Справа № 2а/0470/10903/12
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/4876/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку " ПРИВАТБАНК " до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області про визнанням незаконним та скасування рішення,

встановив:

ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК " звернулось з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області про визнанням незаконним та скасування рішення № 000114 від 22 серпня 2012 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року, в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 04 травня 2012 року посадовою особою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області під час здійснення перевірки за дотриманням законодавства про рекламу виявлено порушення вимог частини 5 статті 8 Закону України «Про рекламу».

За результатами перевірки складено протокол № 000080 про порушення законодавства про рекламу, до якого додано копії фотографій у кількості 5 штук.

Цього ж дня виконуючим обов'язки начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області прийнято рішення від 04 травня 2012 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно КБ «ПРИВАТБАНК».

16 травня 2012 року відповідачем на адресу позивача направлено повідомлення № 655/22, яким проінформовано про дату та час розгляду справи про застосування штрафної санкції за порушення законодавства про рекламу та запропоновано представнику КБ «ПриватБанк» надати документи, що підтверджують виготовлення та розміщення вказаної вище реклами (договори, акти виконаних робіт та розрахункові документи по оплаті її виготовлення та встановлення, розміщення, оренди місця розміщення реклами). Повідомлення начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області № 655/22 від 16 травня 2012 року отримано уповноваженою особою позивача 21 травня 2012 року, що підтверджується листом Кіровоградської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошти» № 218/26-04 від 17 серпня 2012 року.

24 травня 2012 року комісією Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу № 000090, згідно з яким вирішено за порушення позивачем законодавства про рекламу прийняти рішення про накладення штрафу.

Оскільки позивачем не надано документів про вартість реклами, головний спеціаліст Невідомий Ю. В. звернувся до начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області з доповідною запискою про продовження терміну розгляду справи до 3-х місяців з метою встановлення дійсного власника розміщеної з порушенням законодавства реклами.

22 серпня 2012 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Кіровоградській області прийнято рішення № 000114 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, в якому зазначено, що під час перевірки відповідачем встановлено факт розміщення зовнішньої та внутрішньої реклами на магазинах роздрібної торгівлі, а саме: «Visa Infinite скидка 7%, Visa MasterCard скидка 7%, Visa MasterCard скидка 5%, тиражем 750 примірників без зазначення дати початку і закінчення знижки на послуги.

Вказаним рішенням на позивача накладено штраф в сумі 1 700 грн 00 коп. за недотримання встановлених законодавством про рекламу вимог щодо розміщення реклами та ненадання інформації з документальним підтвердженням щодо вартості розміщеної реклами.

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач заявив цей позов.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що інформація, яка розміщена на магазинах роздрібної торгівлі, є рекламою. При цьому, не надання інформації про її вартість не спростовано позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновками судів.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про рекламу" реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Часиною 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» встановлено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Окрім того, за приписами ч. 7 ст. 8 Закону України "Про рекламу", відповідно до якої розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, не є рекламою.

Таким чином, однією із умов, що не дає підстав вважати інформацію про товар чи послугу рекламою, є її розміщення в місцях, де особа знаходиться та надає такі послуги.

Між тим, як встановлено судами обох інстанцій та не заперечується позивачем, виявлена інформація розміщена на магазинах роздрібної торгівлі а не на приміщеннях банку де надаються ці послуги.

За таких обставин твердження скаржника, що така інформація не являється рекламою, є помилковим.

Згідно частини шостою статті 27 Закону України «Про рекламу» (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами спеціально уповноваженому центральному органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальним органам, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи неподання позивачем інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами спеціально уповноваженому центральному органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальним органам, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем правомірно прийнято рішення про накладення на позивача штраф в сумі 1 700 грн. 00 коп.

Оскільки висновки судів ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, скаргу позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку " ПРИВАТБАНК" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: