Справа № 2а/2470/236/12
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2012-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року м. Чернівці Справа № 2а/2470/236/12

14 год. 35 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі :

головуючого судді - Маренича І.В.

секретаря судового засідання - Столяра О.О.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Глибоцькому районі Чернівецької області про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Глибоцькому районі Чернівецької області (позивач) звернулося з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Глибоцькому районі Чернівецької області (відповідача) про зобовязання вчинити дії по включенню щомісячної державної адресної допомоги та витрат з доставки державної адресної допомоги за липень-грудень 2011 року на загальну суму 9392,70 грн. в акти щомісячних звірок витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що в період з липня 2011 року по грудень 2011 року ним підготовлювалися та направлялися відповідачу списки осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з липня 2011 року по грудень 2011 року, які включали в себе суми щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття та суми витрат з виплати і доставки пенсій для ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 9392,70 грн. Однак, відповідач зазначені списки до заліку не брав та в акти звірки за відповідні місяці не включав, з причин отримання трудового каліцтва зазначеними особами на території СНД, тобто за межами України.

Позивач не погоджується з цим, оскільки, відповідно до п.п. г-д п. 1 ст. 21 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності від 23.09.1999р. №1105 (далі Закон №1105) відповідач зобовязаний своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: - пенсію по інвалідності в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; - пенсію у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та організувати поховання померлого, відшкодувати вартість повязаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Також позивач зазначив, що відповідно до п.п. 5 та 6 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі Порядок), який затверджено сумісною постановою Правління Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.03р. № 5-4/4, яким встановлено механізм погодження та відшкодування зазначених позивачем витрат.

Відповідач проти позову заперечував та в обґрунтування надав письмові заперечення на позов, в яких зазначив наступне.

Механізм відшкодування відповідачем повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання визначений Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затверджений постановою правління Пенсійного фондом України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 04.03.03р №5-4/4 (далі-Порядок). В основу цього механізму покладено щомісячне проведення органами позивача та відділеннями відповідача звірок витрат на відповідні виплати до 10 числа місяця наступного за звітним.

Акти цих звірок подаються головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа місяця наступного з а звітним(п. 5 Порядку), подають її Пенсійному фонду України та Фонду страхування від нещасних випадків. Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Всі подані позивачем акти помісячних звірок відповідачем були підписані, відшкодування виплачених пенсій на централізованому рівні проведене, тобто виконані вимоги п.7 Порядку. Однак, Порядок не регулює спірні правовідносини, що розглядаються.

Крім того, відповідач не погоджується з вимогою позивача про включення до актів помісячних звірок виплаченої щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4, оскільки відповідно до Порядку відшкодування витрат, щомісячна звірка витрат здійснюється за особовими справами потерпілих, які формуються з документів на право цих потерпілих на страхові виплати, які передавалися підприємствами, щодо осіб, які отримали ушкодження здоровя на виробництві до 1 квітня 2001 року, однак по зазначених потерпілих такі документи відповідачу не передавалися і не можуть бути відповідно до чинного законодавства передані підприємствами, розташованими на території інших держав.

Виходячи з вище викладеного, відповідач наполягає на відмові у задоволені позову в повному обсязі

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволені адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачем підготовлювалися та направлялися відповідачу акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з липня 2011 року по грудень 2011 року, які відповідачем були підписані.

До спірних правовідносин слід застосувати наступні положення законів.

Статтею 21 Закону №1105 передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків (далі фонд) зобовязаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд вважає, що обраний у цій справі спосіб захисту (відновлення) порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав Управління ПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат.

Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 4 березня 2003 р. № 5-4/4, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків розраховано на відсутність спору.

Згаданий Порядок визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків.

У разі незгоди на підписання актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення витрат мають вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідачем доведено безпідставність вимог позивача, щодо зобовязання включення в акти помісячної звірки витрат позивача.

Враховуючи вищезазначене, повно, всебічно дослідивши докази по справі, обєктивно оцінивши їх, суд приходить до висновку у задоволені позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У судовому засіданні 01 березня 2012 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову виготовлено в повному обсязі 06 березня 2012 року.

Суддя Маренич І.В.