Справа № 127/26199/15-а
Суддя: Прокопчук А. В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/794/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 грудня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Прокопчук А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 працювала на державній службі 17 років 10 місяців 13 днів та в жовтні 2013 року була звільнена з посади головного спеціаліста-економіста відділу статистики промисловості управління статистики промисловості Головного Управління статистики з виплатою грошової компенсації за невикористану щорічну та додаткову відспустки. Позивачем до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці подана заява разом із довідкою про складові заробітної плати за формою, згідно якої до складу заробітної плати не були включені інші виплати в сумі 12916,73 грн, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 1094,00 грн. та індексація доходів громадян 11822,73 грн. (крім того, компенсація за 41 календарний день невикористаної щорічної відпустки в сумі 5141,28 грн., надбавка за високі досягнення в праці 33,07 грн., премія в сумі 49,61 грн. та індексація 23,62 грн.), з яких були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Оскільки не врахування вищевказаних виплат призвело до зниження пенсії позивача, до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці була направлена заява з додаванням довідки про складові заробітної плати з включенням інших виплат в сумі 12916,73 грн. з проханням провести перерахунок її пенсії. Однак в такому перерахунку їй було відмовлено. Дані дії відповідача, ОСОБА_1 вважає неправомірними та такими, що порушують її права та суперечать чинному законодавству, тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо неврахування для обчислення розміру пенсії позивача інших виплат, з яких були нараховані і сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 12 916,73грн., а саме: матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 1094,00 грн. та індексація доходів громадян 11822,73 грн. (крім того, компенсація за 41 календарний день невикористаної щорічної відпустки в сумі 5141,28 грн., надбавка за високі досягнення 33,07 грн., премія 49,61 грн. та індексація 23,62 грн.), з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити з 01.10.2013 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із застосуванням відсоткової ставки в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати при визначені пенсії у відповідності до законодавства, що діяло на момент призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця, та із урахуванням вищезазначених складових заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з врахуванням у складі заробітної плати інших виплат в сумі 12916,73 грн., а саме: матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 1094,00 грн. та індексація доходів громадян 11822,73 грн. (крім того, компенсація за 41 календарний день невикористаної щорічної відпустки в сумі 5141,28 грн., премія 49,61 грн., надбавка за високі досягнення в праці 33,07 грн. та індексація 23,62 грн.), з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження у справі отримав, подавши у визначений законом строк заперечення проти адміністративного позову, в якому зазначив, що вимоги ОСОБА_1 не визнає та вважає їх безпідставними та необгрунтованими з підстав того, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема відповідно до Закону України "Про державну службу", тому позивачем не доведено його права на здійснення перерахунку її пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про державну службу" на даний час. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Також звертає увагу на те, що з 01.01.2015 року по 01.06.2015 року діяла норма ст. 37 вищезазначеного Закону, відповідно до якої пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чином, підстави для перерахунку пенсії позивача у розмірі 80 відсотків від суми її заробітної плати, а також із заробітної плати за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією відсутні. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Матеріальна допомога є одноразовою виплатою і не зазначена в переліку складових заробітної плати. Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року такі виплати, як індексація, грошова винагорода, разова премія, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових потреб при визначенні заробітку державного службовця не передбачені, та до розрахунку заробітної плати не включаються. Тому провести перерахунок пенсії позивачу з урахуванням сум, зазначених як "Інші виплати" у довідці про заробітну плату, а саме виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та індексації, в управлінні не має правових підстав. У зв'язку з цим відповідач просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні даного адміністративного позову.

Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності із ст.183-2 КАС України, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, головного спеціаліста-економіста відділу статистики промисловості управління статистики виробництва, було звільнено 01.10.2013 року з посади за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця, ст. 38 КЗпП України, та з присвоєнням їй десятого рангу державного службовця поза межами шостої категорії посад, ст. 26 Закону України "Про державну службу". Також їй було виплачено грошову компенсацію за 26 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 20.11.2012 по 01.10.2013 та за 15 календарних днів невикористаної щорічної додаткової відпустки за 2013 рік. У разі призначення пенсії державного службовця виплатити грошову допомогу в розмірі 10 місячних посадових окладів, ст. 37 Закону України "Про державну службу". Дані факти підтверджуються витягом з наказу Головного Управління статистики у Вінницькій області від 30.09.2013 року № 140-К (а.с. 10).

З довідки про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" № 18-18/І-56/138 від 05.06.2015р., виданої В.о. начальника Головного управління статистики у Вінницькій області та затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України встановлено, що ОСОБА_1 за період з 01.10.2011р. по 30.09.2013р., крім заробітної плати були нараховані: матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 1094,00 грн., індексація доходів громадян 11822,73 грн., компенсація за 41 календарний день невикористаної щорічної відпустки в сумі 5141,28 грн., надбавка за високі досягнення в праці 33,07 грн., премія в сумі 49,61 грн. та індексація 23,62 грн. На всі виплати, що включені в довідку, нараховувалися страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с. 13-14).

Згідно ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З листа Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в управлінні з 29.09.2013р. та отримує пенсію згідно Закону України "Про державну службу". Загальний трудовий стаж становить 37 роки 19 днів, в тому числі на державній службі 17 років 10 місяців 13 днів. Пенсію позивачу призначено в розмірі 80 відсотків від посадового окладу, рангу, вислугу років та надбавок і премій за останні 24 календарні місяці роботи перед зверненням за призначенням пенсії. Заробітна плата державного службовця складається з посадових окладів, премій, доплат за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі, та інших надбавок. Допомога на оздоровлення, матеріальна допомога, передбачені ст. 33 Закону України "Про державну службу", а також грошові винагороди, визначені постановою КМУ від 24.02.2003р. № 212 не відносяться до інших надбавок, а тому в заробіток для обчислення пенсії державним службовцям не включаються. Крім того, з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалося, відповідно до спец. законів, в тому числі до Закону України "Про державну службу", у зв'язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с. 6-8).

Отже, відповідачем не врахована матеріальна допомога на оздоровлення, індексація доходів громадян, компенсація за 41 календарний день невикористаної щорічної відпустки, надбавка за високі досягнення в праці, премія та індексація при призначенні позивачу пенсії, оскільки вони мають разовий характер та не є складовими частинами заробітної у розумінні ч.2 ст.33 Закону України "Про державну службу", а сам факт утримання із суми допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Крім того, з 01.06.2015 року не здійснюється ні призначення, ані перерахунки пенсій, відповідно до спеціального законодавства, а саме Закону України "Про державну службу".

Однак, суд не погоджується з такою думкою відповідача за наступних обставин.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" пенсія державним службовцям призначається у розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону та Наказу Державного комітету статистики України № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13 січня 2004 року визначено структуру заробітної плати, яка складається з:

- основної заробітної плати - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

- додаткової заробітної плати - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

- інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Відповідно до ч. 2 ст.33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно ч. 6 ст. 33 Закону, державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Частинами 1, 2 ст. 35 Закону передбачено, що державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законодавством не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу. Державним службовцям, які мають стаж роботи в державних органах понад 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю до 15 календарних днів. Порядок і умови надання додаткових оплачуваних відпусток встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться в підпункті 2.2.2. пункту 2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають системний характер, в відповідно підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана ввсім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з економічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсії встановлений ст. 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за правилами частини 1 якої середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсій береться (за вибором того, хто звернувся за пенсією): за 24 останніх календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової діяльності перед зверненням за пенсією, незалежно від наявних перерв у роботі.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми витрат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

А тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально побутових питань, індексація доходів громадян, компенсація за невикористану щорічну відпустку, надбавка за високі досягнення в праці, премія та індексація, на які нараховувалися збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не включені до складу заробітної плати державного службовця, повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії позивача, оскільки в даному випадку підлягають застосуванню спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", натомість положення Законів України "Про державну службу" є загальними.

Такі ж позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року по справі № 21-430а11 та від 04.03.2014 року по справі № 21-3а14.

Також в правовій позиції, висловленої Верховним Судом україни, в постанові від 08.07.2015 року по справі № 21-1486а15 зазначено, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, відповідає правовій позиції, висловленій колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 14 травня 2013 року (справа № 21-125а13), що у поданій заяві позивачем не оспорюється.

З огляду на вищевикладене, оскільки на вказані складові матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально побутових питань, індексація доходів громадян, компенсація за невикористану щорічну відпустку, надбавка за високі досягнення в праці, премія, індексація, нараховано відповідний збір на державне пенсійне страхування та вказані виплати включаються до складу заробітної плати державного службовця пенсійний орган повинен врахувати їх при призначенні відповідної пенсії.

Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20 лютого 2012 року, в якій, зокрема зазначено, що усуваючи неоднакове застосування норм матеріального права, суд вважає неправомірними висновки суду про те, що оскільки матеріальна допомога, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не включається до складу заробітної плати державного службовця, то вона не враховується при обчисленні розміру її пенсії.

Такої ж правової позиції дотримується й Вищий адміністративний суд України у свїй ухвалі від 11.12.2013 року по справі № К/800/43009/13.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалося, відповідно до спец. законів, в тому числі до Закону України "Про державну службу", у зв'язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, з огляду на наступне.

Конституційний Суд України в пункті 2 мотивувальної частини Рішення від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) вказав, що загальновизнаний принцип права про дію нормативно-правових актів у часі закріплено в частині першій статті 58 Конституції України. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. При цьому Конституційний Суд України роз'яснив, що положення частини першої статті 58 Основного Закону України про дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що "вона починається з моменту набрання актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце".

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, достатньо вмотивованими та ґрунтуються на наявних у справі доказах, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати понесені позивачем підлягають обовязковому стягненню органами Державної казначейської служби України із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка субєкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України постанову слід допустити до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 65-66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 1, 2 Закону України "Про оплату праці", ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 33, 35, 37 Закону України "Про державну службу", ст.ст. 2, 6-11, 14, 17, 69, 71, 94, 158-163, 183-2, 254, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо неврахування для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 інших виплат, з яких були нараховані і сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 12 916,73грн., а саме: матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 1094,00 грн. та індексація доходів громадян 11 822,73 грн. (крім того, компенсація за 41 календарний день невикористаної щорічної відпустки в сумі 5 141,28 грн., надбавка за високі досягнення 33,07 грн., премія 49,61 грн. та індексація 23,62 грн.), з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити з 01.10.2013 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із застосуванням відсоткової ставки в розмірі 80 відсотків від суми заробітної плати при визначенні пенсії у відповідності до законодавства, що діяло на момент призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця, та із урахуванням вищезазначених складових заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з врахуванням у складі заробітної плати інших виплат в сумі 12 916,73 грн., а саме: матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 1 094,00 грн. та індексація доходів громадян 11 822,73 грн. (крім того, компенсація за 41 календарний день невикористаної щорічної відпустки в сумі 5 141,28 грн., премія 49,61 грн., надбавка за високі досягнення в праці 33,07 грн. та індексація 23,62 грн.), з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Присудити на користь ОСОБА_1 витрати у розмірі 487 грн. 20 коп. (судовий збір), які підлягають обовязковому стягненню органами Державної казначейської служби України із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка субєкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці.

Постанову допустити до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністратвиного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: