Справа № 2а/0370/4041/12
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року м. Київ К/800/44388/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Швеця В.В.,
Малиніна В.В.,
Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_1 до Волинської обласної медико-соціальної експертної комісії про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 9 січня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 пред`явив в суді позов, в якому просив визнати дії Волинської обласної медико-соціальної експертної комісії (далі Волинська обласна МСЕК) щодо видання йому довідки за формою № 167/0 від 28 липня 2011 року протиправними, зобов`язати прийняти рішення та видати довідку в якій вказати, що його захворювання отримане під час виконання службових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуваючи на строковій військовій службі у внутрішніх військах СРСР в 1963 році, захворів та був визнаний інвалідом IIІ групи. Оскільки відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 грудня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) особи, які захворіли під час виконання службових обов`язків та отримали інвалідність, повинні бути прирівняні до інвалідів війни, він звернувся у 2009 році до військової частини № НОМЕР_1 міста Самари та керівництва госпіталю у місті Єкатеринбург про внесення змін до формулювання причини захворювання. Центральна військово-лікарська комісія внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ Росії (далі - ЦВЛК ВВ МВС Росії) 16 лютого 2011 року за № 306 видала висновок вказавши, що «заболевание получено в период военной службы» та відмінила висновок про причинний зв`язок захворювання від 3 вересня 1963 року № 358. Вказаний висновок став підставою для видання Волинською обласною МСЕК довідки за формою № 167/0 від 28 липня 2011 року, в якій зазначено, що його захворювання отримане в період проходження військової служби. У зв`язку з чим, органи пенсійного фонду відмовляють йому у наданні статусу, прирівняного до інваліда війни.

Посилаючись на наведені обставини просив позовні вимоги задовольнити.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 9 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень та прийняття нової постанови про задоволення позову.

В своєму запереченні на касаційну скаргу Волинська обласна МСЕК зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили законні та обґрунтовані рішення, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у внутрішніх військах СРСР у 1963 році та є інвалідом армії II групи.

16 лютого 2011 року ЦВЛК ВВ МВС Росії видано висновок № 306, відповідно до якого захворювання ОСОБА_1 - «получено в период военной службы», а висновок про причинний зв`язок захворювання від 3 вересня 1963 року № 358 міста Куйбишева відмінено.

У липні 2011 позивач звернувся до Волинської обласної МСЕК із заявою про зміну причини інвалідності із «захворювання отримане в період проходження військової служби» на «захворювання одержано під час виконання військових службових обов`язків».

Волинською обласною МСЕК направлено заяву та медико-експертну справу ОСОБА_1 до Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів для розгляду питання про можливу зміну причини інвалідності. Листом Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів від 7 листопада 2011 року № 1186 відповідачу рекомендовано причину інвалідності ОСОБА_1 визначити відповідно до нового заключення ЦВЛК ВВ МВС Росії, як «захворювання отримане в період військової служби». У зв`язку з чим, Волинською обласною МСЕК видано ОСОБА_1 довідку за формою №167/0, відповідно до якої йому встановлено другу групу захворювання отриманого в період проходження військової служби.

Порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, медико-соціальними експертними комісіями регулюються Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 3 грудня 2009 року № 1317 (далі Положення).

Відповідно до пункту 12 Положення причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі документів, виданих військово-лікувальними закладами, а також інших документів, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Оскільки судами встановлено, що згідно з висновком ЦВЛК ВВ МВС Росії № 306 від 16 лютого 2011 року ОСОБА_1 отримав захворювання в період військової служби, то відповідач при виданні довідки за формою № 167/0 від 28 липня 2011 року обґрунтовано керувався даними, що вказані у висновку, та правомірно не взяв до уваги його переклад наданий позивачем, оскільки він не відповідав фактичному змісту цього висновку.

Отже, висновок судів про правомірність дій відповідача щодо видання довідки є правильним.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, їх висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 9 січня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2014 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников