Справа № 552/5115/15-а
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 р. Справа № 552/5115/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бартош Н.С.

Суддів: Донець Л.О. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

за участю представників: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 07.10.2015р. по справі № 552/5115/15-а

за позовом ОСОБА_3

до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України

про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Полтавської митниці Державної фіскальної служби України №0050/80600/15 від 20.08.2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивача безпідставно визнано винним в ухиленні від сплати митних платежів та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10917,15грн., оскільки такого адміністративного правопорушення він не скоював. Крім того, подання до відповідача документів про вартість витрат на перевезення вантажу до митної території України здійснено в грудні 2013 року, а тому притягнення до адміністративної відповідальності здійснено за межами строку.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 07.10.15 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що постанова відповідача у справі про порушення митних правил № 0050/80600/15 від 20 серпня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України винесена за умови вчинення позивачем відповідних дій, наявності в діях складу правопорушення, на підставі та в межах повноважень, наданих уповноваженій особі. Суд погодився з доводами відповідача про те, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності в межах шестимісячного строку з моменту його виявлення.

ОСОБА_3, не погоджуючись з постановою суду, в апеляційній скарзі вказує, що рішення є необґрунтованим та незаконним, прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Київського районного суду м. Полтави від 07.10.15 р. та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України оскаржувана постанова переглянута в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ст. 4 ст. 58 Митного кодексу України, на який посилаються сторони по справі, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Частина 10 ст. 58 Митного кодексу України передбачає, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються відповідні витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, надано їх перелік.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_3, перебуваючи на посаді директора ПВКП «Агродеталь», здійснив 27 грудня 2013 року декларування вантажу згідно митної декларації № /2013/013512, надав довідку про транспортні витрати від 25 грудня 2013 року за власним підписом та довідку ТОВ «Лімко Логістікс» від 03 грудня 2013 року із зазначенням суми транспортних витрат в розмірі 34369,90 грн.

За вказаними документами відповідачем ПВКП «Агродеталь» проведено митне оформлення товару зв вказаною митною декларацією (а.с. 32-35).

В подальшому Полтавською митницею ДФС проведена перевірка та встановлено, що згідно акту надання послуг позивачу перевізником від 28 грудня 2013 року № 172 та рахунку на оплату № 199 від 03грудня 2013 року сума витрат на транспортування вантажу склала 52560 грн.( з ПДВ 3031,68 грн). До митного оформлення акт надання послуг від 28.12.2013 року № 172 та рахунок на оплату позивачем не надавались. У звязку з встановленими обставинами, контролюючим органом зроблено висновок про те, що директору ПВКП «Агродеталь» ОСОБА_3 було відомо про фактичні витрати, понесені підприємством на транспортування задекларованого товару, але ним до митного органу надані дані про меншу суму цих витрат 34369,90 грн.

За наслідком проведеної перевірки, Полтавською митницею ДФС 27 квітня 2015 року складено протокол про порушення митних правил № 0050/80600/15, в якому зафіксовано вчинення директором ПВКП «Агродеталь» ОСОБА_3В, протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, що спричинило недобори митних платежів на загальну суму 3638,18 грн. (в тому числі податок на додану вартість на суму 3638,18 грн., мито на суму 0,87 грн. (а.с. 23-24).

За результатами розгляду протоколу Полтавською митницею ДФС 20 серпня 2015 року винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0050/80600/15, якою ОСОБА_3 директора ПВКП «Агродеталь» визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10917,15грн. (а.с. 7 - 8).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 визнаний винним у порушенні митних правил, яке полягає у вчиненні ним протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, що спричинили недобори митних платежів на загальну суму 3639,05 грн., а саме у тому, що 27 грудня 2013 року подав до Полтавської митниці ДФС митну декларацію № 806020002/2013/013512 ПВКП «Агродеталь», на підставі якої проведене митне оформлення в режимі «імпорт» товару - сільськогосподарської техніки, яка надійшла від MAYER AGRI EQUIPMENT (США) згідно зовнішньоекономічного договору № 01-01/13 від 10.01.13 року. Разом із вказаною митною декларацією ОСОБА_3 надана довідка про транспортні витрати від 25.12.2013 року та довідку перевізника ТОВ « Лімко Логістік» від 03.12.2013 року № 03.12/2013-1 із зазначенням суми 34369,90 грн., тоді як необхідно було включити (на думку митниці) вартість усієї суми рахунку експедитора № 199 від 03.12.2013 року у розмірі 52560 грн. (з ПДВ 3031,68 грн). Однак, ОСОБА_3 не звертався до відповідача із проханням про зміну митної декларації, поданої ним та не відкликав декларацію, тоді як саме він несе відповідальність за подання недостовірних відомостей наведених у декларації.

Суд першої інстанції погодився з вказаною думкою митного органу та не звернув увагу на ту обставину, що в наданих ОСОБА_3В під час митного оформлення товару документах і отриманих на вимогу відповідача довідках перевізника ТОВ « Лімко Логістік» , вартість послуг по міжнародних перевезеннях вантажу морським транспортом вказана в сумі 34369,90 грн. Оплата послуг з обробки контейнерів , портові витрати, автопослуги, оформлення документів та транспортно-еспедиторські послуги складає 18190,10 грн. Сума вказаних коштів становить : 34369,90 +18190,10 = 52560 грн. Тобто, позивачем і перевізником однаково підтверджені витрати на транспортування вантажу до місця ввезення на митну територію України в сумі 34369,90 грн.

Вищевказана обставина спростовує висновок відповідача про порушення позивачем вимог митного законодавства.

Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про непідтвердженість внесених у декларацію відомостей про вартість транспортних послуг у розмірі 34369,90 грн., а отже наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності в межах шестимісячного строку з моменту його виявлення, оскільки відповідно до п. 1 ст. 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

За матеріалами адміністративної справи правопорушення виявлено в квітні 2015 року.

Суд, першої інстанції, врахувавши аналіз норм ст. 467 Митного кодексу України, де законодавець визначив строки накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України - шість місяців, дійшов висновку , що строки притягнення позивача до відповідальності не закінчилися.

Судова колегія не погоджується з таким висновком з урахуванням наступного.

За правилами частини першої статті 467 Митного кодексу України адміністративні стягнення у вигляді попередження, штрафу можуть бути накладені не пізніш як через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - шість місяців з дня його виявлення.

Правопорушення, за вчинення якого згідно з оскаржуваною постановою на позивача накладено штраф, визначене статтею 485 Митного кодексу України.

Відповідно до цієї статті заявлена в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Статтею 257 Митного кодексу України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлена за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

За змістом статті 264 Митного кодексу України митна декларація приймається та реєструється органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу рахунку або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. Дата та час подання митної декларації фіксується органом доходів і зборів шляхом її реєстрації, у тому числі з використанням інформаційних технологій. Орган доходів і зборів не має права відмовити в реєстрації митної декларації.

Отже, передбачене статтею 485 Митного кодексу України порушення митних правил, яке полягає в заявлені у митній декларації неправдивих відомостей як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, що спричинило їх недобори до бюджету, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, визначеною статтею 255 Митного кодексу України, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.

Обставини, на які посилається відповідач, щодо перегляду митної вартості товару, судом не встановлені.

Тому зазначене порушення митних правил не можна вважати триваючим, воно припиняється із поданням декларації митному органу, а отже, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через шість місяців з дня його вчинення.

Таким чином, висновок суду першої інстанції у справі, що переглядається, про правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення ґрунтується на неправильному застосуванні норм права та не відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 20 червня 2011 року № 21-97а11та від 09 квітня 2012 року № 260а11.

З урахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 07.10.2015р. по справі № 552/5115/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Полтавської митниці Державної фіскальної служби України №0050/80600/15 від 20.08.2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст постанови виготовлений 30.11.2015 р.