Справа № 2-а-80/10
Суддя: Щербина А. С.
Дата ухвалення: 2010-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Краснопільський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-80/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2010 року смт.Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Щербина А.С.,.

розглянувши у порядку письмового провадження, в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області про зобов*язанйя вичини дії по перерахунку та виплаті недоотриманої щомісячної суми і підвищення пенсії як дитині війни та поновлення пропущеного строку для звернення до суду,

ВСТАНОВИВ:

Згідно адміністративного позову - позивач просить суд постановити рішення, яким просить поновити строк звернення його до суду, та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії , як дитині війни з підвищенням до ЗО відсотків мінімальної пенсії за вікойг, встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» ч.І ст: 28. за 2006-2009 роки, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач при нарахуванні йому виплат не врахував вимог закону, та порушив його права.

^ У -судове засідання позивач, не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце служпіня справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. З позовом не погодився, рахуючи що вимоги позивача безпідставні і не грунтуються на вимогах діючого законодавства, зокрема Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» і аналогічним законом за 2008 рік. припинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і не виділено відповідних коштів на виплату, п.енсії в розмірах передбачених вище названим законом, і підвищення виплат дітям війни ожте бути вирішено лише при прийнятті відповідних Законів України. В 2008 році позивйчу виплачено 10 відсотків надбавки до пенсії, відповідно до вимог Закону України та державний бюджет України на 2008 рік., але Законами України не встановлено механізму фінансування доплат в 2006-2008 роках «Дітям війни» та заперечував проти поновлення пропущенного строку звернення до суду по вищевказаним мотивам, що підтверджується запереченням відповідача (а.с.11).

Дослідивши зібрані по справі докази, суд рахує, що позов позивача підлягає частковому заадоволенню виходячи з наступного.

Так,і дійсно позивач ОСОБА_1 , згідно ксерокопії паспорта від 15

жовтня. 1938 .року народження, є жителем Краснопільського району (а.с.4) і має статусУ дитини війни, що підтверджується посвідченням на ім'я позивача (а.с.6-7).

Згідно довідки, наданої відповідачем, позивачу на протязі 2007-2009 років (а.с.12) виплачений в 2008 році доплату дітям війни в розмірі 579 грн. 30 коп., в 2009 році - 547.80 грн. за 11 місяців, а за 2007 рік - 240,45 грн., як особі, яка має інвалідність, встановлену згідно довідки МСЕК, що і змусило його звернутися до суду для захисту своїх прав, ящша його думку порушив відповідач в 2006-2009 роках.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війнрьпєн-сії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

.<¦ Згідно ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, фінансове

забезпеченая державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом.'^щснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року дію ст.6 зазначеного Закону на 2006 рік зупинено.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік^ від 19.01.2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 року, дб ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист Дітей війни» у, 2006 роду запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, т порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

ІІ: Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» запроваджені не були. і

, Закони України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року та «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року.

Таким чином відповідно до вищевказаних Законів, у відповідача не було підстав нараховувати? та сплачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки до 15.03.2006 року дію зазначеної норми було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Крім того, надаючи перевагу Законам України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 року та «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від. 19.01.2006 року, суд виходить з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання поДолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний суд України у п. З мотивувальної частини рішення відЮЗ.10.1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: «Конкретна сфера суспіАних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайно э практика, ко,1и наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом автоматично скасовується одно предметний акт. який діяв у часі раніше».

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить підстав для^задоволення позовних вимог позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії за 2006 рік. відповідач по справі протягом 2006 року діяв у відповідності з діючим законодавство^! та не мав підстав здійснювати позивачу щомісячні доплати до пенсії, оскільки до 15.03.2006 року дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена, а з 15.03.2006 року здійснення доплат, визначено у інший спосіб, тобто поставлено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 року Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік».

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 рік, суд вважає їх частково підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

л Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року, у справі з4 поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13.14*23, 30. 39, 41, 43, 44. 45, 46, ст. 71. ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про

Державний бюджет України на 2007 рік (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону*,У країни Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію ст. 6 Закону України Пц«> соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 цього Закону,

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальншзначення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносйнами. які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними.

і. Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Краснопільському районі Сумської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нарахоЕувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача виплачувати йому в 2008 році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги частково обгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та прр внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про?соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отриманні підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону га Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення проводиться за їх вибором згідно з одним із законів.

у 2008 році позивачу було нараховане з початку року та виплачено зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується довідкою Управління пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області від 04.01.2010 року №23/06-08-35 (ах. 12).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61. 62, 63. 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1. п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Вище вказані Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальну значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закон), що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання н?)| території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст. 152 Конституції України,' с^д дійшов висновку, що з 22.05.2008 року УПФУ в Краснопільському районі Сумської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплат) до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України

на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», і ї норма втрат, чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 юку мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціаді лий Захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, але ним було нараховано та виплачено лише 10% виплат від виплат передбачених законодавством відносно дітей війни у 2008 рбці, що не відповідає вимогам законодавства.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванні rf.ii.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України ла 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають, виходячи з того , що' рішення Конституційного Суду України набрало чинності з 22.05.2008 року.

відносно вимог про перерахунок пенсії виплаченої в 2009 р. суд рахує, що вимоги підлягають задоволенню, так як при прийнятті Закону України «Про державний бюджет на рік» дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялась і не скасовубалась.

і Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина|не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.З та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

. 'Таким, чином, доводи відповідача, в частині неврегут юваності на законодалчому рівні рядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх нездійснення або відмови в задоволенні позову.

ЩсЬо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

. Відповідачем по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлювавднший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції1^країни та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни, як це вказує у заперечені відповідач.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України, від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та

рерахунок пенсій приймаються районним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів, а таким територіальним управлінням в Краснопільському районі є відповідач по справі.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на УПФУ в Краснопільському районі Сумської області, тобто за місцем проживання позивача.

Крім того суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянам своїх конституційних прав., тобто і пенсіонерів за старістю. (ст.46ч.1 Конституції України.)

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано правоша отримання ЗО відсотків доплати до пенсії.

^Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

' Згідно абз. 1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за № 121/2001 Пенсійний фонд України є цеігфальним органом виконавчої влади і на Пенсійний фонд України покладено обов'язок

щодо;

призначення пенсії;

У - підготовки документів для її виплати;

- забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від ,30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах уїмістах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України таАіають завданням - забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обов'язок по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного Ч^онду України.

^Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30 відсотків доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причин.

Виходячи із системного аналізу приписів Конституції України та наведених нормативно-правових актів, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів, як на обгрунтування правомірності невиконання своїх зобов'язань перед позивачем.

. Крім того, відповідачем, в порушення ч.2 ст.71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії з віком.

;¦ Отже, відсутність коштів відповідача який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органом виконавчої цлади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, арантованих йому Конституцією України не є підставою для відмови в задоволенні позову га визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Суд також відхиляє заяви відповідачів про наявність підстав для відмови в вдоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом, через наступне.

Порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, і 09.07.2007 року по 31.12.2007 року і припинилось лише 01.01.2008 року після внесення змій до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, суд не вбачав пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягнення з ПФУ в Краснопільському районі Сумської області доплати до пенсії уі визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не] були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та] нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

Між тим, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає необхідним, на підставі ч.2 ст.11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною .бездіяльність УПФУ аі Краснопільському районі Сумської області, по невиконанню з 09.07.2007 року приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування на отримання доплати до пенсії.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати Управління Пенсійного фонд України в Краснопільському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії позивача з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за 2007 рік - з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та починаючи з 22.05.2008 року з урС ванням виплат здійснених у 2007-2009 роках , зобов'язавши провести відповідні виплати.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.З ст.94 КАС .

України.

На ^підставі викладеного, керуючись ст.ст.64, 124, 152 Констит уції України. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-ргїї2007 роту, Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008 року, ст.ст.З. 5 Закот України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 6-14, 71, 122, 159-163,167,18є Кодексу адміністративного судочинства України. -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду

України в Краснопільському районі Сумської області про зобов'язання вичини дії по І перерахунку та виплаті недоотриманої щомісячної суми підвищення пенсії як дитині війни | та поновлення пропущеного строку для звернення до суду - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської, області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести виплати за період з 09|»типня 2007 року по 31 грудня 2007 року та починаючи з 22.05.2008 року з урахуванням виплат здійснених у 2007-2009 роках.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп..

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до Харківського апеляційногоадміністративного суду через Краснопільський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду, а в разі складання в неповному обсязі, з дня складання в повному обсязі, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскаржену постанови суду, а в разі рідсутності особи, яка бере участь у справі, в гой же строк, з моменту вручення копії постанови суду.

Суддя А. С. Щербина