Справа № 806/5111/15
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м.Житомир справа № 806/5111/15

категорія 12.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чернової Г.В.,

секретар судового засідання Халімончук С.С.,

за участю: представника позивача,

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання недостовірним та протиправним висновку № 13123/10/06-09-17-02 від 15.10.2015 р,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить визнати недостовірним та протиправним висновок № 13123/10/06-09-17-02 від 15.10.2015 Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області "Про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" щодо невключення ним в розділі 3 декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік 1/3 частини квартири, у зв'язку із чим вказано недостовірні відомості щодо наявності майнових прав, набутих ним за 2014 рік та скасувати цей висновок як незаконний.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем під час проведення перевірки та складання висновку було порушено вимоги Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", та форми висновку про результати такої перевірки, який затверджений наказом МФУ № 1100 від 03.11.2014 року. Його пояснення з приводу незадекларованої нерухомості Коростенська ОДПІ до уваги не взяла, викладені в поясненнях обставини не перевірила, перевірку провела однобоко та поверхово.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.23-25). Пояснив, що оскаржуваний висновок складений у межах та на підставі діючого законодавства, є правомірним та не підлягає скасуванню.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді дільничого інспектора міліції сектору дільничих інспекторів міліції Малинського СВ УМВС України в Житомирській області, раніше займав посаду старшого оперуповноваженого БЗПВ СКР ЛВ на ст.Коростень УНВС України НА ПЗЗ.

Коростенською ОДПІ на підставі п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 563 та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року № 1100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 р. за №1385/26162, проведено перевірку відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_1.

За результатами перевірки відповідачем було складено Висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" від 15.10.2015 № 13123/10/06-09-17-02 (а.с.28), яким, з урахуванням письмового пояснення ОСОБА_1 та підтвердних документів встановлено, крім іншого, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати, зобов'язання фінансового характеру за минулий рік вказав недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", які відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_1 В декларації про майно, доходи, витрати, зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік не вказано 1/3 частини приватизованої квартири № 10 в житловому будинку № 32 по вул.Корольова в м.Коростені.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

З 16 жовтня 2014 року набув чинності Закон України "Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року № 1682-VII (далі -Закон).

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону, очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Пунктами 6,10 ч.1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" передбачено перелік посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрація), в тому числі: начальницький склад органів внутрішніх справ та інші посадові і службові особи (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.5 Закону, перевірці підлягає достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (ч.10 ст.5 Закону).

Орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку (ч.11 ст.5 Закону).

Як вбачається із поданої позивачем декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, в розділі ІІІ «Відомості про нерухоме майно» інформація щодо належної на праві власності, оренди чи іншого права користування нерухомості декларанта відсутня (а.с.8).

Проте, податковим органом, за отриманими від реєстраційної служби Коростенського МРУЮ та Коростенського МБТІ відомостями, було встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстрована 1/3 частини приватизованої квартири № 10 в житловому будинку № 32 по вул.Корольова в м.Коростені згідно свідоцтва № 9655 про право власності на житло від 10.07.2003 (а.с.29-32).

Вказане також підтверджується свідоцтвом про право власності та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.12,13).

Відповідно до наданих 09 жовтня 2015 року ОСОБА_1 в межах перевірки поясненьАДРЕСА_1 в житловому будинку № 32 по вул.Корольова в м.Коростені належить його матері. Про те, що на нього приватизовано 1/3 частину, не знав, оскільки документи на квартиру не бачив і ними не цікавився (а.с.33).

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" (далі - відомості), зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" (далі - Закон), у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік (далі - декларація), за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", встановлена Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року № 1100 (далі - Порядок № 1100).

Відповідно до пп.3 п.3 Порядку, проведення перевірки фактично полягає в:

- аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

- порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

- порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

При проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів. При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку (п.4).

Абзацами 3-5 п.6 встановлено, що отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел (абз.4).

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації (абз.5).

Відповідно до п.8 Порядку, у розділі III декларації перевірці підлягають:

- достовірність відомостей щодо наявності нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про нерухоме майно такої особи;

- відповідність вартості нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Таким чином, за вимогами викладених норм Закону та Порядку, податковий орган, враховуючи пояснення декларанта, зобовязаний у висновку зазначити про недостовірність відомостей щодо наявності майна у разі, якщо ним не вказано про таке майно в декларації.

Як видно із самих пояснень позивача, він визнав факт належності йому на праві власності 1/3 частини квартири, про яку не зазначив в декларації по причині відсутності у нього такої інформації.

Однак, необхідно зазначити, що причини невнесення даних про належну на праві власності ОСОБА_1 нерухомість, не впливають на факт недостовірності таких відомостей відповідно до змісту абз.5 п.6 Порядку. Враховуючи зазначене, посилання позивача на те, що його пояснення не були взяті до уваги перевіряючим органом, безпідставні.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що контролюючим органом було дотримано процедуру проведення перевірки, передбачену Порядком: проаналізовано дані, подані в декларації та наявні у податкового органу, відібрано пояснення у декларанта та складено висновок у відповідності до норм чинного законодавства та у межах наданих повноважень.

У відповідності до частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, належним чином обґрунтував свої заперечення.

Водночас, докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог та були спростовані доводами відповідача.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Г.В. Чернова

Повний текст постанови виготовлено: 03 грудня 2015 р.