Справа № 2а-4850/11
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/9991/18063/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа - Державна податкова служба у Рівненській області, про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року, -

встановив:

У травні 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області протиправними та зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок, донарахування та виплату пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, що становить на момент його виходу на пенсію 10114,25 гривень у відповідності до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) у редакції Закону від 4 квітня 2006 року, з 25 грудня 2010 року з урахуванням виплачених сум.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 жовтня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено у зв'язку з пропущеним строком звернення до адміністративного суду.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 14 жовтня 2011 року скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу в органах Державної податкової адміністрації Рівненської області.

24 грудня 2010 року позивача звільнено зі служби на підставі підпункту «б» пункту 64 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

З 25 грудня 2010 року ОСОБА_4 взятий на облік Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, йому призначено пенсію за вислугу років, з розміром якої він не погоджується.

Закон № 2262-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до вказаного Закону і постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону Кабінетом Міністрів України 17 липня 1992 року було прийнято постанову № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Згідно частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Статтею 10 Закону № 2262-XII визначено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Механізм проведення призначення та перерахунку пенсії військовослужбовців визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, у пункті 7 якого визначено перелік документів, які необхідні для призначення пенсії та допомоги, зокрема, для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи як грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, розмір пенсій органи Пенсійного фонду України обчислюють згідно з наданими іншими органами довідками про розмір грошового забезпечення і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Як встановлено судом, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначило позивачеві пенсію за вислугу років на підставі сформованих і наданих Державною податковою адміністрацією в Рівненської області грошового атестату та довідки № 05-25/199 про додаткові види грошового забезпечення.

ОСОБА_4 визначені в них розміри не оспорює. Позовних вимог до Державної податкової адміністрації в Рівненської області (Державної податкової служби у Рівненській області) позивачем у цій справі не заявлено, зазначений державний орган не є відповідачем у даній справі, і відповідно оцінку таким документам суд у даній справі надати не може.

Враховуючи те, що підставою для обчислення позивачеві розміру пенсії є грошовий атестат та довідка про додаткові види грошового забезпечення, які видані Державною податковою адміністрацією в Рівненської області, а дії вказаного державного органу щодо визначення розміру та додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_4 не оскаржує, то суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо визнання протиправними дій і зобов'язання провести перерахунок, донарахування та виплату пенсії, оскільки дії Головного правління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо призначення позивачеві пенсії на підставі наданих йому документів відповідають вимогам чинного законодавства.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи та висновку апеляційного суду про відмову в задоволенні позовних вимог, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної

інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа - Державна податкова служба у Рівненській області, про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.