Справа № 2а-301/10/0970
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Київ К/800/20086/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара Івано-Франківського міського військового комісаріату, треті особи Івано-Франківський міський військовий комісаріат, Західне оперативне командування, Міністр оборони України про визнання бездіяльності та рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- захистити від порушень його право на процедуру звільнення з лав Збройних Сил України у строк та спосіб, визначений законодавством України, право на забезпечення військової служби без набуття громадянства України, право на вчасний розрахунок за державну службу з повним дотриманням норм та порядку, що гарантовано правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України;

- визнати протиправною у період з 07 січня 1995 року по 18 листопада 2009 року, бездіяльність з боку військового комісара Івано-Франківського міського військового комісаріату щодо виконання пункту 3 наказу Міністра оборони України від 23 грудня 1994 року про взяття ОСОБА_1 на військовий облік; визнати протиправним § 8 наказу №5 командира військової частини НОМЕР_1 від 10 січня 1995 року;

- зобов`язати командуючого військами Західного оперативного командування скасувати § 8 наказу №5 командира військової частини НОМЕР_1 від 10 січня 1995 року, що суперечить Конституції України та законодавству України і внести зміни відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

08 листопада 2013 року позивач звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що судом не вирішено позовну вимогу про визнання протиправною у період з 07 січня 1995 року по 18 листопада 2009 року бездіяльність з боку військового комісара Івано-Франківського міського військового комісаріату щодо виконання пункту 3 наказу Міністра оборони України від 23 грудня 1994 року №03190 про взяття ОСОБА_1 на військовий облік.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу направити на новий розгляд.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таке судове рішення він ухвалює в тому провадженні (письмовому, скороченому, розгляді справи в судовому засіданні тощо), в якому й ухвалювалось основне судове рішення. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Згідно з частиною 4 статті 168 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Як встановлено судами та видно зі змісту постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2010 року, яку просить доповнити позивач, суд в мотивувальній частині дав оцінку бездіяльності відповідача щодо виконання пункту 3 наказу Міністра оборони України від 23 грудня 1994 року №03190 про взяття ОСОБА_1 на військовий облік та зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, висновок судів про те, що мотивувальна частина рішення щодо якого відмовлено у прийнятті додаткового рішення, містить всі висновки стосовно необхідності відмови у задоволенні позовних вимоги в повному обсязі і збігається із його резолютивною частиною.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані судові рішення постановлено з дотриманням норм процесуального права, тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2014 року про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи Івано-Франківський міський військовий комісаріат, Західне оперативне командування, Міністр оборони України про визнання бездіяльності та рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак