Справа № 820/456/15
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2015 р. м. Київ К/800/28215/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Заїки М.М., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ»

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року

у справі № 820/456/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ»

до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області

про визнання незаконним та скасування наказу і рішення, -

встановив:

ТОВ «СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ» звернулося до суду з адміністративним позовом до ГУ ДФС у Харківській області, Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, в якому просило визнати незаконним та скасувати:

- наказ ГУ Міндоходів у Харківській області від 13 січня 2015 року №6 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «СУЧАСНІ БІЗНЕС - СИСТЕМИ»;

- рішення Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області «Про застосування адміністративного арешту майна платника податків» від 17 січня 2015 року № 26/7/20-23-22-01-05.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ТОВ «СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ» відмовлено.

ТОВ «СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ» не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу в якій посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 13 січня 2015 року на підставі листа ДФС України ГУ Міндоходів у Харківській області було прийнято наказ № 6 «Про організацію проведення фактичних перевірок», яким наказано Відділу контролю за проведенням розрахункових операцій управління податкового та митного аудиту провести фактичні перевірки платників податків згідно з переліком (в тому числі і ТОВ «СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ») і тривалістю у відповідності до пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України.

16 січня 2015 року службовими особами ГУ Міндоходів у Харківській області здійснено вихід на перевірку ТОВ «СУЧАСНІ БІЗНЕС СИСТЕМИ», пред'явлено представнику суб'єкта господарювання направлення та наказ на проведення фактичної перевірки, які останній відмовився отримувати, про що складено Акт №1/223/38397793.

17 січня 2015 року Харківською ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області прийнято рішення про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ», що перебуває за адресою м. Харків, вул. Маршала Жукова, коло тролейбусу №1 (кіоск).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, лист Державної фіскальної служби України, отриманий ГУ Міндоходів у Харківській області за наслідками аналізу наявної податкової інформації є належною в розумінні підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України підставою для прийняття рішення про проведення фактичної перевірки підприємства позивача.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками судів попередніх інстанцій, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті по недостатньо з'ясованим і перевіреним обставинам справи, що мають значення для її правильного вирішення, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Як вірно встановлено судами першої та апеляційної інстанції, на адресу ГУ Міндоходів у Харківській області надійшов лист ДФС України про організацію та проведення перевірок, яким, зокрема, зобов'язано податкові органи організувати та провести фактичні перевірки ризикових покупців та їх контрагентів, під час яких дослідити операції продажу скетч-карток за готівку з використанням/ без використання РРО. Також, разом з цим листом, надійшов додаток №1, в якому міститься посилання на підприємство позивача.

Разом з тим, виходячи зі змісту листа Державної фіскальної служби України не зрозуміло яке відношення має ТОВ «СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ» до суб'єктів господарської діяльності, перелік яких міститься у вищевказаному листі, а також кримінальних проваджень, що порушені у відношенні таких підприємств.

Таким чином, судами попередніх інстанцій не досліджено та не встановлено в чому саме полягає порушення (можливі порушення) ТОВ «СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ» при здійсненні господарської діяльності.

Крім того судами першої та апеляційної інстанції не з'ясовано, яка саме податкова звітність, бухгалтерські або фінансово-господарські документи слугували підставами для призначення перевірки платника податку, у зв'язку з чим ТОВ «СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ» було надано статус ризикованого підприємства.

Згідно зі статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

При прийнятті постанови суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (стаття 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

При новому розгляді суду першої інстанції слід врахувати викладене, при оцінці доводів сторін правильно застосувати норми матеріального права та надати належну оцінку наявним у справі доказам на предмет дотримання ДПІ порядку проведення фактичної перевірки, запропонувати сторонам надати додаткові докази, пояснення, в разі необхідності викликати осіб в якості свідків, з урахуванням вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо допустимості доказів (стаття 70) та обов'язку доказування (стаття 71), і вирішити спір згідно із чинним законодавством.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вказані порушення норм матеріального та процесуального права не можуть бути усунені судом касаційної інстанції, що відповідно до вимог частини 1 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНІ БІЗНЕС-СИСТЕМИ» задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року - скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді М.М. Заїка

С.С. Пасічник