Справа № 2а-124/10
Суддя: Головенко О. С. О. С.
Дата ухвалення: 2010-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Болехівський міський суд Івано-Франківської області
Справа №2а-124/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 201 Ороку м.Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді Головенко О.С.

секретаря Ковалів A.B.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради , ОСОБА_3 про відшкодування заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись в суд із вказаною позовною заявою позивач на обгрунтування своїх вимог покликалася на те, що вона як переможець конкурсу на заміщення вакантної посади провідного спеціаліста сектору призначення Управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради, 14 липня 2008року подала заяву до керівника про призначення її на цю посаду. Однак 28 липня отримала відповідь про відмову у прийнятті на роботу в зв'язку з тим, що начальником управління видано наказ про визнання недійсним рішення конкурсної комісії та оголошення повторного конкурсу на цю посаду.

В подальшому вказаний наказ був визнаний постановою суду незаконним та зобов'язано ОСОБА_3 вирішити питання про прийняття її на службу відповідно до вимог закону.

Після розгляду справи в апеляційному порядку вона повторно 14 грудня 2009року та 21 січня 2010року зверталася до відповідача із заявами про призначення її на посаду, про те відповіді не отримала.

У зв'язку з чим в березні 2010 року звернулася до підрозділу примусового виконання рішення ВДВС із виконавчим листом і на підставі розпорядження державного виконавця вона з 21 травня 2010 року прийнята на вказану посаду.

А тому вважає, що відповідач, який зволікав із прийняттям її на роботу з часу подачі нею заяви (24 липня 2008року) повинен виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 266664грн. та відшкодувати моральні збитки в сумі 5000грн. виходячи з того, що вона пережила душевні страждання, була принижена в очах колег та друзів та погіршенням стану здоров'я.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, зіславшись на викладені в заяві обставини. Додатково вказала, що до керівника управління ОСОБА_3 після проведення конкурсу вона звернулася із усною заявою 9 липня 2008року, а потім із письмовою заявою - 24липня 2008року..

Представник відповідача, заперечуючи доводам позивача, вказувала, що її дії, як керівника Управління з приводу неприйняття позивачки на роботу не можна вважати вимушеним прогулом, оскільки вона не погодилась із рішенням конкурсної комісії, яке було прийняте з грубим порушенням і оголосила про повторне проведення конкурсу. В даний час позивачка звільнена з роботи, оскільки є неграмотною, не вміє працювати і повністю не виконувала покладені на неї функціональні обов'язки. Після прийняття судових рішень позивач не була прийнята на роботу по тій причині, що вказані рішення оскаржувались. Ввважає, що оскільки позивачка не змогла працювати, будучи прийнятою на роботу, то і не може претендувати на заробітну плату, за час, який не була прийнята на роботу і не працювала фактично.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, давши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав .

Судом встановлено, що за результатами конкурсу на заміщення вакантної посади провідного спеціаліста, проведенного 8 липня 2008року переможцем стала ОСОБА_1, яку було рекомендовано начальнику управління праці та соціального захисту Болехівської міської ради для призначення на посаду провідного спеціаліста сектору призначення (а.с.7).

В зв'язку з тим, що начальник управління видала наказ 23 липня 2008року яким визнала конкурс недійсним та оголосила повторний конкурс, позивачка його оспорила.

Постановою Болехівського міського суду від 09 грудня 2008року визнано незаконним та скасовано оспорюваний наказ та зобов'язано начальника управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради вирішити питання про прийняття на службу в органи місцевого самоврядування ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону «Про службу в органах місцевого самоврядування (а.с.2-4).

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулюються Законом України « Про державну службу».

За змістом ст. 10 Закону України «Про державну службу» прийняття на державну службу в органах місцевого самоврядування здійснюється на конкурсній основі, а порядок проведення конкурсу для вступу на державну службу регулюється Положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №169 від 15.02. 2002р. затверджено «Порядок проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців», відповідно до пункту 32 якого рішення про призначення на посаду державного службовця та зарахування до кадрового резерву приймає керівник державного органу на підставі пропозиції конкурсної комісії протягом місяця з дня прийняття рішення конкурсною комісією.

Таким чином, після проведення конкурсу в місячний термін, тобто до 08 серпня 2008року начальник УПСЗН ОСОБА_3 повинна булла прийняти обгрунтоване рішення про працевлаштування позивачку на вакантну посаду, оскільки за загальними правилами, викладеними у частині 1 ст. 22 КзпП України, необгрунтована відмова у прийнятті на роботу заборонена.

Однак позивач була призначена на посаду тільки з 21 травня 2010року (а.с. 19). а тому період з 08 серпня 2008року по 20 травня 2010 року суд визнає як вимушений прогул, що мала позивач внаслідок несвоєчасно укладення із нею трудового договору.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України в п.6 Постанови №9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» , якщо внаслідок несвоєчасного укладення трудового договору працівник мав вимушений прогул, його оплата проводиться згідно з ч.2 ст. 235 КзпПУ з дня його звернення до власника або уповноваженого органу з приводу прийняття на роботу.

Відповідно до норми ч.2 ст. 235 КзПП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік, якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно із ч.4 п.32 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України оплата середнього заробітку за весь час понад один рік провадиться за вимушений прогул і за умови, якщо заява про поновлення на роботі розглядалась більше одного року і в цьому не було вини працівника.

Ураховуючи, що вина у цивільній справі (у формі умислу або необережності) розглядається як психічне ставлення особи до своїх протиправних дій чи бездіяльності та їх наслідків, то суд вважає, що дії позивачки щодо оскарження наказу про відмову у прийнятті її на роботу в суді, що розглядалися понад один рік не можуть свідчити про винну поведінку позивача.

Так, право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією (ст.55 Конституції України), яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку на захист порушеного або оспореного права чи охоронюваного законом інтересу (с.т6 КАСУ) та можливістю використати передбачені законом процесуальні засоби для здійснення своїх процесуальних прав ( ст. 11, 12.13 КАСУ).

Таким чином, оскільки закон не обмежує право особи оскаржити дії суб'єкта владних повноважень і здійснення позивачкою передбаченого законом права на оскарження не може визнаватися винною (протиправною) поведінкою, а строки розгляду справи в суді не залежали від неї.

Крім того, навіть після винесення ухвали апеляційного суду 10 грудня 2009року позивачка, незважаючи на неодноразові звернення до відповідача та приписів державного виконавця (а.с. 11.12, 13-18). була прийнята на роботу через п'ять місяців.

З врахуванням викладеного, на користь позивачки підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 серпня 2008року по 20 травня 2010року, оскільки розгляд спору про прийняття на роботу понад один рік мав місце не з вини позивача.

При визначенні розміру середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу суд, керуючись вимогами п.3 ,10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, виходить із того, що при обчисленні середньої заробітної плати включається основна заробітна плата, доплати і надбавки.

Зокрема, як вбачається із штатного розпису на 2008рік (п.12) посадовий оклад провідного спеціаліста сектору призначення становить 760грн., а з врахуванням надбавки за працювання в населеному пункті, що має статус гірського (190грн.) , рангу (55грн.), вислуги за стаж роботи державного службовця, який становить 4роки (100грн.50коп.), її середньо місячна заробітна плата становить 1105грн.50коп. ( без врахування податків та інших платежів).

Розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу становить 23654,45грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1, виходячи із такого розрахунку: :

З 08 серпня по 31 серпня 2008року (1105,50: 20дн.х 15 роб. днів) = 829грн. 13коп.

З 1 вересня 2008року - по 30 квітня 2010 року ( 20місяців х 1 105,50) = 221 10грн.

З 1 по 20 травня 201 Ороку (1105.50: 17дн. X 1 1 роб.днів) -715, 32 грн.

Щодо вимог позивачки про відшкодування їй моральної шкоди в сумі 5000грн., то вони не підлягають до задоволення, оскільки не доведені в судовому засіданні.

Сам факт порушення прав позивача при зволікання в прийнятті її на роботу не є безумовною підставою для задоволення моральної шкоди, оскільки вона є самостійною вимогою і підлягає доказуванню згідно ст. 71 КАСУ , якою передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Посилання представника відповідача на те, що конкурс, за рішенням якого позивачка вийшла переможцем, проведений з порушенням є безпідставним, оскільки правомірність його проведення досліджувалась судом і згідно ст. 72 КАСУ не підлягає доказуванню.

Відповідно до п 1 ст. 256 цього Кодексу постанова суду підлягає негайному виконанню в справах про присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць, в даному спорі -1105грн. 50коп..

Розподіл судових витрат суд вирішує згідно ст. 94 цього ж кодексу, де зазначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України ( або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Судові витрати позивача складаються із витрат на правову допомогу в сумі 1000грн., але вішкодуванню підлягають - частково в сумі 500грн., що визначається з урахуванням як угоди сторони про оплату допомоги, так і розумних меж оплати відповідно до обсягу допомоги й витраченого адвокатом часу.

На підставі наведеного, ст. 235 Кодексу законів про працю України, . ст. 71, 87,94 КАСУ України, керуючись ст. 159-163. 167. 256 КАСУ України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 23654 (двадцять три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.45коп. без врахування прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

Стягнути з місцевого бюджету Болехівської міської ради на користь ОСОБА_1 500 п'ятсот) грн. витрат на правову допомогу.

Постанова в частині стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 1105грн.50коп. (одна тисяча то п'ять) грн. 50 коп. підлягає негайному виконанню.

В частині позову про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 (п'ять тисяч )грн. відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного Адміністративного суду через Болехівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня її проголошення.

СУДДЯ ГОЛОВЕНКО О.С.