Справа № 0870/955/12
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2015 рокусправа № 0870/955/12
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 червня 2012 року

у адміністративній справі № 0870/955/12 за позовом Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя, за участю прокурора про скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 червня 2012 року задоволено адміністративний позов Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер», визнано протиправними та скасовано прийняті 06.01.2012 року Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Запоріжжя податкові повідомлення-рішення: № НОМЕР_1, яким зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ на суму 2134630 грн., №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1231133 грн., та №, яким застосовані штрафні санкції у сумі 1 грн., а також стягнуто з Державного бюджету України на користь Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» судовий збір у розмірі 2242,57 грн.

Зазначена постанова суду першої інстанції оскаржена податковим органом з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідачем подані письмові заперечення на позов, відповідно до яких проведеною перевіркою ЗДП «Кремнійполімер» встановлено порушення п.1.3, п.1.7, п.1.8 ст.1, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.7.1, 7.7.2 п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997, п.8 «Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних», затвердженого наказом ДПА України від 30.06.2005 №244, зареєстрованого в МЮУ 18.07.2005 за №770/11050, п.5.7 «Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 у редакції наказу від 15.06.2005 №213, зареєстрованого в МЮУ 30.06.2005 за №702/10982 та пп.14.1.18 ст.14 п.198.1, п. 198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.200.3 п.п. б, п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, підприємством ЗДП «Кремнійполімер» завищено залишок від'ємного значення ПДВ з 01.11.2009 по лютий 2011 року у розмірі 1231133 грн., завищено суму бюджетного відшкодування у розмірі 2134630 грн. В ході перевірки посадовими особами ЗДП «Кремнійполімер» не надано до перевірки товарно-транспортні накладні, які б підтверджували отримання товару від постачальників. На запит ДПІ ЗДП «Кремнійполімер» відмовило у наданні копій документів по взаємовідносинам з ТОВ «Рось», який був залучений до схеми постачання та придбання товарів у ЗДП «Кремнійполімер». Крім того, згідно з поданими ЗДП «Кремнійполімер» ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя податковими деклараціями з ПДВ за період з 01.11.2009 по 31.09.2010, з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2011 по 28.02.2011 від'ємне значення різниці між сумами податкового зобов'язання та сумами податкового кредиту становить 1321133 грн. Перевіркою встановлено, що в порушення п.1.3, п.1.8 ст.1, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.7.1, 7.7.2 п.7.7. ст..7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997, п.8 «порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних», затвердженого наказом ДПІ України від 30.06.2005 №244, зареєстрованого в МЮУ 18.07.2005 за №770/11050, п.5.7 «Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість». Затвердженого наказом ДПІ України від 30.05.1997 у редакції наказу від 15.06.2005 №213, зареєстрованого в МЮУ 30.06.2005 за №702/10982 та п.198.1, ст..198, п.200.1 ст.200, п.п. б, п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI ЗДП «Кремнійполімер» до складу податкового кредиту, від'ємного значення за період з 01.11.2009 по 31.09.2010, з 01.11.2010 по 31.12.2010 та з 01.02.2011 по 28.02.2011 та бюджетного відшкодування за грудень 2009 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2010 року, січень, березень 2011 року включено суму ПДВ - 2134630 грн. від постачальників, які виступають транзитерами з залученням вигодоформуючих підприємств, які не задекларували податкові зобов'язання, не знаходяться за місцем реєстрації, встановлені розбіжності. Здійснення операцій, які не мають економічної ділової мети, а лише намір отримати бюджетне відшкодування у спосіб, що суперечить вимогам законодавства, тобто заволодіння бюджетними коштами вказує на ознаки нікчемних правочинів.

Залученою до участі у справі особою Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (Мінрегіон України) до апеляційного суду направлені письмові пояснення, за змістом яких залучена особа вважає законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції, оскільки реальність правочинів, укладених між ЗДП «Кремнійполімер» та його основними контрагентами, підтверджена належним чином оформленими податковими накладними, в яких відсутні будь-які недоліки, і саме які за умови їх відповідності вимогам законодавства, є єдиною та належною підставою для нарахування податкового кредиту. Акцентує увагу на тому, що сама по собі несплата податку продавцями (в тому числі у разі ухилення від сплати), в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування, і відповідно не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, а контрагенти покупця у разі невиконання своїх обовязків по сплаті ПДВ до бюджету, мають нести відповідальність та негативні наслідки. За вказаних обставин, просить відмовити у задоволені вимог апеляційної скарги податкового органу.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за результатами позапланової виїзної перевірки ЗДП «Кремнійполімер», проведеної Державною податковою інспекцією у Заводському районі м. Запоріжжя на підставі виданого ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя направлення від 03.12.2011 №1087, та відповідно до наказу ДПІ у Заводському районі м. Запоріжжя від 14.04.2011 №454, з питань достовірності нарахування позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника в установах банку за листопад, грудень 2009 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2010 року, лютий 2011 року - було складено Акт №2210/23-023/00203625 від 23.12.2011 року (а.с.15-67 т.1), в якому зафіксовано порушення ЗДП «Кремнійполімер» вимог: п.1.3, п.1.7, п.1.8 ст.1, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.7.1, 7.7.2 п.7.7. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/ 97-ВР від 03.04.1997, п. 8 «Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних, затвердженого наказом ДПА України від 30.06.2005 №244, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2005 №770/11050, п.5.7 «Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість», затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 у редакції наказу від 15.06.2005 №123, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.06.2005 №702/10982 та пп.14.1.18 ст.14 п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.1, ст.200, п.200.3 п.п. б, п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, внаслідок чого, підприємством ЗДП «Кремнійполімер» занижено податок на додану вартість, та завищено податковий кредит з ПДВ, а також завищено залишок від'ємного значення ПДВ, таа завищено суми бюджетного відшкодування за період з 01.11.2009 по лютий 2011 року.

Так, за результатами перевірки, контролюючим органом встановлено, що ЗДП «Кремнійполімер» - занижено податок на додану вартість загальним розміром 916725,10 грн., а саме по періодах:

листопад 2009 року у сумі 41458 грн.;

січень 2010 року у сумі 216628,10 грн.;

березень 2010 року у сумі 485 грн.;

травень 2010 року у сумі 401397 грн.;

червень 2010 року у сумі 66658 грн.;

грудень 2010 року у сумі 190129 грн.

- завищено залишок від'ємного значення ПДВ у розмірі 1 123 532 грн., а саме по періодах:

листопад 2009 року у сумі 104395 грн.;

грудень 2009 року у сумі 24513 грн.;

лютий 2010 року у сумі 18006 грн.;

березень 2010 року у сумі 188652 грн.;

травень 2010 року у сумі 18928 грн.;

червень 2010 року у сумі 37729 грн.;

липень 2010 року у сумі 107672 грн.;

серпень 2010 року у сумі 223624 грн.;

жовтень 2010 року у сумі 94692 грн.;

листопад 2010 року у сумі 199154 грн.;

грудень 2010 року у сумі 8782 грн.;

лютий 2011 року у сумі 97385 грн.а саме:

- а також, завищено суму бюджетного відшкодування у розмірі 3134658,06 грн., а саме по періодах:

листопад 2009 року у сумі 187311 грн.;

грудень 2009 року у сумі 24512,98 грн.;

січень 2010 року у сумі 203428,08 грн.;

лютий 2010 року у сумі 18006 грн.;

березень 2010 року у сумі 188652 грн.;

травень 2010 року у сумі 420325 грн.;

червень 2010 року у сумі 170985 грн.;

липень 2010 року у сумі 107672 грн.;

серпень 2010 року у сумі 223624 грн.;

жовтень 2010 року у сумі 94692 грн.;

листопад 2010 року у сумі 199154 грн.;

грудень 2010 року у сумі 198911 грн.;

лютий 2011 року у сумі 97385 грн.

Під час вирішення спору у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що в основу спірних по цій справі податкових повідомлень-рішень було покладено висновок податкового органу про те, що в ході перевірки посадовими особами ЗДП «Кремнійполімер» не надано до перевірки товарно-транспортних накладних, які б підтверджували отримання товару від постачальників, а до складу податкового кредиту, від'ємного значення за період з 01.11.2009 по 28.02.2011 та бюджетного відшкодування за грудень 2009 року по лютий 2011 року ЗДП «Кремнійполімер» включено суму ПДВ - 2134658,06 грн., отриману від постачальників, які виступають транзитерами з залученням вигодоформуючих підприємств, від яких не підтверджено факту постачання товару, а саме, не підтверджено товарно-транспортними накладними, та які не задекларували податкові зобов'язання, не знаходяться за місцем реєстрації, встановлені розбіжності.

Визнаючи наведені в попередньому абзаці висновки податкового органу безпідставними, суд першої інстанції узяв до уваги надані позивачем до суду первинні документи, якими підтверджується реальність правочинів, укладених з основними його контрагентами ПП «Консалтингова група», ТОВ «ДАН», ТОВ «ТД «Тара и упаковка», ТОВ «ГАЗ ІНВЕСТ», ВАТ «Завод напівпровідників», СГД ОСОБА_1, ТОВ «Квартал», ДП «Калуський дослідно-експериментальний завод ІХП НАН України», ДП «Марилівський спиртовий завод», ТОВ «РОСЬ», ТОВ «ОСІРІС», та які відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які складені за результатом фактичного здійснення господарської діяльності, внаслідок чого настали зміни майнового стану позивача, тобто, зміни в структурі активів, зобовязань і власному капіталі підприємства, а перевіркою податкового органу не встановлено та в акті перевірки не зафіксовано фактів наявності в наданих до перевірки первинних документах, зокрема в податкових накладних, недоліків, які б свідчили про їх неналежність як первинних документів, або порядку їх видачі.

При цьому, спираючись на положення ст.7.3.1, п.п.7.4.1 п.7.4 ст. 7, абз.1 п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7, пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР (далі Закон №168/97-ВР), за змістом яких суд першої інстанції вважає визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється лише на підставі податкової накладної, яка сама по собі є єдиною і достатньою підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку, що усі суми податку на додану вартість, сплаченого і віднесеного позивачем до податкового кредиту, підтверджуються податковими накладними, які відповідають вимогам Закону України «Про податок на додану вартість» та відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені, та які позивачем було надано на перевірку податкового органу.

Крім того, суд першої інстанції посилаючись на положення п.п. 7.7.1. п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР, а також на положення пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.2. п.198.3. п.198.6. ст.198, Податкового кодексу України зазначив, що витрати для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, а посилаючись на положення п.п.200.1. 200.2. 200.3. 200.4. ст.200 Податкового кодексу України, суд зазначив, що бюджетному відшкодуванню підлягає частина податку, сплачена платником податку, що придбав товари та послуги, їх постачальникам.

За наведених вище обставин та положень чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних по цій справі правовідносинам не може бути обмежена можливість позивача враховування до розміру бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, сплачених ним у складі ціни придбаних товарів та послуг, оскільки податковим законодавством не передбачено можливості зменшення суми бюджетного відшкодування в разі несплати сум податку на додану вартість до бюджету контрагентами платника податку, який має право на бюджетне відшкодування.

Відповідач по справі, оскаржуючи рішення суду першої інстанції наведених вище висновків суду першої інстанції фактично не спростовує, але вважає, що при вирішенні спору у цій справі суд проігнорував встановлений під час перевірки та неспростовний позивачем в суді факт відсутності у нього як на момент закінчення перевірки, так і на момент судового вирішення спору у цій справі: товарно-транспортних накладних, які б підтверджували отримання товару від постачальників (про що було складено відповідний акт про ненадання до перевірки ТТН за перевіряємий період - додаток № 12), або інших документів, якими б підтверджувався факт перевезення товару від постачальника покупцю у відповідності з Інтеркомс-2000, умови поставки: FCA склад „Продавця" ("франко-перевізник"), що згідно Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС (редакція 2000 року) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці, а якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов'язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару транспортом. У Продавця немає зобов'язань по укладенню договору перевезення, проте, за наявності прохання покупця або відповідної комерційної практики, у випадку, якщо покупець своєчасно не дав інших указівок, подавець вправі укласти договір перевезення на звичайних умовах за рахунок і на ризик покупця. Покупець зобов'язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого місця, крім випадків, коли договір перевезення укладено продавцем Продавець зобов'язаний за власний рахунок надати покупцю звичайні докази поставки товару. Якщо документ, згаданий вище як доказ вставки, не є транспортним документом, продавець зобов'язаний надати покупцю на прохання, за рахунок і на ризик останнього, всіляке сприяння в одержанні транспортного документа у зв'язку з наданням договору перевезення (наприклад, повітряної, залізничної чи автотранспортної накладної, бо транспортних документів змішаного перевезення).

З урахуванням предмету спору, вирішення якого потребує спеціальних знань з бухгалтерського обліку та аналізу фінансово-господарської діяльності підприємства, за клопотанням позивача по справі ЗДП «Кремнійполімер» ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2014 року (а.с.31 т.4) було призначено проведення судово-економічної експертизи, проведення якого доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, за висновком якої № (а.с.55-102 т.4) експерт дійшов висновку: по першому питанню в частині завищення ЗДП «Кремнійполімер» від'ємного значення обєкту оподаткування ПДВ та завищення ЗДП «Кремнійполімер» розміру бюджетного відшкодування з ПДВ за період з грудня 2009 р. по грудень 2010 р. - висновки акту перевірки № 2210/23-22203625 від 23.12.2011 року, документально не підтверджуються; по другому питанню експертом також не встановлено порушень в частині визначення ЗДП «Кремнійполімер» розміру відємного значення оподаткування ПДВ за періоди листопад, грудень 2009 року - лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2010 року та розміру бюджетного відшкодування з ПДВ за періоди листопад і грудень 2009 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, жовтень, листопад, грудень 2010 року.

