Справа № 759/4594/15-а
Суддя: Лопатюк Н. Г.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ун. № 759/4594/15-а
пр. № 2-а/759/187/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу оформлення матеріалів ДТП та дізнання УДАІ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_2; третя особа: ОСОБА_3 про скасування висновку старшого інспектора відділу оформлення матеріалів ДТП та дізнання УДАІ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_2, визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора відділу оформлення матеріалів ДТП та дізнання УДАІ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_2; третя особа: ОСОБА_3 про скасування висновку старшого інспектора відділу оформлення матеріалів ДТП та дізнання УДАІ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_2, визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 12.12.2014 року ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до УДАІ ГУ МВС України в м. Києві на дії працівників Святошинського ВДАІ ГУ МВС України в м. Києві.

26.12.2014 року ОСОБА_3 отримав відповідь.

16.01.2015 року ОСОБА_3 повторно звернувся до УДАІ ГУ МВС України в м. Києві.

16.02.2015 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшов висновок від 06.02.2015 року, підготовлений старшим інспектором відділу оформлення матеріалів ДТП та дізнання УДАІ ГУ МВС України в м. Києві капітаном міліції ОСОБА_2 за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 від 16.01.2015 року.

23.03.2015 року згідно вищевказаного висновку, старшим інспектором СОМ ДТП ВДАІ Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві капітаном міліції ОСОБА_4 було складено на нього, ОСОБА_1, протокол про адміністративне правопорушення та зазначено, що ним було порушено п.п.10.1, 2.3.б та 14.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, однак він з цим не згоден категорично.

Вважає, що капітан міліції ОСОБА_2 навмисно перекручує факти, фальсифікує докази його провини, подає недостовірну інформацію з метою ввести суд в оману.

На його думку, вказаний висновок є необгрунтованим, а проведена перевірка була неповною, оскільки його та свідка не було опитано, чим перевіряючий грубо порушив чинне законодавство України.

Все, що викладене у висновку свідчить про порушення його прав на справедливий та неупереджений розгяд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.

Крім того, 30.11.2015 року позивач звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог та просив суд скасувати висновок, підготовлений старшим інспектором відділу оформлення матеріалів ДТП та дізнання УДАІ ГУМВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_2, в частині порушення ним, ОСОБА_1, п.п.2.3б, 10.1, 14.2б та 12.3 Правил дорожнього руху України, за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в дане судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності.

Третя особа та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача, третьої особи та його представника, з урахуванням раніше наданих в судовому засіданні заперечень відповідача, зясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, допитавши свідків, суд дійшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення вимог адміністративного позову, зважаючи на наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що дійсно третя особа, ОСОБА_3, звертався до УДАІ ГУ МВС в м. Києві зі скаргами на дії працівників Святошинського ВДАІ ГУ МВС України в м. Києві, з приводу неправомірних дій працівників ДАІ по складанню протоколу про адміністративне правопорушення щодо ДТП, яка мала місце 30.11.2014 року приблизно о 08 год. 25 хв. у м. Києві по вул. Сімї Сосніних, та просив провести перевірку вказаних в скарзі обставин, визнати неправомірними дії працівників Святошинського ВДАІ ГУ МВС України в м. Києві щодо складанення протоколу про адміністративне правопорушення та скласти протокол про адміністративне правопорушення на водія автомобіля «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 за порушення п.13.1, п.13.3 та п.14.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.9-13 копія скарги; а.с.14-19 копія скарги).

Висновком щодо розгляду скарги ОСОБА_3 від 06.02.2015 року встановлено, зокрема, що дійсно 30.11.2014 року приблизно о 08 год. 25 хв. в м. Києві на вул. Сімї Сосніних сталося зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_3 з автомобілем під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до вимог КУпАП, адміністративну справу за ст.124 КУпАП відносно водія ОСОБА_3 надіслано до Святошинського районного суду м. Києва для розгляду за місцем вчинення правопорушення. 12.12.2014 року постановою судді Святошинського районного суду м. Києва, вищевказану адміністративну справу було повернуто для додаткової перевірки з вказівками щодо її проведення, а саме: усунути протиріччя в поясненнях водіїв щодо механізму скоєння даної ДТП. Після проведення додаткової перевірки, адміністративну справу було направлено до Святошинського районного суду м. Києва для розгляду по суті (а.с.20-23 копія висновку).

З складеного 23.03.2015 року протоколу про адміністративне правопорушення Серії АП1 №180048 вбачається, що ОСОБА_1 30.11.2014 року порушив п.10.1, п.2.3б та п.14.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП (а.с.24 копія протоколу про адміністративне правопорушення).

Крім того, як встановлено в ході судового розгляду, в провадженні Святошинського районного суду знаходиться на розгляді справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, однак рішення суду по даній справі не прийнято.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показав, що він був в салоні автомобіля, коли сталася ДТП, однак працівники міліції проігнорували його прохання дати покази.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що він прийшов засвідчити ДТП, оскільки в момент коли вона сталася, він був присутній на місці її вчинення.

Отже, відмовляючи в задоволенні позових вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Згідно ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Виходячи зі змісту п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення не є актом індивідуальної дії у розумінні статті 17 КАС України, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному суді.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить обов'язкових для особи приписів, вказівок, вимог, зобов'язань тощо, безпосередньо не впливає її на права та законні інтереси, не породжує для неї жодних правових наслідків, що спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, не змінює, не припиняє права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин і немає для особи обов'язкового характеру, а тому у розумінні п.1 ч.2 ст.17 КАС України, не може бути предметом розгляду адміністративним судом. У свою чергу, права та обов'язки для особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, породжує саме рішення, прийняте на підставі протоколу.

Крім того, відповідно до положень визначених у Розділі IV Кодексу України про адміністративні правопорушення, не передбачено оскарження протоколу про адміністративне правопорушення, натомість передбачається оскарження та опротестування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, позивач, зокрема, просить суд визнати недійсним протокол про адміністративне правопорушення, що чиним законодавством України взагалі не передбачено, а тому суд дійшов до висновку, що вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог позивача в частині скасування висновку старшого інспектора відділу оформлення матеріалів ДТП та дізнання УДАІ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_2, то суд також вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог в цій частині, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Рішення субєкта владних повноважень у контексті положень КАСУ розуміють як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії. Нормативно-правові акти поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і призначено для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації, і які є актом одноразового застосування норм права.

Таким чином, вищевказаний висновок інспектора носить рекомендаційний характер і не є тим кінцевим рішенням субєкта владних повноважень, яке б підлягало оскарженню в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується позовних вимог в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Виходячи зі змісту ст.1471 Кодексу Законів про працю України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

Тобто, вимоги позивача в частині притягнення посадової особи ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, взагалі виходять за межі, зокрема, повноважень адміністративного суду щодо розгляду адміністративної справи, крім того, вирішення питання щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності вирішуються в іншому порядку, визначеному перш за все Кодексом законів про працю України, у звязку з чим суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 251, 252, 287, 289 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 71, 159, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу оформлення матеріалів ДТП та дізнання УДАІ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_2; третя особа: ОСОБА_3 про скасування висновку старшого інспектора відділу оформлення матеріалів ДТП та дізнання УДАІ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_2, визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лопатюк Н.Г.