р. №342/2.03.15, наданого на запит відповідача, повідомлено, що 30.01.2015р. позивач звернувся на початку хвороби до лікаря ЗПСЛ Шацької АЗПСМ, записи в довідці від 11.02.2015р. та 26.02.2015р. зроблені у звязку із загостренням хронічного бронхіту (а.с.48).

Водночас, згідно даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, позивач ОСОБА_2 30 січня 2015 року о 05 год. 41 хв. автомобілем марки «ОСОБА_4 А6», р.н.з. LCH33151, кузов №WAUZZZ4BZXN061180, здійснив виїзд за межі території України та цим же транспортним засобом повернувся в Україну лише 31 січня 2015 року о 01 год. 40 хв., а тому висновки суду першої інстанції про те, що перебування його за кордоном з 05 год. 41 хв. 30.01.2015р. по 01 год. 40 хв. 31.01.2015р. виключає його фізичну можливість звернення до медичної установи за місцем проживання в смт. Шацьк 30.01.2015р., у звязку з хворобою, є вірними.

Відповідно до п.2.19 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоровя України від 13.11.2001р. №455, особам, які самостійно звернулись по консультативну допомогу, видається довідка довільної форми за підписом лікуючого лікаря, засвідченим печаткою лікувально-профілактичного закладу, з обов'язковим зазначенням часу проведеної консультації.

Аналіз норм чинного законодавства та обставин у справі дає можливість колегії суддів дійти висновку, що подані позивачем докази щодо факту та часу захворювання є суперечливими, а тому не можуть доводити обставин, що перешкоджали позивачу вивезти транспортний засіб, поміщений у митний режим «транзит», за межі митної території України.

В свою чергу, 12.05.2015р. ОСОБА_2 листом повідомлено в.о. начальника Митниці про неможливість виконати зобовязання про транзит транспортного засобу марки ОСОБА_4 модель А6, р.н.LCH33151, номер кузова НОМЕР_1 у звязку з поломкою паливної системи автомобіля 01.02.2015р. Вказано, що зазначений транспортний засіб знаходиться в смт.Шацьк, орієнтовна дата вивезення 12.05.2015р. (а.с.41).

На підтвердження вказаного позивачем надано довідку, видану підприємцем ОСОБА_5 про те, що автомобіль марки ОСОБА_4 модель А6, р.н.LCH33151, номер кузова НОМЕР_1 знаходився з 01.02.2015р. до 12.05.2015р. на СТО смт.Шацьк, вул..50 років Перемоги, 5, тип проведених робіт ремонт паливної системи, а також додано акт виконаних робіт від 12.05.2015р. (а.с.41-42)

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 16.05.2015р., транспортний засіб не був вивезений вчасно, оскільки знаходився на СТО де проводився його ремонт. Причиною довгострокового ремонту стала заміна паливного насосу, який спричинив дрібний ремонт інших частин авто, через що автомобіль не міг коректно працювати і потребував огляду інших майстрів, які на жаль не могли вчасно оглянути та замінити необхідні елементи.

Вказане позивачем документально не підтверджено, оскільки довідка та акт виконаних робіт видані лише щодо одного виду робіт: ремонт паливної системи.

На підставі системного аналізу законодавчих положень та обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_2 до закінчення встановленого строку транзитного перевезення письмово не поінформовано митний орган про дію обставин непереборної сили, а інформація щодо місцезнаходження транспортного засобу, надана у заяві від 19.02.2015р., як встановлено в подальшому, не відповідала фактичним обставинам справи, що позивачем не заперечується.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що беручи до уваги одужання позивача 26.02.2015р. та ремонт автомобіля з 01.02.2015р. до 12.05.2015р., ОСОБА_2 повідомив відповідача про поломку транспортного засобу лише 12.05.2015р., тобто більше ніж через два місяці після одужання та поломки транспортного засобу.

Окрім того, до закінчення строку транзитного перевезення позивач не звертався до митних органів для продовження такого строку, письмово не інформував про факт аварії або дію обставин непереборної сили, не інформував про місце знаходження транспортного засобу, жодних документів на підтвердження перебування на лікуванні не надавав, що позивачем не спростовано.

Пунктом 1 ч.1 ст.491 МК України встановлено, що підставами для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил;

Відповідно до ст.488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно з положеннями ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем дотримані законодавчі вимоги щодо порядку винесення протоколу про порушення митних правил №0602/20502/15 від 16.05.2015р. та постанови в справі про порушення митних правил №.0602/20502/15 від 03.06.2015р. Вказане позивачем не заперечується.

На підставі аналізу законодавчих положень та обставин справи, зважаючи на те, що позивач до закінчення строку транзитного перевезення не звертався до митних органів для продовження такого строку, письмово не інформував про факт аварії або дію обставин непереборної сили, не надав достовірної інформації про місце знаходження транспортного засобу, надані позивачем документи містять суперечності щодо викладених у них обставинах, при складанні та розгляді справи про порушення митних правил та винесення постанови в справі про порушення митних правил колегією суддів порушень Митницею не встановлено, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність вимог позивача.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 10 липня 2015 року у справі №163/1597/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_1

Повний текст Ухвали виготовлено 02.12.2015р.