Справа № 825/3480/15-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3480/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА
Іменем України

01 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаряБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю., Петрика І.Й. Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманого грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому просив визнати дії відповідача щодо утримання податку на доходи фізичних осіб без рівноцінної компенсації витрат доходів при проведенні йому доплати грошової допомоги при звільненні неправомірними та стягнути з відповідача на його користь 9 717,54 грн. недоотриманого грошового забезпечення у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб при проведенні доплати грошової допомоги при звільненні.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо утримання податку з доходів фізичних осіб без рівноцінної компенсації витрат доходів при проведенні ОСОБА_1 доплати грошової допомоги при звільненні.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 9 717,54 грн. недоотриманого грошового забезпечення у вигляді утриманого податку з доходів фізичних осіб при проведенні доплати грошової допомоги при звільненні.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Наказом Міністра оборони України від 10 червня 2015 року № 402 (по особовому складу) позивача було звільнено з військової служби у відставку за п. «б» ч. 6 ст. 26 (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232.

Наказом ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 липня 2015 року № 202 (по стройовій частині) позивач був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

При звільненні та виключенні позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до п. 38.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260, йому була виплачена грошова допомога при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.08.2015 в справі № 825/2400/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок та виплату грошової допомоги при звільненні було визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889; зобов`язано Чернігівський обласний військовий комісаріат здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Постановою від 08 вересня 2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області постановою було відкрито виконавче провадження № 48661781 з виконання виконавчого листа № 825/2400/15-а, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги при звільненні з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 617 від 16.10.2015 згідно постанови виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 08.09.2015 року ВП № 48661781 ОСОБА_1 проведена доплата грошової допомоги при звільнені з військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 48 587,70 грн., з якої утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 9 717,54 грн. Грошова компенсація податку не виплачена (а.с.19).

Позивач вважає, що утримання податку на доходи фізичних осіб при проведенні доплати грошової допомоги при звільненні є протиправним, що слугувало підставою для звернення до суду з вищевказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а відповідачем не доведено правомірність своїх дій, за умови того, що Чернігівським обласним військовим комісаріатом не дотримано законодавчо встановленого обов`язку щодо виплати грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу (надалі Порядок).

Цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ) у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця або є особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Держспецзв`язку, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції.

Згідно п. 3 Порядку, виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Крім того, вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України, де зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України).

За правилами п.п. 71, 74 Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, затвердженого указом Президента України від 07.11.2001 року №1053/2001, звільнення відряджених військовослужбовців з військової служби здійснюється в установленому цим Положенням порядку за поданням керівників органів виконавчої влади, інших цивільних установ, до яких вони відряджалися, без зарахування в розпорядження Міністра оборони України, особами, зазначеними у пунктах 72 і 73 цього Положення, згідно з їх повноваженнями.

Днем звільнення осіб офіцерського складу, прапорщиків (мічманів) з військової служби в запас або у відставку вважається день, з якого їх наказом по стройовій частині виключено зі списків особового складу.

Згідно з п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до п. 245 вказаного Положення, звільнення з військової служби військовослужбовців, відряджених до державних органів, установ і організацій, здійснюється посадовими особами, зазначеними в пункті 225 цього Положення за поданням керівників державних органів, установ і організацій, до яких вони відряджалися, без зарахування в розпорядження Міністерства оборони України. Днем закінчення військової служби для таких військовослужбовців є день, зазначений у наказі (розпорядженні) про звільнення з посади в державних органах, установах і організаціях, до яких вони були відряджені (абзац другий).

З матеріалів справи вбачається, що зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач був виключений 31 липня 2015 року наказом військового комісара Чернігівського обласного військового комісаріату від 31 липня 2015 року № 202. Грошову допомогу при звільненні він отримав в день виключення зі списків особового складу являючись військовослужбовцем. При отриманні вказаних виплат ІНФОРМАЦІЯ_3 жодного податку на прибуток не стягувалось.

Як зазначено судом першої інстанції, внаслідок неправомірних дій ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлено постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у справі № 825/2400/15-а, виплата грошової допомоги при звільненні була проведена ОСОБА_1 не в повному обсязі. Доплата грошової допомоги при звільненні відбулась уже після того, як позивач втратив статус військовослужбовця. Внаслідок неправомірних дій відповідача щодо виплати грошової допомоги не в повному обсязі позивач отримав цю допомогу вже не як військовослужбовець.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки, відповідачем по справі було порушено права позивача на отримання грошового забезпечення в повному обсязі під час звільнення з військової служби, що встановлено судовим рішенням, тому відповідач зобов`язаний поновити позивача в правах в повному обсязі, а саме здійснити виплату грошового забезпечення в тому обсязі, яким воно повинно було бути на момент звільнення, а саме з врахуванням грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року скасована постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

В силу положень ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, враховуючи скасування в апеляційному порядку постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у справі № 825/2400/15-а на якій ґрунтується адміністративний позов ОСОБА_1 у справі № 825/3480/15-а колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв`язку з чим є підстави для її скасування з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року задовольнити.
Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманого грошового забезпечення відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

Повний текст постанови складено та підписано 04.12.2015

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.