У той же час, у зазначеному висновку судово-економічної експертизи № зазначено, що визначити чи завищено ЗДП «Кремнійполімер» від'ємне значення об'єкту оподаткування ПДВ та чи завищено ЗДП «Кремпіґпюлімер» розмір бюджетного відшкодування з ПДВ за січень 2011 р. та лютий 2011 р. внаслідок включення до складу податкового кредиту за січень 2011 р. сум ПДВ в розмірі 37 201,75 грн., а також визначити чи завищено ЗДП «Кремнійполімер» розмір від'ємного значення обєкту оподаткування ПДВ та чи завищено ЗДП «Кремнійполімер» розмір бюджетного відшкодування з ПДВ за січень 2011 р. та лютий 2011 року, внаслідок включення до складу податкового кредиту за січень 2011 року сум ПДВ в розмірі 37 201,75 грн. - не надасться за можливе.

Наведені у попередньому абзаці висновки судового експерта мотивовані тим, що позивачем на дослідження не було надано первинних документів, податкових накладних та документів бухгалтерського і податкового обліку ЗДП «Кремнійполімер» за січень 2011 року, тому провести дослідження стосовно дотримання вимог податкового законодавства по включенню сум ПДВ до складу податкового кредиту за січень 2011 року на загальну суму 37 201,37 грн. по підприємствах ПАТ «Завод напівфабрикатів», ПМП «Фірма «Демакет Б-ХХ», ТОВ «ТД Реагент», ТОВ «Век», ПП «Скарб-99», ТОВ «Емонс Україна» - не надається за можливе.

Судова колегія під час апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції у цій справі не бере до уваги висновки експерта в частині неможливості визначитися по питанню завищення ЗДП «Кремнійполімер» від'ємного значення об'єкту оподаткування ПДВ та розміру бюджетного відшкодування з ПДВ за січень 2011 р. та лютий 2011 р. внаслідок включення до складу податкового кредиту за січень 2011 р. сум ПДВ в розмірі 37 201,75 грн., і по питанню завищення позивачем розміру від'ємного значення обєкту оподаткування ПДВ та розміру бюджетного відшкодування з ПДВ за січень 2011 р. та лютий 2011 року, внаслідок включення до складу податкового кредиту за січень 2011 року сум ПДВ в розмірі 37 201,75 грн., оскільки зазначені питання не є предметом спору у цій справі.

Враховуючи висновки судово-економічної експертизи № щодо не підтвердження документально встановлених під час перевірки та зафіксованих в акті Акт №2210/23-023/00203625 від 23.12.2011 року (а.с.15-67 т.1) порушень ЗДП «Кремнійполімер» податкового законодавства внаслідок якого позивачем було занижено податок на додану вартість, та завищено податковий кредит з ПДВ, а також завищено залишок від'ємного значення ПДВ, та завищено суми бюджетного відшкодування за період з листопада 2009 року грудня 2010 року, та лютого 2011 року, а також приймаючи до уваги, що усі придбані позивачем в перевіряємий період товари від постачальників були відображені по відповідним бухгалтерським рахункам, та були оприбутковані по обліку підприємства, в т.ч. по складському обліку, що підтверджено картками оприбуткування матеріалів, прибутковими ордерами, актами прийому передачі матеріальних цінностей, актами зняття матеріальних цінностей з відповідального зберігання, та іншими належно оформленими первинними документами, судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги податкового органу щодо відсутності у позивача товарно-транспортних накладних, та інших документів, якими б було підтверджено перевезення товару постачальником, оскільки відсутність зазначених відповідачем документів, при наявності належно оформлених первинних документів свідчить про дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по операціям з його контрагентами які були предметом перевірки.

Виходячи із принципу превалювання сутності над формою, який полягає в тому, що операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми, колегія суддів констатує, що позивач діяв у межах визначених податковим законодавством, а відтак у податкового органу були відсутні підстави для визначення позивачу спірних грошових зобов'язань, що є підставою для відмови у задоволені вимог апеляційної скарги відповідача, та для залишення без змін рішення суду першої інстанції у цій справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, судова колегія

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України .

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов