Справа № 815/3722/15
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3722/15

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та 3-ї особи ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

30.06.2015р. ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту ДАБІ в Одеській області, в якому, з урахуванням заяви про зменшення вимог, просила визнати протиправним та скасувати припис відповідача від 28.04.2015р. про усунення порушень містобудівного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивачки, у відповідача не було законних підстав ні для проведення перевірки, ні для винесення за її результатами спірного припису, оскільки по-перше, вона не була повідомлена про проведення цієї перевірки та взагалі була відсутня під час її проведення, а по-друге, зі слів позивачки, остання на момент винесення оскаржуваного припису вже не була власником нерухомого майна, на якому проводилася нібито самочинна реконструкція.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 15.09.2015р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального і процесуального права та просив скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2015р. і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

28.04.2015 року головним державним інспектором Департаменту ДАБІ в Одеській області на підставі заяви гр.ОСОБА_2 та наказу №1 від 05.01.2015р., у відповідності з вимогами ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і «Порядку здійснення архітектурного контролю» №553 від 23.05.2011р., була проведена позапланова перевірка дотримання вимог чинного містобудівного законодавства на належному позивачці обєкті, розташованому за адресою: м. Одеса, вул.Агрономічна,173-Г, за результатами якої складено акт від 28.04.2015р.

Так, вказаною перевіркою встановлено, що за даною адресою, позивачем побудовано окремо розташований одно-поверховий житловий будинок з добудованим гаражем, що суперечить зареєстрованій ОСОБА_4 про готовність обєкта до експлуатації №ОД 87 від 13.11.2014р., якою, в свою чергу, передбачено лише реконструкцію житлового будинку без зміни геометричних розмірів та цільового призначення До того ж, перевіряючими встановлено, що будівельні роботи виконані без належного здійснення авторського та технічного нагляду, вихідних даних на проектування (розроблених містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки) та без експертизи проекту, який належним чином не затверджено, що дає підстави вважати обєкт самочинним будівництвом.

На підставі виявлених порушень Департаментом ДАБІ в Одеській області 28.04.2015р. на адресу позивача було винесено Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із строком усунення порушень до 28.05.2015р.

Однак, вказаний Припис позивачка отримати відмовилася, про що є відповідна відмітка.

Далі, у звязку із виявленими порушеннями законодавства відносно позивачки в той же день, т.б. 28.04.2015р., було складено протокол про адміністративне правопорушення та призначено розгляд справи на 12.05.2015р. о 11:00.

В подальшому, за результатами розгляду протоколу від 28.04.2015р., заступником директора Департаменту ДАБІ 12.05.2015р. була винесена постанова №273 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.12 ст.96 КУпАП та накладення на неї штрафу у розмірі 8500 грн.

Окрім того, в той же день, т.б. 28.04.2015р., Департамент ДАБІ в Одеській області своїм наказом №22 «СК» скасував і реєстрацію ОСОБА_4 від 13.11.2014р. №ОД87 про готовність цього перевіряємого обєкта нерухомості (м.Одеса, вул.Агрономічна,173-Г) до експлуатації з реконструкції житлового будинку без змін геометричних розмірів та цільового призначення.

Не погоджуюсь з зазначеними діями та приписом Інспекції, позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості, безпідставності і недоведеності позовних вимог та, відповідно, з правомірності спірного припису відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту вимог ст.ст.6,7,41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011р., управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, шляхом, зокрема, контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, який здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи, зокрема, щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до положень п.5,7 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (затв. Постановою КМУ №553 від 23.05.2011р.), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

«Позаплановою перевіркою» вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції та може проводитися на підставі, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Так, як вбачається зі змісту наявних в матеріалах справи направлення на проведення перевірки від 14.04.2015р. №1222, акту перевірки, підставою для здійснення цієї позапланової перевірки на обєкті будівництва за адресою: м.Одеса, вул.Агрономічна,173-Г, була заява гр.ОСОБА_2 від 10.04.2015р. №С-566, в якій останній просив провести перевірку щодо видачі ОСОБА_4 про готовність об'єкта до експлуатації №ОД 87 від 13.11.2014 року на житловий будинок за адресою: м.Одеса, вул.Агрономічна,173-Г, тобто у відповідача були підстави, передбачені п.7 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» для проведення перевірки.

Посилання ж позивача на неможливість проведення перевірки з підстав спливу 3-х місячного терміну з дня подачі відповідачу ОСОБА_4 про готовність обєкта до експлуатації від 13.11.2014р. №ОД 87, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, розцінює критично та до уваги не приймає, оскільки дана перевірка проводилась за іншою підставою (т.б. за заявою ОСОБА_2І.), яка не передбачає будь-яких конкретних строків для проведення перевірки, ніж перевірка достовірності даних, викладених в ОСОБА_4 про готовність об'єкта до експлуатації.

Що ж стосується тверджень позивача про нібито наявність підстав для скасування припису від 28.04.2015 року враховуючи його відсутність на обєкті будівництва під час перевірки та не повідомлення його про проведення перевірки, то з цього приводу слід зазначити наступне.

У відповідності до приписів п.9,12 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» №553 від 23.05.2011р., державний архітектурно-будівельний контроль дійсно здійснюється у присутності субєктів містобудування або їх представників, які будують або збудували обєкт будівництва та посадові особи інспекції під час його здійснення зобовязані, зокрема, ознайомлювати субєкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

А згідно зі змісту положень п.п.17,18,19,20,21,22 цього ж Порядку №553, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, окрім акту перевірки складається протокол та припис про усунення порушень.

Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції і субєктом містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, якому надається копія акту та припис, в разі його винесення, а в разі незгоди з актом перевірки субєкт містобудування підписує його із зауваженнями, які є невідємною частиною акту. В разі ж відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис, а в разі відмови від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника відповідача в суді 1-ї інстанції, позивач відмовився від отримання акту перевірки та припису, а тому всі матеріали перевірки, зокрема, акт, протокол про адміністративне правопорушення та припис були направлені позивачу поштою та отримані ним 11.05.2015 року.

Крім того, слід звернути увагу й на те, що з протоколу про адміністративне правопорушення від 28.04.2015 року видно, що останній був складений під час перевірки в присутності представника позивача за довіреністю - ОСОБА_3

При цьому, навіть враховуючи відсутність позивача під час проведення перевірки, ці обставини не можуть свідчити про протиправність складання припису від 28.04.2015 року, оскільки окремі порушення процедури здійснення перевірки можуть свідчити лише про неправомірність дій працівників Інспекції ДАБК під час її проведення (які позивачкою не оскаржуються), а не про незаконність вимоги (припису) про усунення порушень чинного законодавства України, які допустив позивач та не можуть бути підставою для звільнення його від відповідальності, якщо порушення вимог містобудівного законодавства підтверджено належними та допустимими доказами.

Відповідно до положень п.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011р., замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Як слідує з вимог ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність» №687-ХІV від 20.05.1999р., під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд. Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Як встановлено по справі, Департаментом ДАБІ в Одеській області 13.11.2014 року за №ОД 87 була зареєстрована ОСОБА_4 про готовність обєкта до експлуатації з реконструкції житлового будинку без змін геометричних розмірів та цільового призначення за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна,173-Г.

Однак, в подальшому, як встановлено судами обох інстанцій, за результатами перевірки зазначеного обєкту будівництва було виявлено внесення позивачем (замовником) недостовірних даних в ОСОБА_4 про готовність обєкта до експлуатації, що стало підставою для висновку відповідача про самочинність вищезазначеного будівництва.

Так, позивачем в цій ОСОБА_4 про готовність обєкта до експлуатації зазначено, що технічний нагляд здійснює на підставі договору №б/н від 30.06.2007 року інженер технічного нагляду ОСОБА_5 (кваліфікаційний сертифікат ІТ №000791), проте з відповіді останньої на запит Департаменту ДАБІ в Одеській області вбачається, що вона не здійснювала технічного нагляду за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна, 173-Г, пропозиції щодо цього їй не надходили і договір на ведення технічного нагляду не укладався.

Також, позивачем в ОСОБА_4 про готовність обєкта до експлуатації було вказано, що будівельні роботи виконувались на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт інспекції ДАБК м. Одеси від 12.07.2007 року №413/07, проте в матеріалах справи містяться докази про те, що вихідні дані на проектування (реконструкцію) обєкта за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна,173-Г та дозвіл на виконання будівельних робіт за цією адресою не видавалися.

До того ж, відповідно до ОСОБА_4 про готовність обєкта до експлуатації ОД №87, позивачем заявлено реконструкцію житлового будинку без змін геометричних розмірів та цільового призначення за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна, 173-Г, проте, під час перевірки з виїздом на місце посадовими особами Департаменту ДАБІ в Одеській області було встановлено, що за адресою: м.Одеса, вул.Агрономічна,173-Г фактично побудовано окремо розташований одноповерховий житловий будинок з добудованим гаражем.

Згідно із положеннями ст.39-1 «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.29 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» (затв. Постановою КМУ №461 від 13.04.2011р.), у разі виявлення недостовірних даних наведених у зареєстрованій декларації, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню.

Як встановлено судовою колегією, саме на підставі вказаних вище обставин та норм діючого законодавства, відповідачем 28.04.2015р. за результатами перевірки спірного обєкту будівництва за адресою: м.Одеса, вул.Агрономічна,173-Г, і було скасовано реєстрацію ОСОБА_4 про готовність обєкта до експлуатації від 13.11.2014 року №ОД 87.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає, що відповідач, в даному випадку, належним чином довів наявність усіх законних підстав для внесення на адресу позивача припису від 28.04.2015 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а позивач, в свою чергу, не довів відсутність встановлених перевіркою порушень або їх усунення у встановлений цим приписом строк.

Стосовно ж тверджень позивачки про те, що вона не в змозі виконати оскаржуваний припис, оскільки з квітня 2015 року не є власником спірного обєкта будівництва, який за договорами купівлі-продажу та дарування від 16.04.2015р. вона передала у власність іншим особам, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції до уваги не приймає, так як відповідальність щодо порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил покладається виключно на замовника цього будівництва, т.б. на позивача, який безпосередньо допустив порушення законодавства у сфері містобудування.

До того ж, необхідно врахувати й те, що позивачка до цього часу так і не надала до суду жодних доказів (т.б. належним чином зареєстрованих та засвідчених копій договорів купівлі-продажу і дарування від 16.04.2015р.), які б підтвердили вказану вище її позицію та перехід права власності на спірний обєкт нерухомості від позивача до інших осіб.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та відповідно, правомірність оскаржуваного припису відповідача, строк виконання якого вже давно сплив.

Окрім того, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

ОСОБА_6