Справа № 826/7470/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 грудня 2015 року № 826/7470/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_1
додержавної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправною та скасування вимоги від 05.01.2015 №Ф-202-23,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправною та скасування вимоги від 05.01.2015 №Ф-202-23.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем не враховано того факту, що фізична особа-підприємець спершу перебувала на обліку у Феодосійській об'єднаній державній податковій інспекції Автономної Республіки Крим, а у грудні 2014 року змінила своє місцезнаходження та здійснила перереєстрацію у Солом'янському районі міста Києва, з огляду на що, як стверджує позивач, єдиний внесок з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не повинен справлятися протягом часу її перебування на території вільної економічної зони «Крим». При цьому, позивачем наголошено, що остання сплатила єдиний внесок за перевіряємий період у повному обсязі, проте у зв'язку з окупацією Автономної Республіки Крим не може надати докази на підтвердження вказаного факту.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши на обґрунтованість оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), оскільки за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 станом на 31.12.2014 обліковувався вказаний розмір заборгованості з єдиного внеску.

Справу №826/7470/15 розглянуто у письмовому провадженні, згідно з приписами частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі наявної у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску станом на 31.12.2014 сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.01.2015 №Ф-202-23, якою від останньої вимагається сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у сумі 10 921,18 грн.

Вважаючи вказану вимогу про сплату боргу (недоїмки) протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 11 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

У свою чергу, згідно з частиною 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії картки особового рахунку платника єдиного внеску за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 станом на 31.12.2014 обліковувалася недоїмка у розмірі 10 921,18 грн., яка складає загальну суму заборгованості останньої з єдиного внеску станом на вказаний період. Вказаний розмір заборгованості, згідно з даними картки особового рахунку платника єдиного внеску, виник у період з 31.12.2013 по 31.12.2014.

Водночас, позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог вказано, що остання до грудня 2014 року перебувала на обліку у Феодосійській об'єднаній державній податковій інспекції Автономної Республіки Крим, а у грудні 2014 року змінила своє місцезнаходження та здійснила перереєстрацію у Солом'янському районі міста Києва, з огляду на що, як стверджує позивач, єдиний внесок з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не повинен справлятися протягом часу її перебування на території вільної економічної зони «Крим».

На підтвердження вказаного у матеріалах справи міститься копія довідки про взяття на облік платника податків від 20.06.2012 №1090, згідно з якою фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, як платника податку, взято на облік Феодосійської об'єднаної державної податкової інспекції Автономної Республіки Крим 20.06.2012. При цьому, 16.12.2014, як вбачається зі змісту рішення головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 10.04.2015, копія якого наявна у матеріалах справи, що не заперечувалося позивачем, позивача взято на податковий облік у державній податковій інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Так, нормативно-правим актом, що визначає особливості здійснення економічної діяльності в Автономній Республіці Крим є Закон України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України».

На території ВЕЗ «Крим» діє особливий правовий режим економічної діяльності фізичних та юридичних осіб, у тому числі особливий порядок застосування норм регуляторного, податкового та митного законодавства України, а також особливий режим внутрішньої та зовнішньої міграції фізичних осіб (пункт 3.1 статті 3 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України»).

На території ВЕЗ «Крим» не справляються загальнодержавні податки та збори, визначені статтею 9 Податкового кодексу України, та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачений Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (пункт 5.1 статті 5 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України»).

Згідно з підпунктом 1 пункту 12.3 статті 12 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», під час тимчасової окупації справляння податків і зборів, єдиного соціального внеску та застосування реєстраторів розрахункових операцій відносно території ВЕЗ «Крим» діють з урахуванням того, що загальнодержавні податки і збори, визначені статтею 9 Податкового кодексу України, статтею 271 Митного кодексу України, єдиний внесок, встановлений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, справляння якого здійснюється відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», не справляються з доходів, отриманих юридичними особами (їх відокремленими підрозділами) та фізичними особами на тимчасово окупованій території, операцій та/або з інших об'єктів оподаткування (в тому числі об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням) на тимчасово окупованій території.

Особи, які перебували на обліку в контролюючих органах або мали місцезнаходження (місце проживання) на території Автономної Республіки Крим або міста Севастополя на початок тимчасової окупації, звільняються від обов'язків сплати єдиного внеску, передбаченого Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та виконання вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» під час провадження їхньої підприємницької діяльності на тимчасово окупованій території України.

Такі особи мають право на добровільну сплату єдиного внеску, передбаченого Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України або уповноваженим органом з питань Криму.

Особи, які перебували на обліку в контролюючих органах або мали місцезнаходження (місце проживання) на території Автономної Республіки Крим або міста Севастополя на початок тимчасової окупації, звільняються від обов'язку подання до контролюючих органів декларацій (крім митних декларацій), звітності та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів протягом строку такої тимчасової окупації та після її завершення.

З огляду на викладені законодавчі положення вбачається, що у період з 20.02.2014 по 16.12.2014 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовується спеціальний режим справляння єдиного внеску, визначений підпунктом 1 пункту 12.3 статті 12 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», у відповідності до якого з останньої не справляється єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у вказаний період.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість визначення позивачу заборгованості станом на 31.12.2014 у загальному розмірі 10 921,18 грн., частина якого, як було зазначено вище, виникла у період перебування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на обліку у Феодосійській об'єднаній державній податковій інспекції Автономної Республіки Крим на початок тимчасової окупації.

При цьому, судом не здійснюється самостійного розрахунку розміру недоїмки з єдиного внеску, який виник у позивача у період до 20.02.2014 та після взяття позивача на облік у державній податковій інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної податкової інспекції у місті Києві, оскільки суд не може собою підміняти податковий орган і надавати оцінку значення вищевказаних невідповідностей на результат прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки), яке приймається керівником відповідача.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.12.2006 у справі № 21-527во06, позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалах від 08.10.2012 у справі № К-58359/09, від 14.06.2012 у справі К-34052/10 та від 08.05.2007 у справі № К-10137/06, постанові від 20.02.2008 у справі К/С№ К-19462/06.

Беручи до уваги викладене вище, суд вказує про визнання протиправною та скасування вимоги державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) від 05.01.2015 №Ф-202-23.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу державної податкової інспекції у Солом'янському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) від 05.01.2015 №Ф-202-23.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.