Справа № 808/3853/15
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

30 листопада 2015 року (10 год. 20 хв.) Справа № 808/3853/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Киселя Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Приймака Є.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Армасс» про стягнення коштів за податковим боргом.

16.07.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Армасс» (далі відповідач), в якому позивач просить: стягнути кошти у сумі податкового боргу в розмірі 168891,12 грн., а саме: авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 8351,73 грн., з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у сумі 160062,32 грн., з земельного податку з юридичних осіб у сумі 477,07 грн., з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач має податковий борг перед бюджетом в загальному розмірі 168891,12 грн. Борг виник внаслідок самостійного визначення відповідачем у деклараціях сум податкових зобовязань, нарахування пені та нарахування штрафних санкцій.

Ухвалою від 20.07.2015 провадження у справі було відкрите, судове засідання призначене на 06.08.2015.

У судове засідання 06.08.2015 представники осіб, які беруть участь у справі, не прибули.

Ухвалою від 06.08.2015 за клопотанням позивача провадження у справі було зупинено до 10.09.2015.

Ухвалою від 10.09.2015 провадження у справі поновлене, судове засідання призначене на 10.09.2015.

У судове засідання 10.09.2015 представники осіб, які беруть участь у справі, не прибули.

Ухвалою від 10.09.2015 за клопотанням позивача провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №808/3278/13-а за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Армасс до Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання нечинним та скасування рішення.

Станом на 30.11.2015 у суду наявна інформація про набрання судовим рішенням у справі №808/3278/13-а законної сили.

Ухвалою від 30.11.2015 провадження у справі було поновлено, судове засідання призначене на 30.11.2015.

30.11.2015 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника. Крім того, позивач зменшив розмір позовних вимог, у звязку з частковою сплатою відповідачем боргу з податку на прибуток, просив стягнути з відповідача кошти у сумі податкового боргу в загальному розмірі 168312,03 грн.

У судове засідання 30.11.2015 відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не прибув.

Поштове відправлення, яке містило повістку про виклик до суду, яка надсилалась на адресу відповідача, повернулось до суду без вручення адресату із позначкою пошти «не явка за отриманням».

Згідно із ч. 11 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до ч. 8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, яка внесена до відповідного державного реєстру.

Судова повістка надсилалась відповідачу на адресу визначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відтак, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

За приписами ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За змістом ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, який не є суб'єктом владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд керуючись ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведення господарської діяльності відповідачем була подана позивачу податкова декларація з плати за землю від 17.02.2015 №, відповідно до якої відповідачем самостійно були визначені податкові зобовязання з земельного податку за 2015 рік у розмірі 978,00 грн., з щомісячним платежем 81,50 грн.

Податковий борг з земельного податку виник у звязку з несплатою самостійно нарахованих податкових зобовязань з земельного податку за березень 2015 червень 2015 року на суму 81,50 грн. х 4 = 326,00 грн.

Крім того, за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобовязання по земельному податку відповідачу була нарахована пеня у розмірі 151,07 грн.

Отже, згідно даних облікової картки відповідача та довідки про заборгованість загальна сума заборгованості відповідача з земельного податку складає 477,07 грн.

За результатами проведення господарської діяльності відповідачем було подано позивачу податкові декларації з податку на додану вартість, а саме:

- податкова декларація № НОМЕР_1 від 16.11.2013, терміном сплати 30.11.2013, у сумі 392,00 грн.;

- податкова декларація № НОМЕР_2 від 20.12.2013, терміном сплати 30.12.2013, у сумі 24356,00 грн.;

- податкова декларація № НОМЕР_3 від 20.01.2014, терміном сплати 30.01.2014, у сумі 28267,00 грн.;

- податкова декларація № НОМЕР_4 від 22.04.2014, терміном сплати 30.04.2014, у сумі 2546,00 грн.;

- податкова декларація № НОМЕР_5 від 20.10.2014, терміном сплати 30.10.2014, у сумі 1,00 грн.;

- податкова декларація № НОМЕР_6 від 20.11.2014, терміном сплати 30.11.2014, у сумі 5943,00 грн.;

- податкова декларація № НОМЕР_7 від 21.12.2014, терміном сплати 30.12.2014, у сумі 11810,00 грн.;

- уточнюючий розрахунок до декларації згідно наказу № 213 № НОМЕР_8 за 01.12.2014 у сумі 4925,00 грн., а також нараховані самостійно штрафні санкції на суму 148,00 грн.;

- податкова декларація № НОМЕР_9 від 20.04.2015, терміном сплати 30.04.2015, у сумі 29864,00 грн.;

- податкова декларація № НОМЕР_10 від 20.05.2015, терміном сплати 30.05.2015, у сумі 15493,00 грн.;

- податкова декларація № НОМЕР_11 від 21.06.2015, терміном сплати 30.06.2015, у сумі 38,00 грн.

Відповідачем було частково сплачено наявну заборгованість у розмірі 92256,00 грн., проте зазначена сума була направлена на погашена раніше створеного податкового боргу.

Крім того, за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобовязання по податку на додану вартість відповідачу була нарахована пеня у розмірі 36279,32 грн.

Отже, згідно даних облікової картки відповідача та довідки про заборгованість сума заборгованості відповідача з податку на додану вартість складає 160062,32 грн.

За результатами проведення господарської діяльності відповідачем було подано позивачу податкову декларацію з податку на прибуток № НОМЕР_12 від 13.02.2013, відповідно до якої відповідачем самостійно були визначені податкові зобовязання зі сплати авансового внеску з податку на прибуток за 2012 рік з щомісячним платежем 2863,00 грн.

Податковий борг виник у звязку з несплатою самостійно нарахованих авансових внесків за грудень 2013, січень 2014, березень 2014 на суму 2863,00 грн. х 3 = 8589,00 грн.

Також, позивачем було проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на прибуток за 2013-2014 рік, за наслідками якої складено акт від 13.08.2014 №235/08-08-15-10/20500236 про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток (далі Акт перевірки).

За наслідками проведеної перевірки позивач дійшов висновку, що відповідачем порушено вимоги п. 57.1 ст. 57 Податкового Кодексу України, а саме порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на прибуток.

У звязку з встановленням зазначеним Актом перевірки порушень, на підставі ст. 126 ПК України, позивачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 13.08.2014 №00172151 та №00173151, якими відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 2906,05 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення направлялись на адресу відповідача, проте повернулись до позивача без вручення із позначкою пошти «не явка за отриманням».

Також, позивачем було проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на прибуток за 2013-2014 рік, за наслідками якої складено акт від 06.10.2014 №315/08-08-15-10/20500236 про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток (далі Акт перевірки).

За наслідками проведеної перевірки позивач дійшов висновку, що відповідачем порушено вимоги п. 57.1 ст. 57 Податкового Кодексу України, а саме порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобовязання з податку на прибуток.

У звязку з встановленням зазначеним Актом перевірки порушень, на підставі ст. 126 ПК України, позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.10.2014 №00257151, яким відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 0,98 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення отримано відповідачем 15.10.2014.

Крім того, за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобовязання по податку на прибуток відповідачу була нарахована пеня у розмірі 416,49 грн.

Судом встановлено, що відповідачем було частково сплачено наявну заборгованість, а тому з урахуванням вищезазначеного, загальна сума заборгованості відповідача з податку на прибуток складає 7772,64 грн.

Отже, згідно даних облікової картки відповідача та довідки про заборгованість загальна сума боргу відповідача становить 168312,03 грн.

Вищезазначена сума грошових зобовязань відповідачем не була сплачена.

31.01.2013 у звязку із виникненням у відповідача податкового боргу за узгодженим податковим зобовязанням позивачем була сформована та направлена податкова вимога №3 на суму 887157,47 грн. Вказана податкова вимога була отримана відповідачем 31.01.2013, про що свідчить відмітка наявна на корінці податкової вимоги.

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Пунктом 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України передбачено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно п. 286.2 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За правилами п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобовязання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно п.п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У зазначені строки нараховані податкові зобовязання не сплачено, тому згідно п.п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, це є податковим боргом; податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами п.п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобовязання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобовязання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обовязок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Підпунктом 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобовязань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що у звязку з несплатою податкових зобовязань позивачем було сформовано податкову вимогу №3 від 31.01.2013 на суму 887157,47 грн. Вказана податкова вимога була отримана відповідачем 31.01.2013, про що свідчить відмітка наявна на корінці податкової вимоги.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписами ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що в провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №808/3278/13-а щодо спору між позивачем та відповідачем про визнання нечинною та скасуваня податкової вимоги від 31.01.2013 №3; скасування рішення відповідача про опис майна у податкову заставу від 01.02.2013 та зобовязання відповідача виключити із податкової застави майно, яке включено до акту опису майна №1 від 01.02.2013.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.04.2015 по справі №808/3278/13-а, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015, у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Згідно змісту зазначеної постанови, судом було встановлено, що товариством не сплачено грошове зобовязання визначене податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2012 року у розмірі 872112,00 грн. Оскільки кінцевий строк сплати припадав на 30.01.2013, то відповідно до вказаних вище норм податковою інспекцією 31.01.2013 прийнято податкову вимогу №3.

Суд дійшов висновку, що Державною податковою інспекцією у Запорізькому районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС правомірно прийнято податкову вимогу від 31.01.2013 №3

Отже, судовим рішенням, що набрало законної сили, було визнано правомірною податкову вимогу позивача від 31.01.2013 №3.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення позивача до суду із цим позовом є податкова вимога позивача від 31.01.2013 №3, яка зазначеним рішенням суду визнана правомірною та обґрунтованою.

Суд зазначає, що судове рішення у справі №808/3278/13-а має приюдиційне значення для даної справи.

Пунктом 60.1 статті 60 Податкового кодексу України визначені обставини за наявності яких податкова вимога вважається відкликаною.

З наведених вище підстав, оскільки рішенням суду, що набрало законної сили, податкова вимога від 31.01.2013 №3 визнана правомірною, а також оскільки відповідач не надав заперечень проти вимог заявленого позову, то податкова вимога №3 від 31.01.2013 є чинною. Крім того, наданою заявником обліковою карткою відповідача підтверджується, що податковий борг з моменту направлення вказаної податкової вимоги повністю не погашений.

Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Згідно пп. 14.1.137 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Пунктами 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Отже, на підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що оскільки узгоджені грошові зобов'язання відповідачем не сплачено, суд вважає позовні вимоги правомірними та обґрунтованими.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а сума заборгованості у розмірі 168312,03 грн. повинна бути стягнута з відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Запорізькому районі Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Армасс» про стягнення коштів за податковим боргом задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Армасс» (, зареєстроване: 70423, Запорізька область, Запорізький район, с. Новослободівка, вул. Леніна, буд. 15-а), з рахунків в банках, якій його обслуговують, податковий борг з податку на прибуток в розмірі 7772,64 грн. (сім тисяч сімсот сімдесят дві гривні 64 коп.) на р/р 0122, код платежу - 11024000, отримувач Державний бюджет Запорізького району, банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області, , МФО 813015.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Армасс» (, зареєстроване: 70423, Запорізька область, Запорізький район, с. Новослободівка, вул. Леніна, буд. 15-а), з рахунків в банках, якій його обслуговують, податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 160062,32 грн. (сто шістдесят тисяч шістдесят дві гривні 32 коп.) на р/р 0122, код платежу - 14010100, отримувач Державний бюджет Запорізького району, банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області, , МФО 813015.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Армасс» (, зареєстроване: 70423, Запорізька область, Запорізький район, с. Новослободівка, вул. Леніна, буд. 15-а), з рахунків в банках, якій його обслуговують, податковий борг з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 477,07 грн. (чотириста сімдесят сім гривень 07 коп.) на р/р 0131, код платежу - 18010500, отримувач Місцевий бюджет Долинської сільської ради Запорізького району, Запорізької області, банк отримувача ГУДКСУ у Запорізькій області, , МФО 813015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль