Справа № 2-а-94/10
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2010-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ріпкинський районний суд Чернігівської області
Справа № 2-а-94/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2010 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Сташківа В.Б.,

при секретарі Коваль Т.С.,

за участю інспектора АП ВДАІ Ріпкинського району Семенченка А.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до інспектора АП ВДАІ Ріпкинського району Семенченка Андрія

Віталійовича,

Відділу Державної автомобільної інспекції Управління

Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2010 р. громадянин ОСОБА_2 Білорусь ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до інспектора АП ВДАІ Ріпкинського району Семенченка А.В., в якій просив скасувати постанову СВ № 080907 від 17.09.2010 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП за порушення ним п.п. 12.9 (б), 14.6 (а) Правил дорожнього руху України та про накладення на нього штрафу в розмірі 500 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вказана постанова не є законною та обґрунтованою, він Правил дорожнього руху не порушував. Вказував на те, що на пристрій, яким фіксувалось перевищення швидкості відсутні належні документи, тому дані отримані ним не є належним доказом по справі, інспектор зупинивши його не представився, не розяснив права передбачені, ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Зазначив про порушення інспектором Семенченком А.В. положень Інструкції, затверджених наказом МВС України від 27.03.2009 р. № 111, про порушення його права на захист шляхом не надання йому можливості користуватись послугами перекладача, та користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, про неврахування всіх положень, які передбачені ст. 33 КУпАП при призначенні йому розміру штрафу, про позбавлення можливості заявити при розгляді справи про заявляв про свідків ОСОБА_3, та ОСОБА_4. Зауважив, що постанова ґрунтується на припущеннях, інспектором не зясовано та не досліджено обставини, які б свідчили, що в його діях наявні ознаки проступків, за які передбачено законом відповідальність.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не явився, просив розглядати справу у його відсутність.

Інспектор АП ВДАІ Ріпкинського району ОСОБА_5 проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечував, посилаючись на правомірність своїх дій по складанню по позивача процесуальних документів та безпідставність викладених в позові обставин.

Представник ВДАІ УМВС України в Чернігівській області, яке було долучено до участі в справі в якості співвідповідача, в судове засідання не зявився, заперечень не надав, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його неявка, як субєкта владних повноважень не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення інспектора АП ВДАІ Ріпкинського району Семенченка А.В., дослідивши докази по справі, справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 17 вересня 2010 р. інспектором АП ВДАІ Ріпкинського району Семенченком А.В. складено 2 протоколи про адміністративні правопорушення серії СВ1 №№ 015145, 015146 на ОСОБА_1, з яких вбачається, що останній, 17 вересня 2010 р., о 18 год. 30 хв., в смт.Ріпки Чернігівської області по вул.Шевченка, керуючи автомобілем «Тойота-Авентіс», д.н.з. 1196 ВЕ-2, в порушення п. 14.6 (а) Правил дорожнього руху, здійснив обгін автомобіля НОМЕР_1 на перехресті вул.Шевченка вул.Київська, та в порушення п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, рухався зі швидкістю 85 км./год., перевищивши встановлену швидкість руху в населеному пункті 60 км./год., більше ніж на 20 км./год..

В той же день, інспектором АП ВДАІ Ріпкинського району Семенченком А.В. на місці було винесено постанову СВ № 080907 від 17.09.2010 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП за порушення ним п.п. 12.9 (б), 14.6 (а) Правил дорожнього руху України та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 грн..

Перевіряючи дану постанову, суд враховує, що єдиний порядок дорожнього руху на всій території України регламентується Законом України «Про дорожній рух» та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (з змінами та доповненнями).

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, а саме за перевищення водіями встановленої п. 12.4 Правил дорожнього руху швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті в 60 км./год. більше як на 20 км./год..

А диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення п. 14.6 (а) Правил дорожнього руху, а саме за порушення правил обгону на перехрестях.

Вчинення ОСОБА_1 вказаних вище порушень підтверджена протоколами про адміністративні правопорушення від 17.09.2010 р. серії СВ1 №№ 015145, 015146, письмовими поясненнями, долучених до протоколів від ОСОБА_6 та ОСОБА_7, останній підтвердив, що позивач обігнав його на своєму автомобілі на вказаному вище перехресті.

Позивачем не надано доказів на спростування даних, зазначених в протоколах про адміністративне правопорушення, які згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП є доказами вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаних правопорушень, суд розцінює, як захисну версію щодо уникнення ним відповідальності.

Наказом МВС України від 01.03.2010 року N 33, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 року за N 262/17557 затверджений Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, до якого входить і вимірювач швидкості радіолокаційний "Беркут", тому посилання позивача на неналежність даних отриманих вказаним приладом є безпідставним.

Посилання позивача про неврахування всіх положень, які передбачені ст. 33 КУпАП при призначенні йому розміру штрафу є необґрунтованими, так як інспектор Семенченко А.В. визначаючи розмір покарання, врахував відсутність обставин, що, як обтяжують, так і помякшують покарання, вчинення позивачем одразу 2 правопорушень, та визначив розмір штрафу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, яким в даному випадку є правопорушення за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП в сумі 500 грн..

Посилання позивача на порушення інспектором Семенченком А.В. положень Інструкції, затверджених наказом МВС України від 27.03.2009 р. № 111 є необґрунтованими і голослівними, так як в справі відсутні належні докази на підтвердження цьому.

Посилання позивача про порушення інспектором положень КУпАП щодо, не повідомлення про те хто притягується до адміністративної відповідальності, того, яка справа розглядається, не розяснення йому прав та обовязків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, на думку суду є необґрунтованим та спростовується тим, що в протоколах про адміністративні правопорушення від 17.09.2010 р. серії СВ1 №№ 015145, 015146 у відповідних графа маються особисті підписи позивача про повідомлення йому цих відомостей та розяснення йому цих прав і обовязків.

Посилання позивача на порушення його права на захист шляхом не надання йому можливості користуватись послугами перекладача, та користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, на думку суду не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки позивач таких клопотань у вказаних протоколах не заявляв.

Також при розгляді справи позивач не заявляв про свідків ОСОБА_3, та ОСОБА_4.

Враховуючи те, що інспектор АП ВДАІ Ріпкинського району Семенченко А.В., ВДАІ УМВС України в Чернігівській області у відповідності до ст. 71 КАС України довів правомірність винесення ним постанови СВ № 080907 від 17.09.2010 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 122 КУпАП за порушення ним п.п. 12.9 (б), 14.6 (а) Правил дорожнього руху України, суд знаходить, що вона винесена з дотриманням вимог ст.ст. 251, 254, 280, 283 КУпАП, тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Слід зауважити, що виконання вказаної постанови є неможливим через те, що між Україною та ОСОБА_2 Білорусь відсутні міждержавні угоди про порядок визнання та виконання на території ОСОБА_2 Білорусь постанов судів України про накладення на громадян ОСОБА_2 Білорусь стягнення у виді штрафу за адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 23, 71, 86, 94, 98, 146, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора АП ВДАІ Ріпкинського району Семенченка Андрія Віталійовича, Відділу Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністратив-ного стягнення відмовити.

Постанова суду, відповідно до ч. 2 ст.1712 Кодексу адміністративного судочинства, оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Б.Сташків