Справа № 826/363/14
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/800/36954/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

суддівОстровича С.Е.
Степашка О.І.
Федорова М.О.
секретар судового засідання Мартиненко Г. В.

представник позивача Авраменко С. Г.

представник відповідача Руцька А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС-Центральний офіс з обслуговування великих платників на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" до Міжрегіонального головного управління ДФС-Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" (далі - ТОВ "Кернел-Трейд") звернулось до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління ДФС-Центральний офіс з обслуговування великих платників (далі - МГУ ДФС-Центральний офіс з ОВП) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2015 року апеляційну скаргу ТОВ "Кернел-Трейд" задоволено. Скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2015 року та прийнято нову, якою задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції МГУ ДФС-Центральний офіс з ОВП подало касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2015 року та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

МГУ ДФС-Центральний офіс з ОВП проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Кернел-Трейд» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ПП «Трейд-Інвест-Агро» (), ПП «Фрвард-Л» (), ФГ «Ялинівське» (), ТОВ «Рост-Інвест-Агро» (), Українсько-Російська фірма «Ю.К.А.С.» - ТОВ (), ПП «Продекс» (), ТОВ «Ольвія» (), ТОВ «Дельта-В.В.В.» (), ТОВ «Дельфа-М» (), ПП «Дельта-Постач» (), ТОВ «Айсберг Пром» (), ТОВ «Кіровограднафтопостач-Ч» (код ЄДРПОУ 38), ТОВ «Виробниче об'єднання «ЕКО» (код ЄДРПОУ 99), ФГ «Западне» (), СФГ «Слобідське» (), ТОВ «Ювекс-Імпорт» (), ТОВ «Агролідер-2009» (), ТОВ «Аль-Фа» (), ТОВ «Аккорд-Агро» (), ПП «Сіріус-Прайм» (), ПП «Інбудтраст» () за період з 01.07.2010 року по 31.12.2012 року. За результатами перевірки складено акт №1393/40-50/31454383 від 19.11.2013 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємства» №334/94-ВР від 28.12.1994, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що виявилось у неправомірному віднесенні до складу валових витрат із придбання у вищезазначених контрагентів товарів (послуг), які не спричиняють реального настання правових наслідків, в результаті чого підприємством завищено витрати на загальну суму 462673851,00 грн., а також завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 72140671,00 грн., та занижено податок на прибуток на загальну суму 82089337,00 грн..

На підставі акту перевірки 02.12.2013 року відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення:

- №, яким згідно із підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ та відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України за порушення пункту 5.1, підпункту 5.2.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємства» № 334/94-ВР від 28.12.1994, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України ТОВ «Кернел-Трейд» визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в загальному розмірі 123134005,50 грн., в тому числі: за основним платежем - в розмірі 82089337,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - в розмірі 41044668,50 грн.;

- №, яким згідно із пунктом 54.3 статті 54 та пунктом 58.1 статті 58 глави 4 розділу ІІ, підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України за порушення пункту 5.1, підпункту 5.2.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємства» № 334/94-ВР від 28.12.1994, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України ТОВ «Кернел-Трейд» зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 7214671,00 грн.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що позивачем в підтвердження права на формування валових витрат надано договори складського зберігання соняшника, договори складського зберігання сільськогосподарської продукції, договори про надання послуг зберігання, договори складського зберігання зерна, договори складського зберігання та надання послуг по прийманню, сушці, очистці та відвантаженню, договори складського зберігання, приймання, сушки, очистки та відпуску зерна, договори складського зберігання, договір про перевезення, накопичення та експедирування зернових вантажів, договори зберігання, договори зберігання зерна та надання інших послуг зерновим складом, договори складського зберігання насіння ріпаку, договори складського зберігання насіння соняшника, договори складського зберігання ріпака, договори складського зберігання кукурудзи, укладені між позивачем та ТОВ «Агрокомтрейд-Альянс», ПВКП «Промагрокомплекс», філією «Куцовський елеватор» ТОВ «АТ Каргілл», ТОВ «Новоодеський елеватор», філією ДП «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор», Веселинівською дільницею ПрАТ «Полтавський ХПП», ВАТ «Камяномостівське ХПП», ЗАТ «Казанківське ХПП», ТОВ «Варварівський зерновий комплекс», Котляревською дільницею ПрАТ «Полтавське ХПП», ТОВ «Березівський елеватор», філією ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Хлібна база № 78», філією ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новоукраїнський КХП», ДП «Хлібна база № 76», ТДВ «Маловисківське ХПП», ДП «Кіровоградський КХП № 2», ТОВ «Миргородський елеватор», Трикратська дільниця ПрАТ «Полтавське ХПП», ДП «Хлібна база № 85».

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР, валові витрати виробництва та обігу (валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Зазначений пункт містить загальне визначення валових витрат.

Пункт 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» містить конкретизацію ознак окремих груп витрат, що відносяться до валових витрат.

В силу підпункту 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

В силу підпункту 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку;

- або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

У відповідності до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку (підпункт 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 цього Кодексу).

Абз. 4 п.п 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Аналогічна норма містяться в п.п 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, якою визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачені вимоги до первинних документів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "Кернел-Трейд" підтверджено здійснення господарських операцій відповідними податковими накладними та іншими документами що за своєю формою та змістом відповідають ст. 201 ПК України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704 та містять всі обов'язкові реквізити.

Крім того, невиконання контрагентами платника своїх зобов'язань щодо сплати податку на додану вартість до бюджету має негативні наслідки лише щодо цієї особи і платник податку не може бути позбавлений права на податковий кредит та відшкодування сум податку на додану вартість у разі, якщо він виконав усі вимоги чинного законодавства та має документальні підтвердження розміру податкового кредиту.

Судом апеляційної інстанції також зазначено, що господарські операції, реальність яких ставиться під сумнів за результатами даної перевірки, вже були предметом інших перевірок та предметом дослідження в судових справах № 826/3577/13-а, № 826/4101/13-а, № 826/8077/13-а, № 826/9956/13-а, № 826/16582/13-а.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем надано переконливі докази того, що вищезазначені договори були укладено з метою настання реальних обставин, а тому висновки викладені в акті перевірки є помилковими та викладеними з порушенням норм податкового права.

Крім того, на момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та контрагентами, контрагенти позивача та позивач, як юридичні особи були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та були зареєстровані платником податку на додану вартість.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав задоволення позовних вимог та визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлене з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС-Центральний офіс з обслуговування великих платників залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
М.О. Федоров