Справа № 569/12014/14-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/2016/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо утримання переплати в сумі 4 350 грн. 72 коп. з 01 липня 2014 року в розмірі 20% від розміру пенсії позивача; скасувати рішення відповідача від 23 травня 2014 року № 9 про утримання переплати пенсії; зобов'язати відповідача повернути кошти в сумі 372 грн. 00 коп., які утримані від розміру пенсії позивача за липень 2014 року.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року, позов задоволено: визнано протиправними дії відповідача, які полягають в утриманні з позивача переплати в сумі 4 350 грн. 72 коп. з 01 липня 2014 року в розмірі 20 % від розміру пенсії; скасовано рішення відповідача щодо утримання з позивача переплати в указаній сумі від розміру пенсії; стягнуто з відповідача на користь позивача утримані на виконання вказаного рішення в липні 2014 року кошти в сумі 372 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та ухвалою апеляційного суду про залишення його без змін, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій ставить питання про скасування таких рішень та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як установлено судами, позивач з 03 січня 2009 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області та отримує пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

19 березня 2010 року позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Про реєстрацію в якості фізичної особи-підприємця позивач відповідача не повідомляв.

08 вересня 2010 року підприємницька діяльність позивача припинена.

Відповідно до наданої органами доходів і зборів інформації позивач дохід за період підприємницької діяльності не отримував.

12 травня 2014 року Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом № 2755/03-04 повідомило відповідача про те, що по пенсійній справі пенсіонера ОСОБА_4 внаслідок працевлаштування в період з 19 березня 2010 року по 08 вересня 2010 року, за період отримання пенсії з 19 березня 2010 року по 31 травня 2014 року, виникла переплата в сумі 4 350 грн. 72 коп., у тому числі: 3813,72 грн. - з 19 березня 2010 року по 31 грудня 2013 року; 537,00 грн. - з 01 січня 2014 року по 31 травня 2014 року.

23 травня 2014 року відповідачем прийнято рішення № 9 про утримання з позивача суми переплати пенсії в сумі 4 350 грн. 72 коп. з 01 липня 2014 року в розмірі 20% від розміру пенсії.

Відповідач під час судового розгляду справи в суді першої інстанції пояснив, що переплата виникла щодо індексації грошових доходів позивача.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач заявив цей позов.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із протиправності рішення відповідача у зв'язку з відсутністю переплати пенсії та, відповідно, відсутністю підстав для її утримання з позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками судів з огляду на наступне.

Статтями 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Пунктом 9 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, установлено, що працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії, провадиться після індексації суми оплати праці на підставі довідки підприємства, установи, організації, де працює пенсіонер, в якій зазначається розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексована її сума і сума індексації.

У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

Частина третя статті 10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає, що пенсія працюючих пенсіонерів індексується в розмірі, що з урахуванням оплати праці не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Таким чином, висновок органу Пенсійного фонду України про те, що факт реєстрації позивача в якості фізичної особи-підприємця виключає можливість індексації його пенсії, не відповідає зазначеним положенням чинного законодавства України.

Так, якщо пенсіонер отримує від своєї діяльності дохід на рівні прожиткового мінімуму для працездатної особи та вище, то лише тоді відсутні підстави для індексації його пенсії.

Враховуючи викладене та беручи до уваги встановлений судами факт відсутності у позивача доходу на час перебування на обліку в якості фізичної особи-підприємця, висновки судів першої та апеляційної інстанції ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: