Справа № 681/371/15-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/371/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Горщар А.Г.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

26 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області про визнання незаконною відмови у проведенні перерахунку пенсії,

В С Т А Н О В И В :
13.03.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Полонського районного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області про визнання незаконною відмови у проведенні перерахунку пенсії.

Полонський районний суд Хмельницької області постановою від 25.06.2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстнції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 25.06.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В свою чергу позивач також подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач в 1987 році був призваний на військові збори військовозобов`язаних, де брав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працював у зоні відчуження з 08 березня по 29 травня.

В даний час позивач являється інвалідом 3-ї групи внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків зазначеної катастрофи у зв`язку з чим отримує в УПФ державну та додаткову пенсії.

09 лютого 2015 року позивач подав заяву до УПФ в якій просив обчислити для нього розмір отримуваної ним пенсії із заробітку одержаного за період роботи у зоні відчуження.

10 березня 2015 року відповідач листом № 15/л-7 повідомив, що відмовив позивачу у задоволенні його заяви, мотивуючи тим, що заробітна плата за роботу в зоні відчуження не підтверджена первинними документами.

Вважаючи зазначені дії незаконними позивач звернувся до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ.

Згідно ст. 54 наведеного Закону, пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатись за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно з матеріалами справи, відповідач не оспорює самого права позивача на отримання ним державної пенсії, передбаченої ст. 54 Закону № 796-ХІІ.

А також не оспорює факту участі позивача в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та роботи у зоні відчуження з 08 березня по 29 травня 1987 року, що підтверджується відповідним записом у його військовому квитку, та даними довідок № 1 від 13.06.2012 року, № 406 від 28.04.2015 року виданих ПАТ «Термопластавтомат» ОСОБА_1 за березень-травень 1987 року була нарахована та виплачена заробітна плата за роботу в зоні відчуження.

Натомість відповідач не погоджується саме із врахуванням розміру заробітної плати позивача отриманої в під роботи у зоні відчуження з 08 березня по 29 травня 1987 року, при перерахунку пенсії.

Згідно з ч. 7 ст. 54 Закону № 796-XII порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до ст.54 вищевказаного Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Водночас механізм обчислення даного виду пенсій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011.

Пунктом 2 вказаної Постанови також зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Відповідно п.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, а згідно п.2 та п.п.4 п.3 цього ж Порядку заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи, а у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Згідно до п.3 ч.4 Порядку у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25, 4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Пунктом 9 вказаного Порядку визначено формулу, за якою визначаються пенсії по інвалідності, і ця формула враховує й заробітну плату за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роки.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

При цьому згідно п. 2.10 зазначеного Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, про профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не можуть служити документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії. Отже, чинне нормативно правове регулювання визначає як необхідну умову підтвердження довідки про зарплату первинними документами організації, на якій працювала особа, яка звертається за призначенням чи перерахунком пенсії.

Управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії не взявши до уваги довідку надану позивачем у зв`язку із тим, що вона не підтверджена первинними документами.

На підтвердження факту роботи позивача у зоні відчуження з 08 березня по 29 травня 1987 року та розміру отриманої ним заробітної плати, судом було витребувано документи на підставі яких позивачу була видана довідка №1 від 13.06.2012 року .

Згідно з матеріалами справи, зазначена довідка була видана на підставі - особистої картки ОСОБА_1 форми Т-2 №13382, особового рахунку на 1987 рік ОСОБА_1 табельний номер 7962.

Отже, на думку колегії суддів, довідка надана позивачем відповідачу повністю підтверджується необхідними первинними документами, а тому підстави для її не врахування під час здійснення перерахунку пенсії відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку перерахувати пенсію ОСОБА_1 , виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження.

Що стосується доводів, наведених позивачем у апеляційній скарзі стосовно того, що оскільки відповідач зобов`язаний був здійснити перерахунок пенсії позивачу з січня 2012 року, так як пенсія йому як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС була призначене, ще у 2009.

Тобто на думку позивача, оскільки відповідачем допущено триваюче порушення його права, то позовні вимоги необхідно задовольнити саме з січня 2012 року.

Колегія суддів не може взяти зазначені доводи апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 84 Закону України "Про пенсійне забезпечення" перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків:

-при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа;

-при настанні обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15-го числа.

Статтею 98 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що перерахунок пенсії провадиться на підставі документів про вік, стаж, заробіток та інших, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, а також додаткових документів, поданих пенсіонером на час перерахунку.

Згідно з матеріалами справи 25.05.2012 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про обчислення пенсії в розмірі фактичних збитків в твердому розмірі відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

А із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки №1 від 13.06.2012 року позивач звернувся лише 09.02.2015 року, а тому підстави для перерахунку пенсії із 01.01.2012 відсутні, оскільки обов`язковою умовою для перерахунку в даному випадку є звернення до відповідача із довідкою відповідно до якої позивач хоче, щоб йому здійснили перерахунок.

Таким чином, фактична можливість перерахунку пенсії виникла саме з моменту надання відповідної довідки, а том колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно необхідності здійснення перерахунку саме з 01.02.2015 року.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про правомірність заявлених позивачем вимог, які підтверджуються належними доказами, а тому обґрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України у Полонському районі Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.