Справа № 815/5780/15
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5780/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.

при секретарі Музики І.О.

за участю представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 (згідно довіреностей),

за участю представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 (згідно довіреностей),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса справу за адміністративним позовом Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство смт Сергіївка» до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 17.08.2015 року (в частині)

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство смт Сергіївка» до Державної фінансової інспекції в Одеській області, за результатом розгляду якого позивач просить суд постановити рішення, яким визнати протиправними та скасувати окремі положення вимоги Державної фінансової інспекції в Одеській області щодо усунення порушень законодавства обєктом контролю КП «ЖКГ смт Сергіївка» № 15-08-23-14/774 від 17.08.2015 року, а саме п.1 (106 438, 60 грн., п.2 (19 672,00 грн. та 49 000 грн.).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступними доводами.

Державною фінансовою інспекцією в Одеській області проведена позапланова виїзна ревізія фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.07.2011 року по 01.05.2015 року, якою встановлено певні недоліки, що відображено в ОСОБА_1 ревізії від 02.07.2015 року №08-11/38.

17.08.2015 року, КП «Житлово-комунальне господарство смт Сергіївка» отримало від ДФІ в Одеській області «Вимогу щодо усунення порушень законодавства» № 15-08-23-14/7744.

Не погоджуючись з деякими висновками акту ревізії та складеними на їх підставі пунктами 1,2 Вимоги про усунення виявлених ревізією порушень законодавства, позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, який в ході судового розгляду справи представники позивача підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача, Державної фінансової інспекції в Одеській області, позовні вимоги не визнали, в задоволенні їх просили відмовити, наполягаючи на правильності висновків, зроблених під час ревізії, відповідності їх вимогам чинного законодавства, підтримуючи доводи, викладені в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2015 року та на підставі направлень на перевірку від 30.04.2015 року №№901,903 та від 27.5.2015 року №№1076,1074, виданих начальником Державної фінансової інспекції в Одеській області, проведена позапланова виїзна ревізія фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство смт Сергіївка» за період з 01.07.2011 року по 01.05.2015 року

За результатами проведеної ревізії, перевіряючими встановлено ряд порушень та недоліків фінансової дисципліни, що викладені в ОСОБА_1 ревізії від 02.07.2015 року №08-11/38, який був підписаний з запереченнями.

З метою повного усунення виявлених порушень, попередження їх виникнення в подальшому, на підставі ч. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Державної фінансовою інспекцією в Одеській області була направлена «Вимога щодо усунення порушень законодавства» № 15-08-23-14/7744 від 17.08.2015 року.

Пункти 1,2 Вимоги є предметом судового розгляду, у звязку з незгодою позивача з висновками ревізії в зазначеній частині.

Під час розгляду справи по суті, судом встановлені наступні обставини.

Відносно пункту 1 Вимоги, а саме щодо «порушення п.1 ст.3, п.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.00р. №996-ХІV, зі змінами, ревізією встановлено заниження дебіторської заборгованості в бухгалтерському обліку КП «ЖКХ смт Сергіївка» станом на 01.12.2014 року «щодо адресної допомоги населенню селища за послуги по утриманню житлових будинків та прибуткових територій» на загальну суму 106438,60 гривень».

Так, в ОСОБА_1 ревізії, розділі 7-му, відповідач зазначив наступне: внаслідок усунення порушень п.8 ст.7, ст.51, ч.6 ст.78, п.24 ст.116, ст.119 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI, ч.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пунктів 1,2,3,5,22 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228, встановлених в ході ревізії Сергіївської селищної ради КП «ЖКГ смт Сергіївка», поновлено дебіторську заборгованість абонентам на особові рахунки, яких було зараховано адресну допомогу перераховану Сергіївською селищною радою всупереч напрямам використання коштів передбаченим програмою «Комплексна програма соціального захисту ветеранів війни і праці, інвалідів та мало захищених верств населення смт Сергіївка». Зазначені бюджетні кошти були перераховані до КП «ЖКГ смт Сергіївка» згідно платіжного доручення № 1475 від 28.11.2014 року на загальну суму 106248,60 гривень.

Вжитими в ході ревізії заходами, отримана платіжним дорученням №1475 від 28.11.2014 року сума 106 348,60 гривень, КП «ЖКГ смт Сергіївка» повернута на розрахунковий рахунок селищної ради з відновленням бухгалтерського обліку дебіторської заборгованості по абонентам на особові рахунки, яких вона зараховувалась, в такому ж обсязі.

На думку позивача, зазначений висновок не відповідає дійсності з огляду на наступне.

Відповідно до платіжного доручення від 28.11.2014 року №1475 Сергіївською селищною радою на розрахунковий рахунок позивача по КФК 090412 «Інші видатки на соціальний захист» на «адресну допомогу населенню селища за послуги по утриманню житлових будинків та прибуткових територій благоустрою» були перераховані кошти в сумі 106438,60 грн. Зазначене перерахування відбулося згідно рішення Сергіївської селищної ради № 438 та рішення виконавчого комітету Сергіївської селищної ради № 208.

КП «ЖКГ смт Сергіївка» виконало вищевказані рішення. Кошти були направлені за цільовим призначенням. Перелічені рішення не скасовані, не визнані недійсними та незаконними, тому є чинними на теперішній час. Під час ревізії, перевіряючим надавалися списки осіб, перед якими ця заборгованість утворилася, їх прізвища, адреса проживання та відомості щодо суми переплати кожною особою (арк. с. 221-245 Т.1).

Представники відповідача з зазначеними твердженням не погоджуються з огляду на наступне.

Як зазначили представники відповідача, при перевірці субєкту господарювання Сергіївської селищної ради, фінансовою ревізією було встановлено направлення коштів у сумі 106348,60 грн. на розрахунковий рахунок КП «ЖКГ смт Сергіївка» щодо «адресної допомоги населенню селища за послуги по утриманню житлових будинків та прибудинкових територій» в частині перерахування абонентам на основні рахунки адресну допомогу, яка створилася при переплаті населення по утриманню житлових будинків при ліквідації КП УКГ смт Сергіївка у 2011 році. Однак, зазначена заборгованість ніяким чином не має відношення до підприємства позивача, так як позивач не є правоприємником ліквідованого підприємства, більш того, згідно наданого звіту ліквідатора, заборгованість у ліквідованого підприємства відсутня. Крім того, представниками відповідача зазначено, що кошти у розмірі 106438,60 грн. використані позивачем в своїй господарській діяльності, на рахунки абонентів не повертались. Представники позивача зазначені обставини підтвердили.

Платіжним дорученням від 11.06.2015 року №1440 позивач повернув кошти у розмірі 106438,60 грн. на адресу Сергіївської селищної ради, тобто виконав п.1 Вимоги самостійно. На теперішній час, на думку представників відповідача, позивач має відобразити дебіторську заборгованість у розмірі 106438,60 грн. у бухгалтерському обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення виконавчого комітету Сергіїської селищної ради № 208 від 26 листопада 2014 року (арк. с. 105) з місцевого бюджету було виділено суму у розмірі 106438,60 грн., як адресну допомогу населенню селища за послуги по утриманню житлових будинків та прибудинкових споруд з зарахуванням суми переплати на рахунок КП «ЖКГ смт Сергіївка». Згідно платіжного доручення від 28.11.2014 року №1475 Сергіївською селищною радою на розрахунковий рахунок позивача по КФК 090412 «Інші видатки на соціальний захист» на «адресну допомогу населенню селища за послуги по утриманню житлових будинків та прибуткових територій благоустрою» були перераховані кошти в сумі 106438,60 грн. (арк.с. 140 Т.2).

Згідно до листа-вимоги Сергіївької селищної ради від 09.06.2015 року № 01-16/307 (арк. 226 Т.1), позивачем, платіжним дорученням від 11.06.2015 року №1440 (арк.с.86 Т.1) були повернуті кошти у розмірі 106 438,60 грн.

Як встановлено судом, Сергіївською селищною радою, лист-вимога був оформлений під час перевірки ревізією фінансово-господарської діяльності Сергіївської селищної ради, результати якої були оформлені ОСОБА_1 перевірки від 02.07.2015 року №08-110/39 (арк.с.89-135 Т.2). Перевіркою встановлено, що Сергіївською селищною радою за КФК 100203 «Благоустрій міст, селищ» було перераховано коштів до КП «ЖКГ смт Сергіївка» на «адресну допомогу населенню селища за послуги по утриманню житлових будинків та прибудинкових територій», які було проведено по КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню в супереч напрямам використання коштів передбаченою програмою «Комплексна програма соціального захисту ветеранів війни і праці, інвалідів, дітей-інвалідів та мало захищених верств населення смт Сергіївка» (арк.с.101 Т.2). Сергіївською селищною радою зазначене порушення оскаржено не було.

Згідно до п.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (Закон), метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Згідно до п.1 ст. 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, суд, робить висновок щодо правомірності п. 1 Вимоги, з огляду на те, що при поверненні коштів позивачем на адресу Сергіївської селищної ради, позивач здійснив господарську операцію, що і підтверджується платіжним дорученням від 11.06.2015 року №1440, але не відобразив її в зведених облікових документах, як того вимагає вищезазначені норми закону, а тому суд вважає, що відновити становище щодо повернутих коштів, позивач має саме шляхом відображенням в бухгалтерському обліку дебіторської заборгованості у розмірі 106 438,60 грн.

Щодо п.2 Вимоги, а саме, «в порушення п.1 ст.3, п. ст.8, ст.10 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансовій звітності» від 16.07.99р. №996-ХІV, при інвентаризації оборотних та необоротних активів КП ЖКХ смт Сергіївска встановлено нестачі матеріальних цінностей на загальну суму 19672,00 гривень та лишки на загальну суму 204200,80 гривень».

Позивачем зазначений пункт вимоги оскаржується в частині розміру лишків на загальну суму 49 000,80 грн. та нестачі матеріальних цінностей на загальну суму 19 672,00 гривень.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ОСОБА_1 ревізії п. 9 (арк.с.21 Т.2), «за результатами інвентаризації встановлено нестачу матеріальних цінностей на обєкті «Котельна», станом загальною вартістю 68 672,8 грн., що є порушенням п.1 ст.3, п.1 ст.9, ст.10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Наказу Головного управління Держказначейства України, Держкомстату України від 02.12.1997 №125/70 «Про затвердження типових форм з обліку та списання основних засобів, що належать установами і організаціям, які утримаються за рахунок державного або місцевих бюджетів та Інструкції з їх складання, п.6.22, п.6.23 «Інструкції з бухгалтерського обліку необоротних активів бюджетних установ», затвердженого наказом Держказначейства України від 17.04.2000 №64.

Крім того, в ході інвентаризації встановлені матеріальні цінності, які не рахуються у КП «ЖКГ смт Сергіївка» за даними бухгалтерського обліку та у періоді, який підлягав ревізії не були надані, а саме резервуар 5000м.куб, отстійники із лотків, лотки, шифер, дрова. Згідно протоколу засідання інвентаризаційної комісії товарно-матеріальні цінності визначені, як лишки та оцінені комісією згідно акту оцінки на суму 155300,0 гривень. (матеріально-відповідальна особа ОСОБА_5А.).

Встановлені інвентаризацією лишки свідчать про порушення п.1 ст.10 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні».

Відповідно до п.5 Висновків на заперечення до акту, затверджених Заступником начальника Держфінінспекції в Одеській області 23 серпня 2015 року: заперечення розглянуто, та приймається частково, в частині нестачі у розмірі 19 672,00 гривень, лишки на загальну суму 204300,80 гривень залишаються незмінними(арк.с.40 Т.1).

На думку позивача, зазначений висновок ревізії не відповідає дійсності, оскільки нестача, що була виявлена на суму 19 672,00 грн. фактично не існує, так як відповідачу був наданий інвентаризаційний опис, в якому відсутні підписи: комісії, матеріально-відповідальної особи та голови інвентаризаційної комісії, що вказує на його недійсність. Позивач вважає, та його представники підтримують, що відповідачем не вірно оцінені матеріали, які виготовлені у 1979 році, а ціна взята на момент перевірки. Також, відповідачем не був врахований акт, погоджений рішенням виконкому № 42 від 14.02.2012 року, в якому описаний стан тепломережі та рішення сесії №235 від 23.02.2012 року «Про списання основних засобів, що знаходяться в оперативному управлінні КП «ЖКГ смт Сергіївка».

Щодо лишків, то підприємством позивача визнається розмір лишків за виключенням суми у 49 000,80 грн., тому в зазначеній сумі, вимогу вважають незаконною. На думку позивача, якщо матеріали були демонтовані, про що свідчать відповідні акти демонтажу, а потім знов встановлені за місцем призначення, про що свідчать акти установки це не є лишками.

Представники відповідача не погоджуються з позицією позивача з підстав зазначених в ОСОБА_1 ревізіє та описаних в цій частині судом вище, додатково суду пояснили, що нестачу булу виявлено відповідно до бухгалтерських відомостей, які надав для перевірки головний бухгалтер КП «ЖКГ смт Сергіївка». Майно яке рахувалося згідно відомостей було відсутнє при перевірці. Щодо лишків, які проходять по інвентаризаційному опису, перевіркою встановлено їх існування, але останні відсутні у бухгалтерському обліку позивача. На думку відповідача, виявлені лишки та нестача мають бути відображені в бухгалтерському обліку КП «ЖКГ смт Сергіївка».

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи у частині вищезазначених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Згідно до п.1 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (Закон), метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Згідно до п.1 ст. 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону, яка регулює інвентаризаційні активи і зобовязання, для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності, підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Згідно ч.2 цієї ж статті, об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством.

Порядок інвентаризації, передбачений Інструкцією з бухгалтерського обліку необоротних активів бюджетних установ, затвердженою наказом Держказначейства України від 17.07.2000 № 64, зокрема п.6.22 та 6.23.

Відповідно до п 6.22, кожному необоротному активу (крім білизни, постільних речей, одягу, взуття, бібліотечних фондів, малоцінних необоротних матеріальних активів, матеріалів довготривалого використання та таких, що мають специфічне призначення) присвоюється інвентарний номер, який має вісім знаків. Перші три знаки означають номер субрахунку, четвертий - підгрупу і останні чотири знаки - порядковий номер предмета у підгрупі. Для тих субрахунків, для яких не виділені підгрупи, четвертий знак позначається нулем.

Інвентарний номер зазначається на жетоні, який прикріпляється до об'єкта, позначається фарбою на об'єкті або проставляється іншим способом.

Якщо інвентарний об'єкт є складним і включає ті чи інші відокремлені елементи, що становлять разом з ним одне ціле, на кожному такому елементі повинен бути зазначений той самий інвентарний номер, що й на основному об'єкті.

Відповідно до п 6.23, для білизни, постільних речей, одягу, взуття та малоцінних необоротних матеріальних активів встановлюються номенклатурні номери, які мають сім знаків. Перші три знаки означають субрахунок, четвертий - підгрупу і три останні знаки - порядковий номер предмета у підгрупі. При цьому предметам одного найменування, якості матеріалу та ціни встановлюється один номенклатурний номер. Предмети маркіруються спеціальним штампом незмиваючою фарбою. Штамп повинен мати найменування установи, а при здаванні предметів в експлуатацію - додатково зазначати рік і місяць видачі.

Жетони та маркірувальні штампи ставляться на такому місці, щоб це не псувало зовнішнього вигляду предмета. У разі змивання маркіровки - її періодично поновлюють.

Надходження в експлуатацію немаркірованої білизни, постільних речей та інших матеріальних цінностей не допускається.

Судом встановлено, що під час перевірки, з метою підтвердження правильності і достовірності відображення даних в фінансовій звітності, директором КП «ЖКГ смт. Сергіївка» 12.05.2015 року наказом № 26 «Про проведення інвентаризації» була створена комісія для проведення інвентаризації активів підприємства з перевіркою їх фактичної наявності і документального підтвердження станом на 01.05.15р., з обовязковим складанням інвентаризаційного опису за слідуючими групами обєктів: основні засоби; запаси; обєкти оренди, зберігання матеріальних цінностей, які знаходяться на забалансованому рахунку. Визначені матеріально-відповідальні особи та визначений склад комісії, до якої входив і головний бухгалтер ОСОБА_6 (арк. с.88 Т.1).

Під час перевірки, комісією складений інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей, прийнятих на відповідальне зберігання. Відповідно до зазначеного опису, зафіксовано нестача на суму 19 672,00 грн. (арк.с. 97 Т.1). В наданій суду копії опису, зафіксована підпис головного бухгалтеру ОСОБА_6 Головний інженер ОСОБА_7, інженер ОСОБА_8 та матеріально-відповідальна особа, ОСОБА_9 від підпису відмовилися.

Суд не погоджується з думкою представників позивача, що відмова від підписів зазначених осіб свідчить про недійсність такого інвентаризаційного опису. На відміну від копії, наданою позивачем, в якій відсутня підписи усіх членів комісії та матеріально-відповідальної особи, в копії представленій суду ДФІ - є підпис головного бухгалтеру, яка за наказом є членом комісії по матеріалам.

Також, під час проведення ревізії та інвентаризації був складений інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей, прийнятих на відповідальне зберігання, в якому було зафіксовано лишки на суму 49 800, 80 грн. (арк.с. 94-95 Т.1).

Зазначений опис підписаний усіма членами комісії та матеріально-відповідальною особою. Надані до перевірки та до суду акти демонтажу, акти виконаних робіт щодо використання деяких матеріалів під час ремонтних робіт та акти встановлення деяких матеріалів, які були списані та демонтовані (арк.с. 120-212 Т.1), на думку представників позивача підтверджують використання списаних та демонтованих матеріалів, при цьому обліковувати зазначені матеріали як лишки, позивач вважає незаконним.

При таких обставинах, суд не погоджується з твердженням позивача, оскільки вищезазначені норми законів свідчать про належний бухгалтерській облік таких матеріалів. Так, наказом Головного управління Державного казначейства України та Державного комітету статистики України від 02.12.1997 року №125/70 затверджена Інструкція зі складання типових форм з обліку та списання основних засобів, що належать установам і організаціям, які утримаються за рахунок державного або місцевого бюджету.

Відповідно до зазначеної Інструкції, перший примірник такого акту здається в бухгалтерію установи, де робляться відповідні записи в інвентарних картках обліку основних засобів та є підставою для бухгалтерського обліку, що підприємством зроблено не було. Твердження позивача, що демонтовані а потім встановлені матеріали обліку не підлягають, спростовуються аналізом перелічених норм законів.

Відповідно до п.7 ст.10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» державна контрольно-ревізійна служба має право предявляти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування та кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

З урахуванням наведеного нормативно-правового аналізу, суд погоджується з висновками Державної фінінспекції, відносно наявності у позивача фінансових порушень, викладених в ОСОБА_7 від 02.07.2015 року №08-11/38 та оформлених в Вимозі від 17.08.2015 року в п.1 та п.2 (в частині оскарженого позивачами).

При цьому суд звертає увагу, що описані в позові інші пункти Вимоги, позивачем не оскаржуються, питання щодо скасування зазначених пунктів позивачем не ставиться, посилання на них є випадковим, тому судом не розглядається.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених в ході розгляду справи фактів та зясованих обставин, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Одночасно

Керуючись ст.ст. 2, 6-14, 17, 19, 70, 71, 86, 159-164, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство смт Сергіївка» до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування окремих положень вимоги від 17.08.2015 року (в частині).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В. Бжассо

Відмовити в задоволенні адміністративного позову Комунального підприємства «Житлово-комунальне господарство смт Сергіївка» до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування окремих положень вимоги від 17.08.2015 року (в частині).

01 грудня 2015 року.