Справа № 524/11139/14-а
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

11.11.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Предоляк О.С.

при секретарі - Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про стягнення сум, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконкому Автозаводської районної ради м. Кременчука про стягнення сум. Зазначає, що 20.06.2011 року його прийнято на роботу до виконавчого комітету Автозаводської районної ради міста Кременчука на посаду спеціаліста І категорії відділу з благоустрою та економіки. 19.02.2013 року звільнився.

Під час звільнення та розрахунку відповідачем з ним по заробітній платі, встановлено, що останній розрахувався по заробітній платі не в повному обсязі..

Дана обставина змусила його звернутись до суду за захистом свого порушеного права на отримання належної заробітної плати у формі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

03.09.2014 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області розглянувши справу № 524/3421/14-а за його позовом до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, встановив що виплата матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в 2012 році мала обов'язковий характер та повинна була проводитися у розмірі середньомісячної заробітної плати, а тому суд виніс постанову, якою зобов'язав Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука обрахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2012 рік, з урахуванням виплачених сум.

Відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду.

Попри вирішення судом спору на його користь, він так не отримав належних при звільненні сум, як і не отримав зазначене в ст. 117 КЗпП України відшкодування в розмірі середнього заробітку за весь час затримки виплати належних при звільненні сум.

Просить суд стягнути з виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період з 19.02.2013 року по 19.05.2015 року (а.с. 117).

Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача подав письмові заперечення, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, в сукупності із обставинами справи, встановив наступне.

Статті 116 - 117 КЗпП України визначають відповідальність роботодавця при затримці розрахунку при звільненні. При цьому, із контексту даних правових норм слідує, що необхідними складовими частинами настання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні є: наявність належних звільненому працівникові сум при звільненні та вина роботодавця за невиплату працівникові цих сум.

Правова норма статті 117 КЗпП України пов'язує вину власника чи уповноваженого ним органу безпосередньо з належними звільненому працівникові сумами.

Таким чином, для встановлення відповідальності роботодавця за статтями 116-117 КЗпП України, необхідно встановити чи були на час звільнення належні до виплати працівникові суми та чи була наявна вина роботодавця щодо невиплати цих сум.

Ні позивач, ні відповідач-роботодавець, на момент звільнення позивача, не підозрювали, що дана виплата повинна здійснюватися яким-небудь іншим чином, ніж це було зроблено.

Тому, приймаючи до уваги дані факти, необхідно відзначити, що відсутні передумови для настання відповідальності роботодавцем за ст.ст.116-117 КЗпП України, а саме - на момент звільнення не було належних сум для виплати працівникові, які б були не виплачені (ні нарахованих бухгалтерією, ні таких, що не були нараховані бухгалтерією, але повинні були бути нараховані згідно якихось нормативних актів). А тому, була відсутня вина роботодавця, щодо такої невиплати.

Вина роботодавця могла б полягати в тому, що роботодавець на момент звільнення працівника: розумів (знав), що виплата має бути виконана згідно вимог чинного законодавства, але не виконав виплату згідно якихось підстав, або не розумів (не знав), що виплата має бити здійснена (зокрема, в певному розмірі), хоча повинен був це розуміти (знати) у зв'язку з визначенням цього у нормативних актах держави.

Вина роботодавця відсутня, так як роботодавець не міг знати про те, що не визначалось нормативними актами, а було визначено судом, виходячи з юридичного аналізу обставин справи, яка розглядалась через значний час після звільнення працівника.

При звільненні спору між роботодавцем та працівником не було. Роботодавець вважав, що діє законно. І лише через певний проміжок часу після звільнення позивач подав позов і судом встановлено, що виплати повинні були бути здійснені іншим чином, ніж це було зроблено.

Таким чином, при відсутності вини роботодавця, в контексті статей 116 - 117 Кодексу законів про працю України, коли сам спір виник через декілька років, застосовувати дані правові норми в даному випадку - не можливо.

Таким чином, позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 159-163, 165 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про стягнення сум відмовити .

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не приймали участь у розгляді справи в цей же термін з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.С.Предоляк