Справа № 2а/0470/13374/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2015 р. м. Київ К/800/53215/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Васильченко Н.В.,

Єрьоміна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Дніпропетровської митниці Міндоходів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року у справі № 2а/0470/13374/12 за позовом приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" до Дніпропетровської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року приватне акціонерне товариство "Криворізький завод гірничого обладнання" звернувся в суд з позовом до Дніпропетровської митниці Міндоходів, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.10.2012 року за №209 про сплату податкового зобов'язання у розмірі 218614,36 грн. та за №210 про сплату податкового зобов'язання у розмірі 43726,02 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки акту перевірки суперечать вимогам чинного законодавства, а винесені рішення підлягають скасуванню, оскільки у відповідача були відсутні підстави проводити зазначену перевірку. При митному оформленні товару відповідач не мав заперечень, щодо класифікації товару, товар було пропущено через митну територію України, порушень законодавства, які б перешкоджали вірній класифікації товару не було встановлено.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року, позовні вимоги задоволені. Визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 18.10.2012 року за № 209 про сплату податкового зобов'язання у розмірі 218 614, 36 грн. та за № 210 про сплату податкового зобов'язання у розмірі 43 726, 02 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Дніпропетровська митниця Міндоходів подала касаційну скаргу, в якій просить ці рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Скарга обґрунтована невірним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи на предмет повноти та всебічності дослідження їх судом та обґрунтованість застосування норм матеріального права до вирішення спірних правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів знаходить підстави до її часткового задоволення.

Згідно обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності податкових повідомлень-рішеннь відповідача від 18.10.2012 року за №209 про сплату податкового зобов'язання у розмірі 218614,36 грн. та за №210 про сплату податкового зобов'язання у розмірі 43726,02 грн.

Судами було встановлено, що 18.12.2008 року позивачем був укладений зовнішньоекономічний контракт REV-KZGO/2009 на поставку товару "Маса магнезитова JEHEART 11K". Протягом 2009-2012 років вказаний товар оформлювався у митному режимі ІМ40 за кодом товару (ставка ввізного мита - 2%). (ВМД № 11305000/2009/007525 від 23.10.2009 року; ВМД № 113050000/2009/009336 від 10.12.2009 року; ВМД № 113050000/2010/001753 від 04.03.2010 року; ВМД № 113050000/2010/002751 від 06.04.2010 року; ВМД № 113050000/2010/003574 від 05.05.2010 року; ВМД № 113050000/2010/004057 від 20.05.2010 року; ВМД № 113050000/2010/005082 від 22.06.2010 року; ВМД № 113050000/2010/006231 від 23.07.2010 року; ВМД № 113050000/2010/007215 від 17.08.2010 року; ВМД № 113050000/2010/009031 від 07.10.2010 року; ВМД № 110050005/2010/000674 від 12.11.2010 року; ВМД № 110050005/2010/001524 від 09.12.2010 року; ВМД №110050005/2010/001852 від 20.12.2010 року; ВМД № 110050005/2011/000805 від 07.02.2011 року; ВМД № 110050005/2011/002373 від 30.03.2011 року; ВМД № 110050005/2011/002618 від 06.04.2011 року; ВМД № 110050005/2011/004473 від 07.06.2011 року; ВМД № 110050005/2011/005557 від 08.07.2011 року; ВМД № 110050005/2011/006712 від 08.08.2011 року; ВМД № 110050005/2011/008162 від 14.09.2011 року; ВМД № 110050005/2011/009095 від 06.10.2011 року; ВМД № 110050005/2011/010306 від 09.11.2011 року; ВМД №110050005/2011/011203 від 08.12.2011 року; ВМД № 110050005/2011/011673 від 22.12.2011 року; ВМД № 110050005/2012/003366 від 04.05.2012 року; ВМД № 110050004/2012/100207 від 07.06.2012 року). (том 1 а.с.31-82)

Дніпропетровська митниця, погодившись з даними, заявленими у вантажних митних деклараціях, визнала правильність заявленого коду товару згідно з УКТЗЕД та здійснила митне оформлення вказаних товарів.

При здійсненні митного оформлення товару "Маса магнезитова JEHEART 11K" за ВМД від 31.07.2012 року № 110050004/2012/102046 відповідачем було відібрано проби даного товару та направлені для проведення дослідження. Після отримання висновку за результатами дослідження 15.08.2012 року відповідачем було прийняте рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД № КТ-110-9052-2012, відповідно до якого було змінено код та опис задекларованого товару з "Маса магнезитова JEHEART 11K", код (ставка ввізного мита - 2%) на "Трамбувальна маса JEHEART 11K", код (ставка ввізного мита - 5%).

Митницею 07.09.2012 року, з посиланням на приписи частини 3 статті 345, 351 МК України та на підставі доповідної записки начальника відділу митних платежів від 04.09.2012 року № 10-44/968, наказу № 542 було проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання ПАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товару "Маса магнезитова JEHEART 11K", код товару , за період з 23.10.2009 р. по 07.06.2012 р., за результатами якої був складений Акт №Н73/12/110050000/31550176 від 26 вересня 2012 року.

Перевіркою встановлено, що товар, задекларований у вказаних вище ВМД, класифіковано не вірно.

Вказаний висновок було зроблено на підставі того, що назва товару в усіх документах записана як "Маса JEHEART 11K". Запису, що це є магнезитова маса не виявлено. У сертифікатах якості 03/12/K.R. від 20.07.2012 року зазначена вогнетривкість на рівні 1750 градусів С. Відповідно до висновку ДСЕЗМО від 09.08.2012 року № 18-0613 встановлено, що надана на дослідження проба товару, заявлена в гр. 31 ВМД за визначеними показниками відноситься до магнезіальновапнякового типу вогнетривів у вигляді порошку та дрібних камінців темно-коричневого кольору. Поясненнями до товарної позиції 2519 УКТЗЕД належить випалена (спечена) магнезія, яка використовується для виробництва вогнетривких цеглин. Відповідачем, враховуючи пояснення до товарних позицій 2519 та 3816, на підставі документів, що подавалися до митного контролю та митного оформлення разом з ВМД, висновку ДСЕЗМО від 09.08.2012 року №18-613 та інформації щодо фізико-хімічних властивостей, визначено, що класифікація вищезазначеного товару має здійснюватись у товарній підкатегорії згідно з УКТЗЕД.

Невірна класифікація товару при декларуванні призвела до заниження платником податків податкових зобов'язань по сплаті податків, які справляються при ввезенні товарів на митну територію України на суму 217 123,24 грн., в тому числі мито - 180 936,07 грн., податку на додану вартість - 36 187,17 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Позивачу податковим повідомленням форми "Р" №209 від 18.10.2012 р. Митницею було визначено податкове зобов'язання за платежем - мито на товари, що ввозяться в Україну у розмірі 218614,16 грн., з яких 180 936,07 грн. - основного платежу, 37 678,29 грн. - штрафних санкцій; податковим повідомленням форми "Р" від 18.10.2012 р. за № 210 було визначено податкове зобов'язання з ПДВ у розмірі 43 726,02 грн., з яких 36 187,17 грн. - основного платежу, 7538,85 грн. - штрафних санкцій.

Задовольняючи позовні вимоги суди виходили з того, що оскільки митні органи, приймаючи вантажні митні декларації та пропускаючи товар на митну територію України, погоджувалися з кодом класифікації товару, зазначеної позивачем, тому у Митниці не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень про нарахування податкових зобов'язань у зв'язку з помилковим визначенням коду.

Висновок судів попередніх інстанцій про підставність позовних вимог ґрунтується на положеннях ст. 69 Митного кодексу України від 11.07.2002 № 92-IV, разом з тим суди залишили поза увагою вимоги ст.69 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, що діяв на час проведення документальної невиїзної перевірки, насамперед ч.4 ст.69 Митного кодексу України, згідно якої у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частиною 4 ст.69 Митного кодексу України 2012 року закріплене право митного органу самостійно класифікувати товари у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів.

Незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи (стаття 69 МК).

Згідно із статтею 36 Податкового кодексу України обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, визнається податковим обов'язком.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Судами не надано належної оцінки доводам відповідача, які були наведені при розгляді справи, як в суді першої так і апеляційної інстанцій, а також про які зазначає заявник касаційної скарги відносно того, що неправильна класифікація товару при декларуванні призвела до заниження платником податків податкових зобов'язань по сплаті податків, які справляються при ввезенні товарів на митну територію України.

Зазначеним обставинам суди належної оцінки не надавали, їх належним чином не дослідили в сукупності з іншими доказами по справі, що свідчить про неповноту дослідження та встановлення всіх обставин справи.

Отже ухвалені по справі рішення не встановили дійсний характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами та неправильно застосовані норми матеріального права до вирішення вказаних правовідносин, а тому висновок суду про підставність позовних вимог є передчасним.

Враховуючи, що касаційна інстанція відповідно до вимог ст. 220 Кодексу Адміністративного судочинства не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Вищого і адміністративного суду України вбачає за необхідне судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно повно та всебічно з'ясувати всі обставини справи, вірно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 227 КАС України підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з направленням справи на новий судовий розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді: