Справа № 807/2169/15
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2015 рокум. Ужгород№ 807/2169/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С. А.

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1

та осіб, що беруть участь у справі:

позивач - не з'явилась;

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.06.2015 року за №347-17 щодо стягнення транспортного податку в сумі 25000,00 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вимога податкового органу сплатити суму транспортного податку в розмірі 25000,0 грн., грубо порушує її законні права та інтереси, гарантовані ст.58 Конституцією України, оскільки автомобіль нею був придбаний і зареєстрований у 2011 році, позивач сплатила всі необхідні збори та платежі державі на момент ввозу і реєстрації цього автомобіля.

Також, позивач вважає, що держава в особі ДПІ у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області не має права застосовувати закон, який прийнято 28 грудня 2014 року, шляхом зворотної дії, погіршуючи матеріальний стан ОСОБА_4 та порушуючи її законні права та інтереси щодо придбаного ним майна.

Позивач в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлялась судом про дату, час та місце судового розгляду даної адміністративної справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення даного адміністративного позову заперечила, посилаючись на те, що відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року №. 71-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» внесені зміни до Податкового кодексу України, в результаті чого введено в дію статтю 267 «Транспортний податок» .

Відповідно до пп. 267.1.1. п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

За наведених обставин представник відповідача в судовому засіданні просила суд у задоволенні даного адміністративного позову відмовити повністю, так як чинним законодавством на позивача покладено обовязок сплачувати вищевказаний податок.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, Громадянка ОСОБА_4 є власником автомобіля LEXUS RX 350, рік випуску 2011, об'єм циліндрів двигуна 3 456, реєстраційний номер НОМЕР_1. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вказаний автомобіль зареєстрований на території України з лютого 2011 року, що в свою чергу підтверджується копією вищевказаного свідоцтва.

ДПІ у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області було прийнято податкове повідомлення - рішення від 30.06.2015 №347-17 про визначення гр. ОСОБА_4 суми податкового зобов'язання з транспортного податку, фізичних осіб у розмірі 25 000грн., згідно з підпунктом 54.3.3. пункту 54.3 ст.54 Податкового кодексу України та відповідно до пп. 267.6.2. п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України.

Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року №. 71-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи» внесені зміни до Податкового кодексу України, в результаті чого введено в дію статтю 267 «Транспортний податок» .

Відповідно до пп. 267.1.1. п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

При цьому, згідно пп. 267.2.1. п. 267.2.1 ст. 267 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см., а базою оподаткування у відповідності до пп..267.3.1.п. 267.3 ст. 267 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.6.1. п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями, обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Встановлені ставки податку розраховуються у відповідності до п.267.4 ст. 267 ПКУ з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Таким чином, фактичні обставини справи підтверджують правомірність винесення податкового повідомлення - рішення від 30.06.2015 №347-17 про визначення суми податкового зобов'язання з транспортного податку фізичних осіб у розмірі 25 000грн., оскільки зареєстрований в Україні автомобіль LEXUS RX 350, рік випуску 2011, об'єм циліндрів двигуна 3 456, належить гр. ОСОБА_4 та використовується ним до 5 років, а саме з лютого 2011р.

Щодо посилання позивача на порушення вимог ст. 58 Конституції України, при прийняті оскаржуваного рішення, то вказане є необгрунтованим та безпідставним, оскільки нарахування податкових зобовязань Відповідачем згідно ст. 267 ПКУ здійснено на час дії вказаної норми закону, та за періоди, коли вказана набула чинності.

В свою чергу посилання позивача на невідповідність ст. 267 ПКУ нормам Конституції України, є безпідставними, оскільки вказану норму закону не визнано такою, що суперечать Конституції, отже, вона є діючою та такою, що підлягає виконанню на всій території України. Крім того, надання оцінки щодо відповідності норм законодавства Конституції України, не входить в компетенцію суду адміністративної юриздикції.

Податкове законодавство України ґрунтується по принципу соціальної справедливості.

Ставки податків та зборів встановлюються відповідно до платоспроможності платників податків. Введення транспортного податку розширило коло предметів розкоші як об'єктів оподаткування та сприяло находженню коштів до Державного бюджету України у зв'язку із додатковим оподаткуванням визначених транспортних засобів, дозволило збільшити надходження до Державного бюджету України, частково відновити соціальну справедливість.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконливого висновку, що у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити, так як згідно ст. 267 ПК України обовязок щодо сплати вказаного податку покладений на позивача в даній справі, доводи позивача спростовані, а відтак суд приходить до переконливого висновку, що відповідач в даному випадку діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 160-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СуддяC.А. Гебеш