Справа № 819/587/14-а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Справа № 876/5650/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Підволочиського районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року у справі за позовом Підволочиського районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Підволочиський районний центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 8723 грн. 34 коп. безпідставно отриманої допомоги по безробіттю.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодився Підволочиський районний центр зайнятості та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про задоволення позову. Апелянт зазначив, зокрема, що відповідач порушив норми чинного законодавства, подав до центру зайнятості недостовірну інформацію щодо його незайнятості, що призвело до безпідставної виплати допомоги по безробіттю в сумі 8723 грн. 34 коп. Тому є пістави для стягнення безпідставно отриманих коштів на користь Підволочиського районного центру зайнятості.

Заперечень на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та вказав, що оскаржуване судове рішення прийнято з дотримання норм чинного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернувся 26.12.2011 року у Підволочиський районний центр зайнятості та 02.01.2012 року йому було надано статус безробітного. За період з 02.01.2012 року по 06.03.2012 року йому виплачена допомога по безробіттю в сумі 2505,94 грн. і він був працевлаштований у ТОВ «Мрія центр» трактористом.

06 серпня 2012 року ОСОБА_1 повторно звернувся у Підволочиський районний центр зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та 13 серпня 2012 року йому було надано статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, яку відповідач одержав в сумі 6217,40 грн. за період з 13.08.2012 р. по 04.06.2013 р.

27.01.2014 року відповідач втретє звернувся за сприянням у працевлаштуванні в Підволочиський районний центр зайнятості і йому було відмовлено у наданні статусу безробітного у зв'язку із встановленням факту зайнятості особи.(пункт 7 підпункт 2 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. за № 198). 07 лютого 2014 року виявлено, що ОСОБА_1 з 28.03.2001 року зареєстрований як фізична особа - підприємець.

28 лютого 2014 року відповідачу направлено претензійний лист за № 05/315 про повернення Підволочиському районному центру зайнятості незаконно одержаної допомоги по безробіттю в сумі 8723,34 грн.

У звязку з неповерненням цієї суми, центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягення з ОСОБА_1 вищевказаних коштів.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції помилково виходив з того, що він підсудний адміністративному суду.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

За змістом статті 177 Цивільного кодексу України гроші є об'єктами цивільних прав.

Отримавши допомогу по безробіттю позивач набув право власності на неї, та йому як власникові цих грошових коштів належать правомочності щодо володіння, користування та розпорядження.

Отже, оскільки у справі, що розглядається, спір виник щодо правомірності набуття позивачем права власності на виплачену відповідачем допомогу та стягнення цієї суми з відповідача, як з недобросовісного набувача, то цей спір має приватно-правовий характер, а не публічний характер, а відтак, його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 22.09.2015 р. №21-2209а15 та №21-1884а15.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ч. 3 ст. 160 ст.ст. 195, 196, 198, 203, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Підволочиського районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття задовольнити частково, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року по справі № 819/587/14-a скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

ОСОБА_2

Повний текст виготовлено 03 грудня 2015 року.