Справа № 804/3358/15
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м.Київ К/800/33722/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М'ясна весна» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними дії, скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М'ясна весна» звернулося з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 23 лютого 2015 року № 110120000/2015/400006/1 та картку відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 23 лютого 2015 року №110120000/2015/00024; визнати протиправними дії із прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 23 лютого 2015 року №110120000/2015/400006/1 та видачі картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 23 лютого 2015 року № 110120000/2015/00024.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про безпідставність винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості та її визначення за резервним методом, оскільки ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Вважає, що дії відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства, а прийняті ним рішення про визначення митної вартості та картка відмови є протиправними та необґрунтованим, а тому підлягають скасуванню.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправними дії Дніпропетровської митниці ДФС щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від 23 лютого 2015 року №110120000/2015/400006/1 та картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 23 лютого 2015 року № 110120000/2015/00024 у відношенні митної декларації від 13 лютого 2015 року №110120000/2015/401604; визнано протиправними та скасовано рішення по коригування митної вартості товарів від 23 лютого 2015 року №110120000/2015/400006/1 та картку відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 23 лютого 2015 року №110120000/2015/00024 у відношенні митної декларації від 13 лютого 2015 року №110120000/2015/401604.

Рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані неправомірністю рішення митниці про коригування митної вартості, оскільки позивачем надано митному органу всі передбачені чинним законодавством документи, необхідні для визначення митної вартості ввезеного товару, відповідачем не доведено зазначення декларантом не усіх складових числового значення митної вартості, здійснення неправильного розрахунку, внесення до декларації недостовірних або неточних відомостей, а також що надані митному органу документи містять не усі відомості, що підтверджують числові значення митної вартості; необґрунтованість застосування резервного методу визначення митної вартості.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Дніпропетровська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.

У касаційній скарзі митниця зазначає про правомірність визначення митної вартості із застосуванням резервного методу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М'ясна весна» у поданих запереченнях просить залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, на виконання умов контракту від 10 липня 2014 року №06-2014 MV позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «М'ясна весна» у лютому 2015 року отримав від компанії «AJINOMOTO EUROLYSINE S.A.S.» (Франція) товар Л-Треонін 98,5%, країна виробництва Китай, виробник Компанія Neimenggu Fufeng Biotechnologies Co., Ltd (China).

З метою митного оформлення товарів ТОВ «Торгівельний будинок «М'ясна весна» 13 лютого 2015 року через митного брокера ТОВ «Укрсервіс» ОСОБА_3 до митного поста «Дніпропетровськ-річпорт» Дніпропетровської митниці ДФС подано митну декларацію №110120000/2015/401604, відповідно до якої митна вартість визначена за ціною договору (контракту), тобто за основним (першим) методом визначення митної вартості товарів, у розмірі 2,30 дол. США за 1 кілограм, загальна кількість 40000 кг, загальна вартість 92000 дол. США.

На підтвердження заявленої митної вартості митному органу подано: ЦМР від 10 лютого 2015 року № 1320; коносамент від 01 січня 2015 року № ХЕВХ145202; платіжне доручення від 21 листопада 2014 року № 34; страховий поліс від 01 січня 2015 року №141398; інвойс від 01 січня 2015 року №, пакувальний лист б/н від 01 січня 2015 року, контракт від 10 липня 2014 року № 06-2014 MV; додаток до контракту від 24 вересня 2014 року № 2, додаткова угода від 10 липня 2014 року №1; посвідчення про реєстрацію від 21 липня 2014 року №АА-03812-04-12; екологічна декларація від 04 лютого 2015 року № 7474; сертифікат аналізу на партію б/н від 01 січня 2015 року. До наданих документів були долучені їх переклади на державну мову.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки використані декларантом відомості про складові митної вартості містять розбіжності, а саме:

- в платіжному дорученні від 21 листопада 2014 року №34 в пункті призначення платежу зазначений інвойс від 01 січня 2015 року №. Інвойс, зазначений в платіжному дорученні, декларантом не наданий;

- згідно умов зовнішньоекономічного договору товар, що оцінюється постачається на умовах CIF Одеса. У відповідності до Інкотермс 2010 за умовах поставки CIF продавець зобов'язаний застрахувати вантаж, страхові або інші документи, які підтверджують проведення страхування, надати покупцю.

У зв'язку з чим митницею 13 лютого 2015 року надіслано позивачу електронне повідомлення №94084 із зазначенням переліку виявлених розбіжностей та запропоновано надати додаткові документи, а саме: інвойс від 24 вересня 2014 року №1167; документи, що містять відомості про вартість страхування; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Крім того, митним органом також зазначено, що за власним бажанням декларант може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

На запит митного органу позивач листом від 20 лютого 2015 року №01-541 надіслав до Дніпропетровської митниці ДФС додаткові документи: виписку із бухгалтерської документації ТОВ «Торгівельний будинок «М'ясна весна» по рахунку 3715 «Розрахунки по виданим авансам із іноземними постачальниками» USD; копію експортної декларації від 23 грудня 2014 року №21003927 (із перекладом на державну мову); прайс-лист продавця від 22 вересня 2014 року (із перекладом на державну мову); проформу-рахунок від 24 вересня 2014 року №1167; лист покупця щодо зазначення вартості страхування від 16 лютого 2015 року (із перекладом на державну мову); лист продавця щодо зазначення вартості страхування від 16 лютого 2015 року (із перекладом на державну мову); лист покупця щодо зазначення умов транспортних витрат від 16 лютого 2015 року (із перекладом на державну мову); лист продавця щодо зазначення умов транспортних витрат від 16 лютого 2015 року (із перекладом на державну мову); лист покупця щодо зазначення умов страхування від 16 лютого 2015 року (із перекладом на державну мову); лист продавця щодо зазначення умов страхування від 16 лютого 2015 року (із перекладом на державну мову); лист покупця щодо надання прямого контракту від 16 лютого 2015 року (із перекладом на державну мову); лист продавця щодо надання прямого контракту від 16 лютого 2015 року (із перекладом на державну мову); паспорт безпеки продукту MSDS та технічний паспорт продукту TDS б/н від 15 жовтня 2013 року (із перекладом на державну мову); висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 17 лютого 2015 року № 438. Також позивач повідомив про неможливість надання інших додаткових документів.

За результатами розгляду поданих позивачем основних та додаткових документів, 23 лютого 2015 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості №110120000/2015/400006/1, відповідно до якого митну вартість скориговано із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості згідно з положеннями ст.64 МКУ на підставі наявності у митного органу інформації щодо рівня митної вартості - 5,73 дол.США/кг за МД від 02 грудня 2014 №112050000/2014/26294.

Також 23 лютого 2015 року митним органом позивачу видано картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110120000/2015/00024.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ч.ч.1 - 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

З оскаржуваного рішення вбачається, що митним органом не наведено жодного підтвердження тому, що позивач при декларуванні митної вартості товару, зазначив не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснив розрахунок, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості, та що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Лише наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що товар, який задекларовано однією особою, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядним методом. Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому, такі дані не можуть мати переваги перед наданими декларантом документами на підтвердження заявленої митної вартості.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої та апеляційної інстанцій, що позивачем подано відповідачу повний та достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за основним методом, визначена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України; відповідачем не підтверджено належними доводами наявності у поданих позивачем документах розбіжностей, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

За вказаними обставинами колегія суддів вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді