Справа № 817/1749/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Київ К/800/11714/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Васильченко Н.В.,

Гончар Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Лісова долина" ОСОБА_4 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі за позовом учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Лісова долина" ОСОБА_4, учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Лісова долина" ОСОБА_5 до Рівненської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

Учасники товариства з обмеженою відповідальністю "Лісова долина" ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом до Рівненської обласної ради, в якому просили визнати протиправним та скасувати рішення від 25.10.2013 року №1045 в частині припинення права користування ТОВ "Лісова долина" усіма мисливськими угіддями Любомирського лісництва Державного підприємства "Рівненське лісове господарство" загальною площею 2995 га.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним, оскільки директор ТОВ "Лісова долина" не мав повноважень на підписання відмови від імені товариства від права користування товариством мисливськими угіддями, так як вирішення даного питання належить до виключної компетенції загальних зборів його учасників.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, учасник ТОВ "Лісова долина" ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 02.10.2008 року ТОВ "Лісова долина" було зареєстроване як юридична особа. Основним видом діяльності товариства згідно КВЕД є 01.70 "Мисливство, відловлювання тварин і надання пов'язаних із ними послуг". Станом на 11.10.2013 року засновниками товариства є ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_4, а керівником - ОСОБА_6

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі рішення Рівненської обласної ради від 05.12.2008 року №1036 ТОВ "Лісова долина" було надано в користування мисливські угіддя Любомирівського лісництва державного підприємства "Рівненське лісове господарство" загальною площею 2995 га.

Рішенням Рівненської обласної ради від 25.10.2013 року №1045 припинено право користування підприємств, установ та організацій мисливськими угіддями області. Пунктом 1 вказаного рішення на підставі добровільної відмови припинено право користування ТОВ "Лісова долина" усіма мисливськими угіддями Любомирського лісництва Державного підприємства "Рівненське лісове господарство" загальною площею 2995 га.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскаржуване рішення прийняте у відповідності до законодавства.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, виходячи з наступного.

Згідно з статтею 16 Лісового кодексу України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 23 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" право користування мисливськими угіддями припиняється у разі добровільної відмови від користування.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 23 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" рішення про припинення права користування мисливськими угіддями у випадку, встановленому абзацом третім частини першої цієї статті приймаються за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, або центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, тими самими органами, які уповноважені на надання у користування мисливських угідь.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для прийняття оспорюваного рішення, в частині, що стосується ТОВ "Лісова долина", став лист керівника підприємства про відмову від користування мисливськими угіддями. Проект рішення з цього приводу був розроблений та внесений на розгляд обласної ради за поданням Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства, оскільки в силу пункту 1 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, що затверджене Указом Президента України від 13.04.2011 року №458/2011, останнє, є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері лісового та мисливського господарства.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли вірних висновків про те, що при прийнятті оспорюваного рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень, а також у спосіб, визначений законом.

Відносно тверджень позивачів про те, що законом визначені обмеження на представництво інтересів товариства директором, оскільки питання про припинення права користування мисливськими угіддями ТОВ "Лісова долина" повинно вирішуватися на загальних зборах товариства, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з статтями 79, 89 Господарського кодексу України господарським товариством є підприємство, що створюється юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку. Управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Посадовими особами товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії (ревізор), а у разі створення ради товариства (спостережної ради) - голова і члени цієї ради.

Відповідно до статей 97, 145 Цивільного кодексу України органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу; 3) створення та відкликання виконавчого органу товариства; 4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів; 5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства; 6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; 7) виключення учасника із товариства; 8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань.

Як зазначено судами попередніх інстанцій, відповідно до статуту ТОВ "Лісова долина" вищим органом управління товариства є Загальні збори учасників, а виконавчим органом - директор.

Відповідно до пункту 4.8 статуту Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані до компетенції виконавчого органу. До виключної компетенції Загальних зборів учасників відносяться: 4.8.1.Визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання; 4.8.2. Внесення змін до статуту товариства, зміна розміру статутного капіталу (статутного фонду) товариства; 4.8.3.Створення, обрання та відкликання виконавчого органу товариства - директора; 4.8.4.Обрання та відкликання контролюючого органу товариства - Ревізійної комісії; 4.8.5.Створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень: створення або участь у створенні інших юридичних осіб; 4.8.6. Винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління товариства; 4.8.7.Встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; 4.8.8.Визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контролюючих органів; 4.8.9. Вирішення питання про придбання товариством частки учасника; 4.8.10. Виключення учасника із товариства; 4.8.11. Прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Відповідно до пункту 4.12 статуту директор товариства як виконавчий орган, одноособово здійснює керівництво поточною діяльністю товариства.

Пунктом 4.14 статуту передбачено, що директор товариства діє виключно на підставі даного статуту.

Згідно з пунктом 4.16. директор повноважний вирішувати всі питання щодо діяльності товариства, крім питань, що віднесені за цим статутом та діючим законодавством до компетенції Загальних зборів учасників.

Відповідно до пункту 4.19 статуту зазначено, що директор: діє без доручення від імені товариства та представляє інтереси товариства в межах повноважень, встановлених даним статутом та контрактом на управління підприємством, в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності, у відносинах з юридичними особами, суб'єктами господарювання та фізичними особами; формує адміністрацію товариства та трудовий колектив згідно організаційної структури. Затверджує правила, процедури та інші внутрішні документи товариства та визначає організаційну структуру товариства: наділений повноваженнями обумовленими чинним статутом та контрактом на управління підприємством, з правом подальшого передоручення іншим юридичним або фізичним особам; керує поточними справами товариства. Виконує рішення вищого органу товариства; здійснює (укладає, змінює, припиняє, підписує) господарсько - та/або цивільно-правові правочини (договори, угоди, контракти).

Таким чином, як на законодавчому рівні так і установчими документами товариства не передбачено вирішення питання про відмову від користування мисливськими угіддями за рішенням загальних зборів.

Крім того, як зазначено судами попередніх інстанцій, матеріали справи не містять доказів того, що на час прийняття спірного рішення, директор товариства був усунутий від управління товариством за рішенням загальних зборів, чи його позбавлено повноважень, передбачених статутом, щодо діяльності ТОВ "Лісова долина".

Окрім того, як встановлено судами, позивачі як учасники товариства, не скористалися своїм правом, передбаченим пунктом 4.6 статуту та не скликали позачергові збори, якщо вважали, що виникла суттєва загроза інтересам товариства, хоча з 14.10.2013 року, тобто за 9 днів до прийняття обласною радою оскаржуваного рішення, позивачам були відомо про заяву директора щодо відмови від права користування мисливськими угіддями, про що йдеться у листі позивачів на адресу Рівненської обласної державної адміністрації, прокуратури Рівненської області та Управління МВС України у Рівненській області.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що рішення Рівненської обласної ради "Про припинення права користування мисливськими угіддями" від 25.10.2013 року №1045 є правомірним.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до статей 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Як вбачається із позовної заяви та касаційної скарги, позивачами не зазначено чиї саме права та інтереси порушені оскаржуваним рішенням. Зокрема позивачами не вказано про порушення їх прав під час прийняття оскаржуваного рішення відносно право користування мисливськими угіддями ТОВ "Лісова долина" так само як і не зазначено про те, що позов подано в інтересах підприємства.

Колегія суддів зазначає, що право користування угіддями належало саме підприємству, а не позивачам. Позивачі є лише власниками корпоративних, а не майна чи майнових прав ТОВ "Лісова долина".

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Лісова долина" ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: