Справа № 2а-28/10/2470
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року Справа № 876/6994/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, Державного казначейства України про визнання протиправною бездіяльності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

12.11.2008 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, Державного казначейства України, в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просила:

- визнати, що станом на 18.06.2009 року продовжує мати місце незаконна (протиправна) бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, яка полягає у невиконанні постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.05.2007 року у адміністративній справі № 2а-11/07 та ухвали цього ж суду від 21.01.2008 року щодо умисного не надіслання їй постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконанню ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.03.2006 року про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 «Кредит-Центр» про стягнення грошових сум;

- стягнути з відповідача 10 000,00 грн. завданої моральної шкоди, 10992,71 грн. матеріальної шкоди;

- зобовязати Державне казначейство України списати з рахунків ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва на її користь 10 000,00 грн. моральної шкоди та 10992,71 грн. матеріальної шкоди.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2010 року позов задоволено частково. Визнано, що станом на 21.05.2010 року продовжує мати місце незаконна (протиправна) бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, яка полягає у не виконанні постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.05.2007 року у адміністративній справі № 2-а-11/2007 та ухвали цього ж суду від 21.01.2008 року, щодо умисного не надіслання гр.ОСОБА_1 постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконані ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.03.2006 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Кредит-Центр» про стягнення грошових сум. Стягнуто з відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва на користь ОСОБА_1 10992 грн. 71 коп. на відшкодування завданої матеріальної шкоди та 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що бездіяльність відділу державної виконавчої служби полягає в порушенні вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», щодо обовязку надіслання стягувачу постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження. Цією ж ухвалою суду зобовязано відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління м. Києва надіслати стягувачу ОСОБА_1 постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по ухвалі Садгірського районного суду м. Чернівців № 2-22/2006 21.03.2006 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові к відповідача-ТзОВ «Кредит-Центр». 21.05.2008 року ухвалою апеляційного суду Чернівецької області залишено без змін ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.01.2008 року, якою повторно визнано незаконною бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва.

Однак, незважаючи на наявність трьох судових рішень, які набрали законної сили та якими встановлено вину відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва у не виконанні вимог закону, по даний час всі судові рішення залишаються не виконаними.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначає, що на утриманні позивача знаходиться малолітня дитина, на користь якої рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.11.2006 року вирішено стягнути з роботодавця ОСОБА_2 «Кредит-Центр» - 320 грн. в якості матеріального забезпечення у вигляді одноразової допомоги при народженні дитини; 3418 грн. 19 коп. в якості матеріального забезпечення у вигляді допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 28.09.2003 року по 03.08.2006 року; а також 7000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Внаслідок систематичної та протиправної бездіяльності відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва істотно порушуються права ОСОБА_1 на отримання інформації, що в свою чергу призводить до не можливості ефективно використовувати свої права стягувача у виконавчому провадженні та отримати присуджену до виплати грошову суму на утримання дитини. Крім того, бездіяльність посадових осіб відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва продовжує мати місце незважаючи на наявність трьох судових рішень, які підлягають виконанню державною виконавчою службою. Все це завдає істотної моральної шкоди, яку позивачка оцінює в 10000 грн.

При визначенні суми відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що порушення прав позивача з боку відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва мають досить тривалий характер, ці порушення є очевидними, посягають на нормальний розвиток малолітньої дитини, яка не може отримати присуджені їй грошові кошти за рішенням суду і тому вказані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 5000 грн.

Крім того, з виконавчого листа від 04.04.2007 року № 2-520 Садгірського районного суду м. Чернівці видно, що на користь позивачки мало бути стягнуто з боржника 10 992 грн. 71 коп., а тому розмір її позовних вимог до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва про відшкодування матеріальної шкоди становить 10992 грн. 71 коп. й такі вимоги, на думку суду першої інстанції, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва оскаржив її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2010 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що постанова Садгірського районного суду м. Чернівці від 30 травня 2007 року по справі № 2а-11/07 та ухвала цього ж суду від 21 січня 2008 року по справі № 6-1/08 виконані ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення ОСОБА_1 поштових відправлень. Також зазначає, що після визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві, ОСОБА_1 не направила цей виконавчий документ до ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва, що свідчить про навмисне перешкоджання його виконанню.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступило а тому, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що згідно постанови Садгірського районного суду м.Чернівці від 30.05.2007 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м.Києва та прокуратури Дніпровського району м.Києва:

1) визнано незаконну бездіяльність відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного правління юстиції м.Києва, що полягає у залишенні без розгляду заяв, які систематично подавалися в інтересах ОСОБА_1; підтверджено факти ненадання інформації про виконання ухвали Садгірського районного суду м.Чернівці від 21.03.2006 р. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Кредит-Центр» про стягнення грошових сум;

2) визнано незаконну бездіяльність відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м.Києва, яка призвела до істотного порушення права ОСОБА_1 на отримання інформації про виконання ухвали Садгірського районного суду м.Чернівці від 21.03.2006 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Кредит-Центр» про стягнення грошових сум;

3) зобовязано відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва надати позивачу повну та вичерпну інформацію про виконання ухвали Садгірського районного суду м.Чернівці від 21.03.2006 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача ОСОБА_2 «Кредит центр», що знаходиться за адресою: м. Київ вул. Проспект Визволителів, 3.

Постанова Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.05.2007 року набрала законної сили 9 червня 2007 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-VІV (далі Закон №606).

Згідно ст.3 Закону №606 (виконавчі документи за рішеннями, що підлягають виконанню державною виконавчою службою) примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до положень ч.2 ст.3 Закону №606 визначено виконавчі документи, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Зокрема, встановлено, що відповідно до цього Закону державною виконавчою службою, крім інших, підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно п.1 ст.18 Закону №606 (підстави для відкриття виконавчого провадження) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону.

Частиною 1 ст.5 Закону №606 встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ч. 2 ст.5 Закону №606 визначено, що державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення виконавчому документі, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

До суду апеляційної інстанції на письмовий запит №876/6994/15 від 28.10.2015 року надійшла відповідь із Садгірського районного суду м. Чернівці за № 6949 від 04.11.2015 року про те, що по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Дніпровського району м. Києва, відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції м. Києва про визнання незаконною бездіяльності та спонукання до вчинення дій, виконавчий лист на виконання постанови Садгірського районного суду від 30.05.2007 року не видавався. При цьому, копія постанови суду від 30.05.2007 року була отримана представником позивача 14.06.2007 року та направлялась до ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва 15.06.2007 року та прокуратурі Дніпровського району м. Києва 27.11.2007 року.

На думку суду апеляційної інстанції, не підлягає до задоволення позовна вимога щодо визнання незаконною (протиправною) бездіяльності посадових осіб відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, яка полягає у невиконанні постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.05.2007 року щодо умисного не надіслання позивачу постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, так як було зазначено вище, виконавчий лист на виконання постанови Садгірського районного суду від 30.05.2007 року не видавався. Таким чином, відсутні правові підстави також для задоволення позовної вимоги щодо стягнення завданої моральної шкоди та матеріальної шкоди.

Що стосується позовної вимоги в частині визнання незаконної (протиправної) бездіяльності станом на 21.05.2010 року посадових осіб відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ м.Києва, яка полягає у невиконанні ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.01.2008 року щодо умисного ненадсилання ОСОБА_1 постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконані ухвали Садгірського районного суду м.Чернівці від 21.03.2006 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Кредит-Центр» про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та грошові вклади ОСОБА_2 «Кредити-Центр», стягнення завданої моральної шкоди та матеріальної шкоди, на думку суду апеляційної інстанції, провадження у справі в зазначеній частині необхідно закрити з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою 21.01.2008 Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.08.2008 року винесено ухвалу № 6-1/2008, якою зобовязано ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві надіслати стягувачу ОСОБА_1 постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по ухвалі Садгірського районного суду м. Чернівці № 2-22/2006 від 21.03.2006 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача ОСОБА_2 «Кредит-Центр».

Ухвала Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.03.2006 року про забезпечення позову, як і ухвала Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.01.2008 року, винесені по нормах ЦПК України.

У відповідності до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Згідно ч.3 ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Зі змісту цієї процесуальної норми випливає, що в порядку цивільного судочинства розглядаються скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, яке прийнято після 01.09.2005 року за правилами ЦПК України.

На думку суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог про зобовязання Державного казначейства України списати з рахунків ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну та моральну шкоду, оскільки при наявності рішення суду, що набрало законної сили, відповідний територіальний орган Державного казначейства України забезпечує безспірне списання коштів, що є його безпосереднім обовязком.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційни суд вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з помилковим порушенням норм матеріального права, у звязку з чим його слід скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Згідно ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.195, п.п.1, 2, ч.1 ст.197, 198, ч.4 ст.202, ст.ст.205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва задовольнити частково.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2010 року у справі №2а-28/10/2470 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконної (протиправної) бездіяльності посадових осіб відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва станом на 21.05.2010 року, яка полягає у невиконанні постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 30.05.2007 року у адміністративній справі № 2а-11/2007 щодо умисного ненадіслання ОСОБА_1 постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стягнення завданої моральної шкоди та матеріальної шкоди, зобовязати Державне казначейство України списати з рахунків ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва на користь ОСОБА_3 10 000,00 грн. моральної шкоди та 10992,71 грн. матеріальної шкоди відмовити.

В частині позовних вимог щодо визнання незаконної (протиправної) бездіяльності станом на 21.05.2010 року посадових осіб відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ м.Києва, яка полягає у невиконанні ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.01.2008 року щодо умисного ненадсилання ОСОБА_1 постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконані ухвали Садгірського районного суду м.Чернівці від 21.03.2006 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Кредит-Центр» про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та грошові вклади ОСОБА_2 «Кредити-Центр», стягнення завданої моральної шкоди та матеріальної шкоди провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

ОСОБА_4