Справа № 2-а-3749/10
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-3749/10 Головуючий у 1-й інстанції: Ледньов Д.М. Суддя-доповідач: Собків Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації на постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2010 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, стягнення коштів, передбачених ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Лугинського районного суду Житомирської області із адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати їй у повному розмірі доплати, передбаченої ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації на її користь недоплачену суму доплати до заробітної плати, передбачену ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'", у розмірі 10201,17 грн. за період з 01.11.2009 р. по 31.10.2010 р.

Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 коштів у відповідності до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 доплату до заробітної плати у відповідності до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - в розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісяця, за період з 26.05.2010 року по 31.10.2010 року, з урахуванням встановленого розміру мінімальної заробітної плати у кожен місяць даного періоду, визначеного на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», та фактично отриманих коштів.

В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято у порядку скороченого провадження, згідно з ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_2 має статус громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується наявною в справі копією посвідчення Серії НОМЕР_1 від 15.02.2005 року (а.с. 1).

Положенням статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивача віднесено до 4 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З матеріалів даної справи також вбачається, що позивач ОСОБА_2 зареєстрована та постійно проживає в селі Глухова, Лугинського району, Житомирської області, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 року віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно з ч. 1, 2 статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.

Між тим, позивачу вказані доплати виплачувалися частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20 вересня 2005 року.

Враховуючи те, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу у порівняні з вищезазначеною Постановою Кабінету Міністрів України, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач неправомірно проводив нарахування та виплату позивачу доплати до заробітної плати в меншому розмірі ніж це передбачено статтею 39 зазначеного Закону.

У зв'язку з цим, колегія суддів приходить до висновку про наявність у позивача права на отримання доплати до заробітної плати в розмірі, визначеному Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зважаючи на норми ч. 2 ст. 99 КАС України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення вимог даного позову в частині визнання неправомірними дій Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації та зобов'язання проведення перерахунку і виплати ОСОБА_2 доплати до заробітної плати згідно ч.1 ст. 39 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 26 травня 2010 року по 31 жовтня 2010 року (в межах заявлених позивачем вимог).

Крім того, відповідно до п. 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20 вересня 2005 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) - виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад (далі - уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам.

Відповідно до п. 5 вказаного Порядку, соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 5 - 13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями (далі - підприємства) та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці.

Таким чином, враховуючи, що ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», де на момент виникнення спірних правовідносин працювала позивачка, зареєстроване в Управлінні праці та соціального захисту населення Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, останнє є належним відповідачем у даній справі.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації на постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2010 року - залишити без задоволення.

Постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 17 грудня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.