Справа № 804/13235/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши в порядку скороченого провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Ленінський районний центр зайнятості м. Дніпропетровська звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 1124,27 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 з 12.09.2014 року по 23.04.2015 року перебувала на обліку в Ленінському районному центрі зайнятості, наказом від 15.09.1014 року відповідачу призначена допомога по безробіттю. Проте, на період виплат по безробіттю, відповідач перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Астеліт». У зв'язку з чим не мала права на виплату їй допомоги з безробіття у період з 01.02.2015 року по 02.04.2015 року в сумі 1 124,27 грн. Станом на дату розгляду адміністративного позову заборгованість ОСОБА_1 складає 1 124,27 грн. На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з відповідача заборгованість.
Відповідно до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України позов прийнято до розгляду в скороченому провадженні та ухвалою суду відповідачу запропоновано у 10-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття надати до суду заперечення на позов або заяву про визнання позову.
Відповідач про відкриття скороченого провадження за цим адміністративним позовом повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу відповідача, але поштовий конверт було повернуто до суду із зазначенням «за закінченням терміну зберігання», заперечень проти адміністративного позову відповідач не надав.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що 12 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного центру зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітнього. Ленінським районним центром зайнятості наказом від 12.09.2014 року №НТ140912 було надано відповідачу статус безробітного з 08.09.2014 року.
Відповідно до наказу від 15.09.2014 року № НТ140915 ОСОБА_1 призначена допомога по безробіттю з 15.09.2014 року по 09.09.2015 року.
Згідно наказу від 23.04.2015 року № НТ150423 припинено реєстрацію безробітньої з 23.04.2015 року у зв'язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття відповідно до абзацу 19 пп.1 п. 37 Порядку надання допомоги по безробіттю.
Згідно даних Ленінського районного центру зайнятості, за період з 01.02.2015 року по 02.04.2015 року ОСОБА_1 було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 1 124,27 грн.
Ленінським районним центром зайнятості було проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, яким встановлено, що на момент перебування на обліку в Ленінському районному центрі зайнятості ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Астеліт».
Станом на день звернення заборгованість ОСОБА_1 складає 1 124,27 грн.
Неповернення коштів відповідачем у добровільному порядку стало причиною звернення позивача до суду для їх стягнення у судовому порядку.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходив з наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 02.03.2000р. N 1533-III, Закону України Про зайнятість населення від 05.07.2012р. N 5067-VI.
Статтею 1 Закону України від 02.03.2000 №1533-ІІІ Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - Закон №1533-ІІІ) визначено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Відповідно до п.п.25 п.4 Положення про Державну службу зайнятості України, затвердженого указом Президента України від 16 січня 2013 року №19/2013, Державна служба зайнятості України виконує функції виконавчої дирекції Фонду, забезпечує організацію діяльності правління Фонду.
Частиною 1 ст.22 Закону №1533-ІІІ передбачено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.
Стаття 31 Закону №1533-III містить вичерпний перелік обставин, за яких виплати з безробіття мають бути припинені. Зокрема, виплата допомоги з безробіття припиняється у разі приховання відомостей про працевлаштування на тимчасову роботу або здійснення іншої діяльності за винагороду за період одержання допомоги з безробіття.
Підпункт 1 п.5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 №307, встановлено, що виплата допомоги з безробіття припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).
Частиною 1 ст.4 Закону України Про зайнятість населення від 05.07.2012 №5067-VI передбачено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
Отже, не можуть бути безробітними особи, що отримують дохід на умовах, визначених законодавством.
Відповідно до ч.2 ст.36 Закону №1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно з ч.3 ст.36 Закону №1533-III сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Абз.5 ч.1 ст.34 Закону №1533-III встановлено право Фонду стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за період з 01.02.2015 року по 02.04.2015 року ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Астеліт» та їй було нараховано та виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 1 124,27 грн.
Отже, перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з ТОВ «Астеліт» відповідно до трудового договору виключає можливість отримання нею допомоги по безробіттю за вказаний період.
Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Ленінського районного центру зайнятості обґрунтований, підтверджений належними доказами та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158 163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська кошти у сумі 1 124,27 грн.
Постанова підлягає негайному виконанню в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2