Справа № 333/8302/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м. Київ К/800/16080/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року

у справі № 333/8302/13-а

за позовом ОСОБА_2

до відділу реєстрації та єдиного реєстру Запорізької міської ради, Запорізької міської ради, державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Шолудько Світлани Володимирівни

третя особа державна податкова інспекція у Комунарському районі м. Запоріжжя

про визнання недійсними запис та реєстраційні документи

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до Відділу реєстрації та єдиного реєстру Запорізької міської ради, третя особа: державна податкова інспекція у Комунарському районі м. Запоріжжя, про визнання недійсним запису про проведення реєстрації 19.10.2009 ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця 2 054019 згідно з свідоцтвом НОМЕР_2, про визнання недійсним запису про зміну свідоцтва про державну реєстрацію 2 054019 від 27.01.2010 згідно з свідоцтвом серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця, про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця, про визнання недійсними реєстраційних документів фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, а також складених від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 первинних і фінансово-господарських документів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач особисто не реєструвався фізичною особою-підприємцем, а дізнався про свою реєстрацію суб'єктом господарювання 20.08.2013 під час спілкування з арбітражним керуючим ОСОБА_4 Як стверджує позивач, рахунків у банках він не відкривав, печатку не отримував, платником податків не реєструвався, жодних фінансово-господарських документів не підписував, договорів не укладав, податкової звітності не подавав, наміру займатися підприємництвом не мав. Водночас, державна реєстрація ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця могла відбутися внаслідок підписання незаповнених та інших незрозумілих йому документів під час зустрічі зі знайомим в 2009 році. Отже ці документи вибули після підписання з його володіння та були використані для державної реєстрації без мети здійснення законної підприємницької діяльності.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.11.2013 до участі у справі залучено відповідачів державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького управління юстиції Шолудько Світлану Володимирівну та Запорізьку міську раду.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2013 позов задоволено частково. Визнано недійсними записи 2 054019 та 2 054019, припинено підприємницьку діяльність ОСОБА_2 та визнано недійсною його державну реєстрацію як фізичної особи-підприємця з моменту її вчинення. У решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове - про відмову у позові.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 оскаржив його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції з мотивів порушення цим судом норм матеріального та процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу державна податкова інспекція у Комунарському районі м. Запоріжжя просила залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України у зв'язку з неприбуттям належним чином повідомлених про час і місце судового засідання осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_2 зареєстрований виконавчим комітетом Запорізької міської ради як фізична особа-підприємець 19.10.2009 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серії НОМЕР_2.

Судом апеляційної інстанції на підставі матеріалів справи установлено, що реєстраційна справа містить документи, які ОСОБА_2 під час здійснення державної реєстрації фізичної особи-підприємця підписав та подав особисто. Серед цих документів, зокрема, опис документів, що надаються фізичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії, реєстраційна картка на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, заява про зміну свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 27.01.2010.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець особисто не реєструвався, а така реєстрація відбулась з порушенням вимог чинного на той час законодавства України. Державна реєстрація позивача відбулась внаслідок підписання ним незаповнених та незрозумілих йому документів. Також суд першої інстанції застосував у цьому випадку аналогію закону та припинив підприємницьку діяльність ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця, визнавши недійсним запис про проведення державної реєстрації цього підприємця через порушення закону, допущені при його реєстрації, які не можна усунути.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з відсутності належних доказів, які свідчать про порушення вимог чинного на той час законодавства України під час реєстрації ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця, та відсутності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованим висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (у чинній на час реєстрації позивача редакції) для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем та має ідентифікаційний номер, або уповноважена нею особа (далі - заявник) повинна подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу державному реєстратору за місцем проживання такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця; копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі: прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності; смерті фізичної особи - підприємця; постановлення судового рішення про оголошення фізичної особи померлою або визнання безвісно відсутньою; постановлення судового рішення про визнання фізичної особи, яка є підприємцем, недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності; постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є: визнання фізичної особи - підприємця банкрутом; провадження нею підприємницької діяльності, що заборонена законом; неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність фізичної особи - підприємця за зазначеним місцем проживання.

Оскільки на підставі належних доказів, зокрема вироку суду, судами попередніх інстанцій обставин, які б свідчили про порушення вимог законодавства під час здійснення державної реєстрації позивача як фізичної особи-підприємця, не встановлено, а необхідні документи для здійснення такої реєстрації ОСОБА_2 підписував особисто, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, спростовуються викладеними норми права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим підстави для її задоволення та скасування рішення суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 231 КАС України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 КАС України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель