Справа № 817/3283/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3283/15

27 листопада 2015 р. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Сало А.Б. (головуючий), суддів Гломба Ю.О. Жуковської Л.А. , розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Могилянський завод будівельних матеріалів"
доДержавної служби геології та надр України
про визнання протиправними та скасування приписів,
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Могилянський завод будівельних матеріалів» звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень.

З змісту заявленого позову вбачається, що позивач ПАТ "Могилянський завод будівельних матеріалів" просить суд визнати протиправними і скасувати припис Державної служби геології та надр України від 16.10.2015 №558-14/06 та припис Державної служби геології та надр України від 16.10.2015 №561-14/06.

На обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 28.10.2015 ПАТ "Могилянський завод будівельних матеріалів" (надалі - ПАТ "МЗБМ") отримало 2 приписи від 16.10.2015 (№558-14/06 та №561-14/06) підписані головним спеціалістом Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України ОСОБА_1

Приписи передбачають подання до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України "матеріалів для проведення перевірки". Приписи є аналогічними за змістом, але припис №№558-14/06 спрямований на створення умов для перевірки діяльності ПАТ "МЗБМ", пов'язаної з використанням спеціального дозволу на користування надрами від 22.12.2009, а припис №561-14/06 стосується спеціального дозволу на користування надрами №5128 від 03.02.2010.

Вказані приписи на переконання позивача є протиправними і такими, що підлягають скасуванню, з наступних причин:

Зміст приписів не відповідає закону, так як вони не містять вказівки на порушення, яке має бути усунуте. Форма приписів не відповідає вимогам нормативного акту, а саме наказу Міністерства екології та природних ресурсів України 28.03.2013 №133 «Про затвердження форм документів у сфері здійснення державного геологічного контролю».

Приписи винесено з порушенням визначеного законодавством порядку, так як відповідач не складав акт, в якому зафіксовано порушення законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр з боку ПАТ "МЗБМ". Відповідно, процесуальна підстава для винесення приписів відсутня.

Крім того, позивач вказує на те, що оскаржувані приписи винесені відповідачем всупереч встановленій законом тимчасовій забороні на проведення перевірок.

Зокрема, позивач звертає увагу на те, що пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" №71-VІІІ від 28.12.2014 року встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб- підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Державна служба Геології та надр України листом від 29.09.2015 №18 проінформована про те, що ПАТ "МЗБМ" отримало в 2014 році дохід в сумі 2 552 000,00грн., не ввозить на митну територію України, не виробляє і не реалізує підакцизні товари; перебуває на загальній системі оподаткування; не подавало заявки на проведення перевірки. Вказаний лист був отриманий Державною службою Геології та надр України 05.10.2015. Крім того, копія листа була вручена посадовим особам Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України, яку прибули на місцезнаходження ПАТ"МЗБМ" 03.10.2015 для проведення планової перевірки.

Представник позивача, в судовому засіданні під час розгляду справи підтримав заявлені позовні вимоги з підстав викладених у адміністративному позові. Просив позов задоволити у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, участь уповноваженого представника не забезпечив. Про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, за згодою представника позивача, враховуючи вимоги частини 6 статті 128 КАС України, за відсутності необхідності допиту свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість проведення розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши всі докази у справі в їх сукупності судом встановлено наступне.

Держгеонадрами України наказом від 18.09.2015 № 288 затверджено квартальній план проведення перевірок користувачів надр на IV квартал 2015 року.

На виконання наказу Держгеонадр України, Державною службою геології та надр України затверджено наказ від 24.09.2015 № 299 «Про проведення перевірок користувачів надр у IV кварталі 2015 року» в тому числі ПАТ "МЗБМ".

У звязку із чим, Позивача було повідомлено листом від 23.09.2015 № 12408ДЗІІ4-15 про проведення посадовими особами Державної служби геології та надр України планової перевірки у строк з 12 по 16 жовтня 2015 року з дотримання вимог законодавства сфері надрокористування.

Згідно з вимогами Порядку №3294 у строк з 12 по 16 жовтня 2015 року головними спеціалістами Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України було здійснено виїзд до позивача, який є власником спеціального дозволу на користування надрами № 5077 від 22.12.2009 та спеціального дозволу на користування надрами № 5128 від 03.02.2010, для проведення планової перевірки щодо дотримання надрокористувачем встановленого порядку, норм і правил проведення робіт, пов'язаних з геологічним вивченням та використання надр.

Будучи незгідним із діями відповідача позивач - ПАТ "МЗБМ" не допустив посадових осіб відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України до проведення перевірки про що складено відповідний акт 13.10.2015 №06-05/25/2015-41/п (131) про недопущення до перевірки.

Водночас, за таких обставин, відповідачем на підставі акта про недопущення до перевірки складено два приписи від 16.10.2015 (№558-14/06 та №561-14/06) підписані головним спеціалістом Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України ОСОБА_1

Згідно вказаних приписів, позивача зобовязано подати до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України "матеріали для проведення перевірки". Приписи є аналогічними за змістом, за виключенням того, що припис №№558-14/06 спрямований на створення умов для перевірки діяльності ПАТ "МЗБМ", пов'язаної з використанням спеціального дозволу на користування надрами від 22.12.2009, а припис №561-14/06 стосується спеціального дозволу на користування надрами №5128 від 03.02.2010.

Будучи незгідним із вказаними приписами позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 №391, Держгеонадра України здійснюють державний контроль за геологічним вивченням надр та раціональним і ефективним використанням надр України.

Механізм проведення державного геологічного контролю визначається Порядком здійснення державного геологічного контролю, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 14.12.2011 №1294 (далі по тексту - Порядок №1294).

Пунктом 5 Порядку № 1294 визначено, що державний геологічний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного геологічного контролю планових і позапланових перевірок надрокористувачів, тобто користувачів надр, визначеними статтею 13 Кодексу України про надра яким, відповідно до статті 16 Кодексу надані спеціальні дозволи на користування надрами.

За таких обставин, Державна служба геології та надр України, керуючись п.6 Порядку склала квартальний план проведення перевірок користувачів надр на ІV квартал 2015 року, який затверджений наказом Держгеокадастру України від 18.09.2015 №288.

На реалізацію вказаного наказу 24.09.2015 Державною службою геології та надр України винесено наказ №299 «Про проведення перевірок користувачів надр у ІV кварталі 2015 року».

Про проведення перевірки позивача повідомлено листом від 23.09.2015 №12408/13/14-15.

Відповідно до п. 15 Порядку №1294, за результатами проведення планової або позапланової перевірки надрокористувача посадовоми особами органу державного геологічного контролю складається акт перевірки за формою затвердженою Держгеонадрами.

У разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення надр та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом пяти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою затвердженою Держгеонадрами (пункт 16 Порядку 1294).

Вказані положення Порядку №1294 в повній мірі кореспондуються з положеннями Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»

Зокрема відповідно до ст. 7 Закону України «Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган, державного нагляду(контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Щодо доводів позивача про наявність законодавчих обмежень на проведення контролюючими органами у 2015 році перевірок субєктів господарювання суд зазначає таке.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76 VIII (надалі Закон № 76 VIII) передбачено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Таким чином законодавчим органом на період з січня по червень 2015 року встановлено певні обмеження щодо проведення перевірок субєктів господарювання всіма контролюючими органами. Однак, такі обмеження згідно з Законом № 76 VIII не поширюються на перевірки, які проводяться у вказаний період Державною фіскальною службою України та Державною фінансовою інспекцією України.

Крім цього, 28.12.2014 Верховною Радою України прийнято Закон №71 VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (надалі Закон № 71 VIII), відповідно до п. 3 Прикінцевих положень якого встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

На переконання суду норми Закону № 76 VIII, зокрема щодо обмежень у проведенні перевірок, є загальними та стосуються всіх контролюючих органів. Тоді як норми Закону № 71 VIII, у процитованій частині, є спеціальними та стосуються контролюючих органів, що забезпечують формування єдиної державної податкової, державної митної політики щодо адміністрування податків, зборів та митних платежів, оскільки критеріями визначення переліку підприємств, на які такі обмеження не поширюються, зокрема, є обсяг доходу за попередній календарний рік, а також певний вид діяльності таких підприємств (виробництво чи імпорт підакцизних товарів).

Саме така оцінка положень вказаних вище нормативних актів робить логічною та послідовною позицію законодавчого органу, яким в один день прийнято різні за змістом норми щодо одних і тих самих правовідносин, зокрема, обмеження повноважень контролюючих органів у проведенні перевірок субєктів господарювання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскаржувані приписи відповідача в повній мірі відповідають критеріям правомірності визначених частиною 3 статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати у вигляді судового збору поверненню не підлягають.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Могилянський завод будівельних матеріалів" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування приписів відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий cуддя Сало А.Б.

Судді Гломб Ю.О.

ОСОБА_2