Справа № 22а-13518/11
Суддя: Обідіна О. І.
Дата ухвалення: 2011-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судці: Обідіної О.І.

Судців : Кривчун Т.О., Прядкіної О.В.

Розглянула у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області про визнання незаконними дій та зобовязання здійснити перерахунок пенсії та стягнення заборгованості з виплати пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано дії незаконними та зобовязано відповідача провести перерахунок пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком позивачу відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням положень ч. З ст. 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та провести виплату недоплаченої пенсії з 1 липня 2010 року.

З судовим рішенням не погодився відповідач, який в апеляційній скарзі просить скасувати судове рішення, оскільки вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову. Також зазначає, що спір між сторонами вирішено рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 липня 2009 року, яким проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% з 22 травня 2008 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судців, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.І ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (посвідчення серії А №014077) та має II групу інвалідності внаслідок захворювання повязаного з виконанням обовязків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у звязку з чим має право на пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу виплати пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за віком у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розмірі мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1 липня 2010 року.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з.наступного.

Відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено

звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, - визначається Кабінетом Міністрів України. У ст. 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (після внесення змін Законом України від 17 листопада 2005 року - відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 6 червня 1996 року особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату недорахованих пенсійних виплат з 1 липня 2010 року позивачу у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів також дійшла висновку, що визначений ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомоги. Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум, є відправною величиною від якої проводиться розрахунок державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, призначених за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи апелянта, що позивач звертався до суду з аналогічними позовними вимогами та постановою Харківського апеляційного адміністративного суду постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 липня 2009 року в частині зобовязання УПФУ в Зіньківському районі на майбутнє проводити перерахунок пенсії скасовано та в цій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено є необгрунтованими.

Предметом позовних вимог ОСОБА_2, в задоволенні яких йому відмовлено постановою Харківського апеляційного адміністративного суду, при зверненні до суду в 2009 році було зобовязання не порушувати його право на підвищення пенсії на майбутнє.

Предметом же позовних вимог при зверненні в 2010 році є зобовязання відповідача провести перерахунок основної пенсії та додаткової пенсії в звязку з підвищенням мінімального розміру пенсії.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 звертався до суду з різними позовними вимогами.

На підставі наведеного, колегія судців вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому судове рішення є законним та обґрунтованим і підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 183-2 ч. 10, 197, 200, 205, 206, КАС України, Законом України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.