Справа № 802/3689/15-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3689/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

26 листопада 2015 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.,

суддів: Мельник-Томенко Ж. М., Ватаманюка Р.В.,

за участю: секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Луганської митниці ДФС про визнання протиправним рішення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

21.09.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Луганської митниці ДФС про:

- визнання нечинним рішення відповідача про припинення перебування позивача на державній службі;

- поновлення позивача на державній службі у митних органах на посаді заступника начальника служби по боротьбі із контрабандою та порушеннями митних правил - начальника відділу митної варти Луганської митниці ДФС України, або на іншу рівнозначну посаду;

- зобов'язання Луганської митниці ДФС України виплатити позивачу середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Заслухавши суддю-доповідача та думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, - скасувати, виходячи з наступного.

Встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи наступне.

28.02.2012 року спільною групою співробітників прокуратури Луганської області, відділу по боротьбі з корупцією УБОЗ УМВС України в Луганській області та ГВ БКОЗ УСБ України в Луганській області ОСОБА_2 затримано за підозрою в одержанні хабара.

29.02.2012 року відносно позивача порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Також, 29 лютого 2012 року начальник Луганської митниці звернувся до голови Державної митної служби України із поданням про припинення перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_2

Відповідно до п. 1 наказу Державної митної служби України №422-к від 29.02.2012 року "Про припинення перебування на державній службі" за порушення Присяги державного службовця на підставі ст. 17, п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про державну службу" 29.02.2012 року припинено перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_2, заступника начальника служби боротьби з контрабандою та порушення митних правил начальника відділу митної варти Луганської митниці.

02.03.2012 року судом позивачу було обрано міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, 18.09.2013 року ОСОБА_2 звільнено з-під варти.

Трудову книжку отримано позивачем лише 12.09.2015 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що в адміністративній справі №802/248/15-а ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 01.04.2015 року, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 року, позовну заяву ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України, Луганської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу залишено без розгляду, у зв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду. Тобто є ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду узв'язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду, яка набрала законної сили, у спорі між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, наслідком чого відповідно до пункту 2 частини 1 статті 109 КАС України є відмова у відкритті провадження в адміністративній справі.

Крім того, згідно частини 1 статті 233 КЗпП України визначено, зокрема, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Враховуючи те, що про порушення своїх прав позивач фактично дізнався отримавши лист ДФС України від 23.1.2015 року, до якого було долучено витяг із оскарженого наказу Державної митної служби України № 422-к від 29.02.2012 року "Про припинення перебування на державній службі", твердження позивача про дату одержання ним трудової книжки, на думку суду, не встановлює інший строк звернення до суду.

Позивач, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, оскаржила його до апеляційного суду.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судова колегія вважає передчасними висновки суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

За змістом частини 1 статті 233 КЗпП України у разі звільнення працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був звільнений з Луганської митниці ДФС 29.02.2012 року відповідно до наказу наказу Державної митної служби України "Про припинення перебування на державній службі" №422-к.

Трудову книжку позивачем було отримано 12.09.2015 року, що підтверджується супровідним листом Луганської митниці ДФС від 10.09.2015 року №2559/10/12-70-04.

Відповідно до частини 5 статті 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Частиною 2 статті 233 КЗпП України передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, позивачем заявлено позовну вимогу про зобов'язання Луганської митниці ДФС України виплатити йому середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, яка, в свою чергу, включає в себе вимогу щодо виплати середнього заробітку у зв'язку із затримкою видачі працівникові трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу, яка не обмежується строком щодо звернення до суд.

Між тим, позовними вимогами у справі №802/248/15 були вимоги про:

- визнання протиправним та скасування наказу Державної митної служби України №422-к від 29.02.2012 року "Про припинення перебування на державній службі" в частині припинення перебування на державній службі ОСОБА_2;

- поновлення позивача на посаді заступника начальника служби боротьби з контрабандою та порушення митних правил начальника відділу митної варти Луганської митниці;

- стягнення з Луганської митниці на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Таким чином, в адміністративній справі №802/248/15 ОСОБА_2, з-поміж іншого, вимагав стягнення з Луганської митниці на його користь заробітної плати за час вимушеного прогулу, що предметно є вужчою вимогою, ніж та, яка заявлена в адміністративній справі №802/3689/15-а.

Разом з тим, судом першої інстанції не було з'ясовано чи мало місце порушення законодавства про оплату праці позивача, що могло бути з'ясовано лише у випадку відкриття провадження у даній справі та в процесі розгляду справи по суті.

За таких умов, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було надано належну оцінку зазначеним обставинами, та передчасно в цій частині зроблено висновок як про існування рішення, що набрало законної сили у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, так і про пропущення позивачем строку звернення до суду.

Відтак, у відповідності до вимог статті 204 КАС України колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду І інстанції та постановлення нової ухвали з направленням справи до суду І інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі 03 грудня 2015 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6