Справа № 804/9361/15
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 р. Справа № 804/9361/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши у місті Дніпропетровську у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукова виробничо-комерційна фірма «Вест-Пром» до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, управління Державного казначейства у Дніпропетровському районі Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукова виробничо-комерційна фірма «Вест-Пром» (надалі - позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (надалі відповідач-1), управління Державного казначейства у Дніпропетровському районі Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області (надалі відповідач-2), в якому просить стягнути з Державного бюджету України в особі управління державного казначейства у Дніпропетровському районі головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області на користь ТОВ НВКФ «Вест-Пром» бюджетну заборгованість із відшкодування з податку на прибуток приватних підприємств (код бюджетної класифікації 11024000) в сумі 182000,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2015 р. провадження у справі було зупинено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 р. ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2015 р. скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2015 р. справу призначено до розгляду.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує протиправністю відмови відповідача-1 у поверненні надміру сплачених податкових зобовязань.

Позивач та відповідач-2 надали заяви про розгляд справи без їх участі, у порядку письмового провадження.

Відповідач 1 у судове засідання не зявився.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Частиною 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.

Проаналізувавши матеріали адміністративного позову та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2015 р. по справі № 904/10044/13 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукова виробничо-комерційна фірма «Вест-Пром» (вул. Совхозна, буд. 74, смт. Ювілейне, Дніпропетровська область, ) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 1 рік до 28.04.2016 р., ліквідатором товариства призначено ОСОБА_1 (свідоцтво № 581 від 26.03.2013 р., м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 29/13, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

11.06.2015 р. за вих. № 63-АК ліквідатор ТОВ «Наукова виробничо-комерційна фірма «Вест-Пром» ОСОБА_1 звернулась із заявою про повернення переплати по податковим зобовязанням до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, у якому просив відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України переплату по авансовим внескам із податку на прибуток приватних підприємств за кодом 11024000 у сумі 146582,84 грн., а також переплату по податку на прибуток приватних підприємств за кодом 11021000 у сумі 5866,47 грн., по податку на додану вартість за кодом 14010100 у сумі 984,37 грн., по єдиному внеску за кодом 71010000 у сумі 1526,46 грн., що разом складає 154960,14 грн. повернути на розрахунковий рахунок товариства.

Позивач посилається на те, що листом від 20.05.2015 р. за № 8931/10/04-10-20-61 податковий орган підтвердив наявність сум переплати по авансовим внескам із податку на прибуток приватних підприємств, податку на прибуток, ПДВ, по єдиному внеску.

Листом від 23.06.2015 р. за вих. № 11310/10/04-17-20-01 податковий орган повідомив ліквідатора про залишення вищезазначеного листа без виконання. В обґрунтування прийнятого рішення податковий орган посилався на те, що наявність неможливості проведення документальної позапланової перевірки товариства, наявність процедури судового оскарження донарахованих сум та не застосованих штрафних санкцій, у звязку із неподанням підприємством податкової звітності з податку на прибуток, ПДВ та єдиному соціальному внеску.

Відповідно до пп. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платника податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 14.1.115 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум грошового зобов'язання встановлений ст. 43 Податкового кодексу України; Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 р. № 787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 р. за № 1650/24182 (надалі - Порядок №787); Порядком взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України 30.12.2013 р. № 882/1188, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 січня 2014 р. за № 146/24923 (надалі - Порядок № 882/1188).

Відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно із п. 43.2 ст. 43 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Пунктом 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (п.43.4 ст. 43 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У відповідності до положень п.3, п.5 Порядку №787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Згідно п. 7, п. 8, п. 9, п. 10 Порядку № 882/1188 орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновків органи Міндоходів, місцеві фінансові органи, органи Казначейства проводять шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242.

Під час судового розгляду справи встановлено, що листом за вих. №11 від 30.06.2015 р. за підписом заступника директора ТОВ «НПКФ «Вест-Пром» ОСОБА_2 підприємство просило відповідача 1 переплату по «авансовим внескам з податку на прибуток приватних підприємств» за кодом бюджетної класифікації 11024000 у сумі 142187,24 грн. перерахувати на «податок на прибуток приватних підприємств» за кодом бюджетної класифікації 11021000 в рахунок погашення податкових зобовязань, по наданій з порушенням терміну податковій декларації з податку на прибуток.

Тобто платником податків було самостійно обрано напрям перерахування коштів, а саме на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів.

24.07.2015 р. заява отримана податковим органом, а 29.07.2015 р. підготовлено висновок щодо перерахування коштів у відповідності до вимог ст.43 Податкового кодексу України.

З даного приводу позивач вказав, що йому не відомо про таку заяву, а заступник директора ТОВ «НПКФ «Вест-Пром» ОСОБА_2 на час подання заяви не мав на те повноважень з огляду на ліквідаційну процедуру підприємства, в рамках якої підписувати такого роду документи має лише ліквідатор. Крім того, печатки підприємства не були передані ліквідатору. На підтвердження даних обставин до матеріалів справи долучено: постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2015 р. (справа №904/10044/13) про визнання ТОВ «НПКФ «Вест-Пром» банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора; повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб - порталі Вищого господарського суду України від 28.04.2015 р.; лист ліквідатора ТОВ «НПКФ «Вест-Пром» на адресу податкового органу з проханням повідомити про наявність заборгованості зі сплати обовязкових платежів від 06.05.2015 р. №36-АК; наказ ліквідатора ТОВ «НПКФ «Вест-Пром» про виготовлення дублікату печатки банкрута №7-Л від 29.05.2015 р.; повідомлення у ЗМІ про те, що всі печатки та штампи підприємства, що використовувались до 28.04.2015 р. є недійсними, в звязку із находженням у невстановлених осіб та переходом підприємства у ліквідаційну процедуру; наказ ліквідатора ТОВ «НПКФ «Вест-Пром» про припинення повноважень директора №2-Л від 28.04.2015 р.; наказ ліквідатора ТОВ «НПКФ «Вест-Пром» про виконання повноважень заступника керівника №4-Л від 29.04.2015 р.; наказ ліквідатора ТОВ «НПКФ «Вест-Пром» про звільнення працівників №10-Л від 26.06.2015 р.; звіт ліквідатора ТОВ «НПКФ «Вест-Пром» за період з 28.05.2015 р. по 30.06.2015 р.; ухвали Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/10044/13 від 21.07.2015 р., від 12.08.2015 р.

Таким чином, позивач не погоджується з перерахуванням коштів згідно заяви №11 від 30.06.2015 р.

Проте, такі твердження позивача не можуть бути враховані під час розгляду даної справи з огляду на заявлені позовні вимоги. Такі докази можуть бути предметом дослідження в рамках адміністративного оскарження дій податкового органу щодо зарахування коштів за напрямком, визначеним у заяві або в рамках цивільного/кримінального провадження щодо дій посадової особи підприємства.

Згідно даних облікової картки платника податків переплата за підприємством відсутня, що виключає задоволення позовних вимог.

Згідно із приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві не наведені обставини, які б могли свідчити про обґрунтованість позовних вимог.

За наведених обставин у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукова виробничо-комерційна фірма «Вест-Пром» до Дніпропетровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, управління Державного казначейства у Дніпропетровському районі Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області про стягнення коштів, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 25.11.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4