Справа № 825/3614/15-а
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року Чернігів Справа № 825/3614/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Клименок А.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

за участі представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніжинтепломережі" до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

12.11.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніжинтепломережі" звернулось до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області про арешт коштів боржника від 04.11.2015.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою накладено арешт на кошти котрі перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, на які не може бути звернено стягнення за зобовязаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних та теплотранспортуючих організацій. Операції на поточних рахунках із спеціальним режимом використання не підлягають зупиненню. Позивачем рахунки із спеціальним режимом використання були відкриті в АТ «Ощадбанк». Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання. Таким чином, позивач вважає, що постанова відповідача про арешт коштів боржника від 04.11.2015 є протиправною та підлягає скасування.

В судовому засіданні 24.11.2015 відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області було замінено на Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні посилаючись на те, що у звязку з тим, що арешт на кошти, що надходять на рахунки із спеціальним режимом використання, не накладено, у державного виконавця відсутні підстави для його зняття в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Жодних порушень норм чинного законодавства при вчиненні виконавчих дій державним виконавцем не допущено, всі виконавчі дії вчинялись в межах повноважень та у спосіб визначеним законом. Оскільки, постанова про арешт коштів боржника від 04.11.2015 повністю відповідає вимогам законодавства України «Про виконавче провадження», адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не належить до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках:

01 в АТ «Банк Богуслов», МФО 380322;

7097, 7397, 7097, 7097, 07097, 7097 в філії ЧОУ АТ «Ощадбанк», МФО 353553;

2274, 0668 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592;

НОМЕР_1 в Філії Ніжинське відділення АТ «Ощадбанк», МФО 343121;

0043 в ПАТ «Укрінбанк», МФО 300142 та належать боржнику (а.с.7-8).

Згідно договору банківського рахунку №76 (у національній валюті) від 02.09.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніжинтепломережі" в ПАТ «Державний ощадний банк України відкрито рахунки №7097, №7097, №7097 відповідно до Закону України «Про теплепостачання» (а.с.9-13).

25.11.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника, що містяться на рахунках 7397, 7097, 7097, 07097, 7097 в філії ЧОУ АТ «Ощадбанк», МФО 353553 та належать боржнику (а.с.58).

Даючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом 3 пункту 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року №5 "Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року N 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон №606-XIV).

Статтею 1 Закону №606-XIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 6 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 11 Закону №606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 11 Закону №606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 Закону №606-XIV, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 статті 19 Закону №606-XIV).

Відповідно до частин 1, 2 статті 25 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 27 Закону №606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 Закону №606-XIV для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 52 Закону №606-XIV стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Статтею 65 Закону №606-XIV визначено порядок звернення стягнення на кошти боржника - юридичної особи.

Як встановлено в судовому засіданні інформація про наявність у боржника рахунків в банківських установах була отримана державним виконавцем в Державній податковій службі України. У відповіді на запит державного виконавця Державною податковою службою України надано перелік рахунків боржника, в якому не зазначались рахунки із спеціальним режимом використання (а.с.48).

На підставі отриманої інформації з Державної податкової служби України державним виконавцем винесено постанову від 04.11.2015 про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках:

01 в АТ «Банк Богуслов», МФО 380322;

7097, 7397, 7097, 7097, 07097, 7097 в філії ЧОУ АТ «Ощадбанк», МФО 353553;

2274, 0668 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592;

НОМЕР_1 в Філії Ніжинське відділення АТ «Ощадбанк», МФО 343121;

0043 в ПАТ «Укрінбанк», МФО 300142 та належать боржнику (а.с.7-8).

Листом від 10.11.2015 №5872 ПАТ «Державний ощадний банк України» щодо виконання постанови про арешт коштів боржника повідомив, що на рахунок №7097 було накладено арешт 10.11.2015. Залишок коштів по рахунку №7097 станом на 10.11.2015 становить 0,00 грн. На рахунок №7097 арешт не накладався, оскільки, кошти, що зараховуються на рахунок №7097 відносяться до коштів, на які відповідно до п. 10 ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» не може бути звернено стягнення. На рахунки №7097, №7097, №7097, №7097, які є розподільчими рахунками, арешт не накладався відповідно до частини 5 статті 19-1 Закону України «Теплопостачання» та п. 2.18 гл. 2 інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою правління НБУ від 21.01.20004 №21 (а.с.50).

Таким чином, відповідач під час винесення постанови про арешт коштів боржника від 04.11.2015 був не обізнаний про рахунки зі спеціальним режимом використання.

Крім того, після отримання інформації про рахунки із спеціальним режимом використання державним виконавцем винесено постанову від 25.11.2015 про зняття арешту з коштів боржника, що містяться на рахунках 7397, 7097, 7097, 07097, 7097 в філії ЧОУ АТ «Ощадбанк», МФО 353553 та належать боржнику.

З огляду на викладені норми законодавства, що визначають права та обов'язки державного виконавця під час примусового виконання судового рішення, беручи до уваги відсутність доказів на підтвердження протиправності дій відповідача під час винесення постанови про арешт коштів боржника від 04.11.2015 ВП №251А/2, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач діяв лише на підставі, в межах повноважень та на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання зведеного виконавчого провадження №251А/2.

Отже, суд вважає, що державним виконавцем було правомірно вжито процесуальних заходів, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», як наслідок, постанова про арешт коштів боржника від 04.11.2015 ВП №251А/2 є такою, що відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем доведено правомірність своїх дій.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Ніжинтепломережі" - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Поліщук