Справа № 2а-6391/11/2670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року м. Київ К/9991/57478/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Державної податкової служби

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2012

у справі № 2а-6391/11/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Астіка»

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Державної податкової служби

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Астіка» звернулося до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ в м. Лисичанську Головного управління Міндоходів у Луганській області від 10.12.2008 № /0 та № /0.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.10.2011 позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2012 скасовано постанову суду першої інстанції, позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Голосіївському районі м. Києва від 28.04.2011 № в частині нарахування пені в сумі 256124,31 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

ДПІ у Голосіївському районі м. Києва ДПС подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. Посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права: ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР, ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено такі обставини.

Підставою для застосування до позивача за податковим повідомленням-рішенням від 28.04.2011 № штрафних (фінансових) санкцій - пені в сумі 1396504,86 грн. відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР слугували висновки позапланової виїзної перевірки, викладені в акті від 13.04.2011 № 61/1-22-20-31631450, про порушення позивачем вимог ст. 2 цього Закону, що полягало у ненадходженні у законодавчо встановлені терміни товару (дизельного пального):

- в сумі 62070,94 євро від компанії «Swindom Trading CO Limited» (Кіпр) за контрактом від 17.03.2010 № АS170310;

- в сумі 513781,09 євро від компанії «OP Eximenergo Limited» (Кіпр) за контрактом від 19.07.2010 № АS190710.

Пеня в загальній сумі 1396504,86 грн. податковим органом нарахована:

- за прострочення поставки товару в сумі 57070,94 євро за період з 30.01.2011 по 06.04.2011 (67 днів) та в сумі 5000 євро за період з 27.02.2011 по 06.04.2011 (39 днів) за контрактом від 17.03.2010 № АS170310 в сумі 131161,18 грн.;

- за прострочення поставки товару в сумі 255391,09 євро за період з 16.01.2011 по 06.04.2011 (81 день) та в сумі 258390 євро за період з 23.01.2011 по 06.04.2011 (74 дні) за контрактом від 19.07.2010 № АS190710 в сумі 1265343,68 грн.

Вчинення вказаних порушень податковий орган пов'язує з такими обставинами.

Позивачем перераховано за контрактом від 17.03.2010 № АS170310 на користь компанії «Swindom Trading CO Limited» (Кіпр) кошти в сумі 2666930,05 євро (еквівалент 28157175,64 грн.) за поставку дизельного пального, однак компанією «Swindom Trading CO Limited» поставлено товар лише в сумі 2604859,11 євро (еквівалент 27125039,94 грн.).

Станом на дату закінчення граничного терміну надходження товару (06.04.2011) товар в сумі 62070,94 євро від компанії «Swindom Trading CO Limited» не надійшов.

Враховуючи наведене, податковим органом правомірно нараховано пеню в загальній сумі 131161,18 грн. від вартості недопоставленого товару.

Позивачем перераховано за контрактом від 19.07.2010 № АS190710 щодо поставки дизельного пального на користь компанії «OP Eximenergo Limited» (Кіпр) кошти в загальній сумі 528390 євро, в т.ч.: 270000 євро (граничний строк поставки товару - 15.01.2011), 258390 грн. (граничний строк поставки товару - 22.01.2011).

У зв'язку з неможливістю продавцем здійснити поставку товару між позивачем та компанією «OP Eximenergo Limited» укладено Додаткову угоду від 22.10.2010 №№ 1,2 про розірвання контракту від 19.07.2010 № АS190710, якою зобов'язано повернути позивачу кошти в сумі 528390 євро в строк до 25.11.2010, тобто до граничного терміну поставки товару, передбаченого ст. 2 Закону ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР.

Утім, кошти в сумі 528390 євро компанією «OP Eximenergo Limited» позивачу не повернуті.

При розрахунку пені за прострочення поставки товару на підставі контракту від 19.07.2010 № АS190710 податковий орган врахував обставини щодо взаємозаліку зустрічних однорідних вимог між сторонами в сумі 14608,91 євро на підставі угоди від 10.12.2010 № 10121 та щодо цієї суми (в перерахунку на гривні) пеню не нараховував.

Таким чином, вартість непоставленого товару за контрактом від 19.07.2010 № АS190710, з якої податковий орган обраховував пеню, складає: (270000 євро - 14608,91 євро) - 258390 євро = 513781,09 євро.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо правомірності нарахування позивачу пені за несвоєчасно поставлений за контрактом від 17.03.2010 № АS170310 товар в сумі 62070,94 євро та за контрактом від 19.07.2010 № АS190710 - в сумі 413375,94 євро.

При цьому виходить з такого.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - Закону № 185/94-ВР) імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Відповідно до ст. 4 цього Закону порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є одним зі способів припинення зобов'язань, за яким погашаються зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, або невстановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги (стаття 601 Цивільного кодексу України).

Для проведення зарахування необхідна наявність певних умов, а саме: вимоги повинні бути зустрічними (тобто такими, що випливають зі взаємних зобов'язань між двома особами) та однорідними (як правило, йдеться про взаємні вимоги грошових сум в одній і тій самій валюті); має настати строк виконання за всіма зустрічними вимогами.

Пунктом 1.10 Розділу І Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління НБУ від 24.03.1999 № 136, зареєстрованої Міністерством юстиції України 28 травня 1999 року за № 338/3631 (далі - Інструкції) експортна операція може бути знята з контролю за наявності належним чином оформлених документів про припинення зобов'язань за цими операціями зарахуванням, якщо вимоги випливають із взаємних зобов'язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання тощо.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, у зв'язку із зарахуванням зустрічних вимог на підставі угоди від 10.12.2010 № 101210 заборгованість нерезидента України перед позивачем за невиконання зобов'язань за зовнішньоекономічним контрактом від 19.07.2010 № АS190710 щодо поставки товару зменшено на суму 115014,06 євро.

В січні 2011 року АТ «Фортуна-банк» знято із валютного контролю експортно-імпортної операції кошти в сумі 115014,06 євро відповідно до Інструкції.

Таким чином, із зарахуванням зустрічних вимог позивачем права вимоги на отримання коштів в сумі 115014,06 євро у зв'язку з невиконанням нерезидентом поставки товару в сумі 528390 євро на підставі контракту від 19.07.2010 № АS190710 відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України припинилися. Тому, при обчисленні пені за прострочення поставки товару на підставі зовнішньоекономічного контракту від 19.07.2010 № АS190710 слід враховувати лише суму 413375,94 євро (528390 євро - 115014,06 євро).

З огляду на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, визначені у ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права до правильно та повно встановлених обставини.

Підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23.08.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України у порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун