Справа № 607/12222/15-а
Суддя: Базан Л. Т.
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2015 Справа №607/12222/15-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Горіній Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВСУ в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до УДАІ УМВСУ в Тернопільській області про скасування постанови серії АА2№525887 від 09.07.2015 року в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.123 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що інспектором при притягненні його до адміністративної відповідальності не відображено дійсні обставини справи, не враховано його пояснень. Вказує, що 09.07.2015 року він рухався на своєму транспортному засобі Шевроле в м. Бережани Тернопільської області та зупинився на вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» перед залізничним переїздом, а після цього продовжив рух, однак був зупинений інспектором ДПС, який повідомив про порушення ПДР і не врахувавши його пояснень склав протокол про адміністративне правопорушення, а надалі й постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому вважає, що адміністративне стягнення на нього накладено неправомірно, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить скасувати оскаржувану постанову.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Представник відповідача УДАІ УМВС України в Тернопільській області у судове засідання не зявився та не повідомив суду причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА2№525887 від 09.07.2015 року старшим інспектором з технічного нагляду ВДАІ з ОАТ Бережанського району в Тернопільській області ОСОБА_2 встановлено, що гр. ОСОБА_1 09.07.2015 року о 10 год. 20 хв. в м. Бережани Тернопільської області керуючи транспортним засобом марки «Шевроле Авео», державний номерний знак «ВО3833АМ», при проїзді залізнодорожного переїзду, порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», внаслідок чого його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.123 КУпАП і на нього накладено штраф в розмірі 340 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1№048551 від 09.07.2015 року старшим інспектором з технічного нагляду ВДАІ з ОАТ Бережанського району в Тернопільській області ОСОБА_2 встановлено, що гр. ОСОБА_1 09.07.2015 року о 10 год. 20 хв. в м. Бережани Тернопільської області керуючи транспортним засобом марки «Шевроле Авео», державний номерний знак «ВО3833АМ», при проїзді залізнодорожного переїзду, порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п. 20.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 123 КУпАП.

У відповідності до п. 8.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р. регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» додатку № 1 до ПДР України відноситься до категорії знаків пріоритету та забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

П.20.2 ПДР України вказує, що під'їжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобов'язаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина).

Згідно ч.1 ст.123 КУпАП встановлено, що порушення правил руху через залізничний переїзд, крім порушень, передбачених ч.2, 3 цієї статті є адміністративним правопорушенням і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення та накладенні стягнення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог процесуального закону докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч. 1. ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Судом встановлено, що вчинене позивачем адмінправопорушення, а саме порушення вимог дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1№048551 від 09.07.2015 року, із змісту якого вбачається факт та обставини даного правопорушення.

Із викладених у адміністративному позові доводів позивача ОСОБА_1 вбачається, що останній 09.07.2015 року рухався на своєму транспортному засобі Шевроле в м. Бережани Тернопільської області та зупинився на вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» перед залізничним переїздом, а після цього продовжив рух, однак був зупинений інспектором ДПС, який повідомив про порушення ПДР і не врахувавши його пояснень склав протокол про адміністративне правопорушення, а надалі й постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Тому вважає, що адміністративне стягнення на нього накладено неправомірно, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить скасувати оскаржувану постанову.

Із змісту ст.8 КУпАП, слідує, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які вчинили адміністративне правопорушення.

Згідно ч.ч.2,6 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Однак, представник відповідача у судове засідання не з»явився та не представив суду жодних доказів, які б спростували вищевказані посилання позивача про те, що вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» перед залізничним переїздом не порушував.

З врахуванням наведених обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що у діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.123 КУпАП, однак враховуючи конкретні обставини, за яких було вчинено правопорушення, особу порушника, характер вчиненого правопорушення, яким не було створено перешкод іншим учасникам дорожнього руху, вважає, що дане правопорушення слід визнати малозначним.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу.

Таким чином, враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку, що постанову серії АА2№525887 від 09.07.2015 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності необхідно скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.123 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 11, 70, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 22, 122, 245, 251, 287- 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АА2№525887 від 09.07.2015 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.123 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 123 КУпАП провадженням закрити, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши йому усне зауваження.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Базан Л.Т.