Справа № 2а-0770/885/12
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015р. Справа № 876/1968/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): не з'явився

позивача у справі: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Чопської митниці Державної митної служби (правонаступник - Закарпатська митниця ДФС)

на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.12.2012р. у справі №2а-0770/885/12

за позовом ОСОБА_2

до Чопської митниці Державної митної служби (правонаступник - Закарпатська митниця ДФС)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2012р. позивач: ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача: Чопської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.03.2012р. за №97 (про визначення суми податкового зобов'язання по ввізному миту у сумі 40240,92 грн.) та за № 98 (про визначення суми податкового зобов'язання по ПДВ у сумі 88530,04 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржені рішення суперечать нормам законодавства, викладені в акті митного органу дані щодо заниження вартості транспортних засобів не відповідають дійсності, оскільки митне оформлення проведено на підставі належних та достовірних даних та порушень законодавства при їх митному оформленні не було, донарахування ПДВ та ввізного мита здійснено на підставі даних уповноважених органів Угорщини про продаж транспортних засобів за іншою ціною, однак, ці дані жодним чином не доводять порушень позивача, оскільки транспортні засоби продавались не позивачу, а зовсім іншій фізичній особі та дані обставини не доводять порушення позивачем, відповідно, донарахування сум ПДВ та ввізного мита є протиправним.

За результатами розгляду справи Закарпатський окружний адміністративний суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки під час митного оформлення транспортних засобів документи щодо купівлі позивачем транспортних засобів від Угорської фірми "TAYLON INTERNATIONAL & CO S.F." митниці не надавались, тому лист Національної Податкової та Митної Адміністрації Угорщини від 27.10.2011р. № NAV KH KKF не служить доказом автентичності чи підробки документів, поданих під час митного оформлення товарів митним органом України. Суд першої інстанції зазначив, що на протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень вказує той факт, що висновок Чопської митниці про заниження вартості імпортованих транспортних засобів здійснено на підставі рахунків угорської фірми "Huhgarotrack Kft", а як вбачається з цих рахунків, покупцем даних транспортних засобів виступав ОСОБА_3, а не позивач ОСОБА_2

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, апелянт (відповідач у справі): Чопська митниця Державної митної служби оскаржи її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, вважає, що в матеріалах справи є достатньо належних і допустимих доказів того, що позивачем було занижено справжню митну вартість ввезених на митну територію Україну автомобілів. Підтвердженням цього є, зокрема, офіційна інформація Національної Податкової та митної Адміністрації Угорщини, отримана в порядку передбаченому чинною міжнародною угодою між Україною та Європейським Співтовариством. Також, на думку апелянта, факт надання позивачем при митному оформленні документів, що містять недостовірні відомості, підтверджується копіями постанов Ужгородського міськрайонного суду від 28.03.2012р. та від 09.04.2012р. та апеляційного суду Закарпатської області від 11.06.2012р. та від 31.05.2012р. у справах про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння порушень митних правил. Апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання апеляційного суду з'явився представник позивача у справі: ОСОБА_2 - ОСОБА_1, якою в усних поясненях, доповненнях та запереченнях вимоги апеляційної скарги заперечено повністю з мотивів, викладених у позовній заяві.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, пояснення представника позивача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що проведеною Чопською митницею невиїзною документальною перевіркою стану дотримання громадянином ОСОБА_2 законодавства з питань митної справи при митному оформленні за ВМД від 27.05.2010р. №300000009/2010/000971 транспортного засобу та від 28.05.2010р. №300000009/2010/000972 транспортного засобу (акт Чопської митниці від 25.02.2012р. за №0008/12/305000000/248601315) встановлено, що платник податків - громадянин ОСОБА_2 надав митному органу документи, які містять неправдиві дані щодо їх вартості та митна вартість вантажних автомобілів, заявлена у вантажних митних деклараціях та товарно-супровідних документах, є на 321927,37грн. нижчою за митну вартість, розраховану у відповідності до Митного кодексу України на основі документів, отриманих від митних органів Республіки Угорщина.

На підставі акту від 25.02.2012р. за №0008/12/305000000/248601315, 13.03.2012р. Чопською митницею прийнято податкові повідомлення-рішення:

- за №97 про визначення ОСОБА_2 суми податкового зобов'язання по миту на товари, що ввозяться (пересилаються) на території України громадянами у сумі 40240,92грн. (за основним платежем - 32192,74 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 8048,18грн.);

- за №98 про визначення ОСОБА_2 суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість у сумі 88530,04грн. (за основним платежем - 70824,03грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 17706,01грн.).

Податкові повідомлення-рішення Чопської митниці в адміністративному порядку не оскаржувались, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень Чопської митниці від 13.03.2012р. за №№97, 98.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, 22.05.2010р. через пункт пропуску Ужгород (Україна) - Вишнє-Німецьке (Словаччина) митного посту "Ужгород" Ужгородської митниці (правонаступницею якої є Чопська митниця) на адресу ОСОБА_2 згідно документів контролю доставки - попередніх повідомлень від 21.05.10р. №300000005/2010/001777 та від 21.05.10р. №300000005/2010/001778 було ввезено транспортні засоби - вантажні автомобілі: сідельний тягач марки "MERCEDES", модель "ACTROS 1844 LS", Ідентифікаційний номер (шасі): НОМЕР_1 та сідельний тягач марки "MERCEDES", модель "ACTROS 1844 LS", Ідентифікаційний номер (шасі): НОМЕР_2".

27.05.2010р. на сідельний тягач марки "MERCEDES", модель "ACTROS 1844 LS", Ідентифікаційний номер (шасі): НОМЕР_1 було оформлено ВМД №300000009/2010/000971. Митне оформлення за даною ВМД завершено 27.05.2010р. При митному оформленні даного транспортного засобу надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 06.02.2007р. №DI56500 та інвойс №ТІ0301/10 від 19.05.2010р., що вказував про придбання ним зазначеного транспортного засобу від фірми "TAYLON INTERNATIONAL & CO S.R" (Ricardo J. Alfaro Avenue. The Centum Tower Fourth floor № 401 Panama Republik of Panama) за ціною 16500,00 Євро.

27.05.2010р. до митного контролю та оформлення було подано ВМД №300000009/2010/000972 на сідельний тягач марки "MERCEDES", модель "ACTROS 1844 LS", Ідентифікаційний номер (шасі): НОМЕР_2. Митне оформлення за даною ВМД завершено 28.05.2010р. При митному оформленні даного транспортного засобу надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 11.06.2007р. №DN79309, інвойс №ТІ0302/10 від 19.05.2010р., що вказував на придбання ним зазначеного транспортного засобу від фірми "TAYLON INTERNATIONAL & CO S.F." (Ricardo J. Alfaro Avenue. The Centura Tower Fourth floor № 401 Panama Republik of Panama) за ціною 16500,00 Євро.

Особою, відповідальною за фінансове врегулювання при митному оформленні товару згідно інформації, наведеної в графах 9 вказаних ВМД, виступав ОСОБА_2

Крім того, в пункті пропуску на вказані транспортні засоби до митного контролю і оформлення подавалися книжка МДП (Carnet TIR) від 21.05.2010р. №VX 63980444 і CMR від 21.05.2010р. №7013446 та книжка МДП (Carnet TIR) від 21.05.2010р. №SX 63980443 і CMR від 21.05.2010р. №7013445 відповідно, в яких відправником значилася фірма "TAYLON INTERNATIONAL & CO S.F/' (Ricardo J. Alfaro Avenue. The Centum Tower Fourth floor № 401 Panama Republik of Panama), а отримувачем - громадянин ОСОБА_2

Відповідно до Угоди між Україною та ЄС про взаємну адміністративну допомогу в митних справах від 14.06.1994р., з метою здійснення перевірки щодо правомірності ввезення на митну територію України транспортних засобів - Чопською митницею через Держмитслужбу України був направлений запит до Національної Митно-Фінансової Управи Угорської республіки з проханням щодо перевірки та надання копій експортних декларації та рахунків, на підставі яких митними органами Угорщини здійснено митне оформлення вищевказаних транспортних засобів в режимі експорту, та Чопською митницею з митних органів Угорщини отримано лист Національної Податкової та Митної Адміністрації Угорщини від 27.10.11 № NAV КН KKF та копії документів: експортних вантажних митних декларацій митних органів Угорщини MRN №10ГО10100020В89В305 MRN №10HU10100020B89B90 та копії рахунків №318786, №318787 від 18.05.2010р., відповідно до яких продавцем зазначених автомобілів є угорська фірма "Hungarotruck Kft" (1172, Budapest Vidor u.3), покупцем ОСОБА_3 (Іршава, вул.Гагаріна, 37), а вартість кожного автомобіля становить 33000,00 Євро (а не 16500,00 Євро) та загальна вартість двох автомобілів складає 66000,00 Євро (а не 33000 Євро).

На підставі наведеного, Чопською митницею зроблено висновок про те, що під час митного оформлення даних транспортних засобів ОСОБА_2 надав митному органу документи, які містять неправдиві дані щодо їх вартості.

Згідно із висновками акту від 25.02.2012р. за №0008/12/305000000/248601315, порушено вимоги ст.264 Митного кодексу України (заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення мають базуватися на достовірній, документально підтвердженій інформації, що подається у кількісному виразі) та митна вартість транспортних засобів, заявлена платником податків під час митного оформлення, базується на основі рахунків, які містять неправдиві дані, і є нижчою за митну вартість, розраховану у відповідності до МК України на основі документів, отриманих від митних органів Республіки Угорщина.

Перевіркою встановлено, що подання рахунків-фактур (інвойсів), що містить неправдиві дані, під час митного оформлення транспортних засобів призвело до заниження митної вартості на загальну суму 321927,37грн., що, в свою чергу, спричинило недобір митних платежів на загальну суму 103016,77грн., з яких ввізне мито - 32192,74 грн., ПДВ - 70824,03грн.

Відповідно до вимог п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України, цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Нормами підпункту 41.1.2 п.41.1 ст.41 ПК України встановлено, що митні органи є контролюючими органами щодо мита, акцизного збору, податку на додану вартість, інших податків, які відповідно до податкового законодавства справляються у разі ввезення (пересиланні) товарів і предметів на митну територію України або територію спеціальної митної зони або вивезення (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території спеціальної митної зони.

Спільним наказом ДПА України та Держмитслужби України від 16.03.2001р. за №109/188 затверджено Порядок здійснення митними органами контролю за сплатою платниками податків податку на додану вартість та акцизного збору, які справляються при ввезенні (пересиланні) товарів та інших предметів на митну територію України, та згідно з п.2.1 цього Порядку - контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою визначення податкових зобов'язань та за сплатою платниками податків, які справляються при ввезенні (пересиланні) товарів на митну територію України, здійснюється митними органами.

При цьому, згідно із вимогами ч.1 ст.69 Митного кодексу України (втратив чинність з 01.06.2012р., діючий та в редакції станом на час проведення перевірки та прийняття рішень, далі - МК України), незалежно від закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів митний контроль за ними може здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи. З аналізу зазначеної норми вбачається, що здійснення митного контролю не обмежено строками.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008р. №339 затверджено Порядок здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів (втратив чинність згідно постанови КМ України від 21.05.2012р. №444, діючий та в редакції станом на час проведення перевірки, далі - Порядок), та згідно п.1 Порядку - цей Порядок встановлює процедуру здійснення митними органами контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення і після закінчення операцій їх митного контролю, митного оформлення та пропуску через митний кордон України, а також донарахування обов'язкових платежів.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що контроль за правильністю визначення митної вартості товарів після завершення операцій їх митного контролю, митного оформлення та пропуску через митний кордон України здійснюється митним органом за наявності виникнення обґрунтованого сумніву стосовно достовірності відомостей, що містяться в документах, поданих митному органові, в тому числі у разі надходження від митних органів іноземних держав інформації про непідтвердження автентичності документів, поданих митному органові України щодо товарів, митне оформлення яких завершено, та недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів про надання інформації стосовно зовнішньоекономічних операцій, які проводили за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

У відповідності до п.4 Порядку, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів після закінчення операцій їх митного контролю, митного оформлення та пропуску через митний кордон України здійснюється митним органом шляхом, в тому числі, проведення перевірок (в. т.ч., невиїзних документальних).

За вимогами частини 1 ст.2 Закону України "Про систему оподаткування" (втратив чинність з 01.01.2012р., діючий та в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування. Згідно із приписами ч.1 ст.14 Закону України "Про систему оподаткування", до загальнодержавних належать податки і збори (обов'язкові платежі), серед інших, зокрема, податок на додану вартість (п.1), мито (п.5).

Згідно із вимогами ст.8 Закону України "Про Єдиний митний тариф" (втратив чинність з 01.06.2012р., діючий та в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) ввізне мито нараховується на товари та інші предмети при їх ввезенні на митну територію України, тобто, мито (ввізне мито) віднесено до загальнодержавних податків та зборів. Зобов'язання зі сплати ввізного мита є зобов'язанням зі сплати податку, строк сплати (нарахування) якого встановлено спеціальним законом - Законом України "Про Єдиний митний тариф".

Виходячи з наведеного, здійснення митним органом контролю митних платежів, проведення перевірки митним органом на підставі даних компетентних органів іноземних держав, правомірність визначення митницею податкових зобов'язань по ввізному миту та ПДВ митним органом - відповідає вимогам закону, тобто, проведення перевірки та визначення зобов'язань вчинено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, яким регулюються митні та податкові правовідносини.

За результатами дослідження матеріалів справи колегією суддів апеляційного суду встановлено невідповідність відомостей, вказаних позивачем в митних деклараціях та відомостей з митних органів країн експортерів в частині вартості переміщуваних через митний кордо України автомобілів. Матеріали справи вказують на те, що подані позивачем документи містять неправдиві відомості стосовно вартості придбаних ним автомобілів, як наслідок такі недостовірні дані було використано в процесі митного оформлення товарів (автомобілів).

За вимогами статті 259 Митного кодексу України (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу. Водночас, відповідно до вимог ст.264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ст.81 Митного кодексу України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення.

Митна вартість будь-яких товарів та метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості (стаття 262 Митного кодексу України).

Заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на достовірній, документально підтвердженій інформації. Для підтвердження заявленої митної вартості товарів подаються документи, перелік яких визначений Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006р. №1766.

Відповідно до ст.266 Митного кодексу України основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Згідно із вимогами ст.267 Митного кодексу України митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується тільки ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов'язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Положеннями ст.261 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, використовуються для нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів), ведення митної статистики, а також у відповідних випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

Аналізуючи положення Митного кодексу України та зважаючи на обставини справи колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що позивачем було допущено порушення законодавства про митну справу шляхом заниження фактурної вартості придбаного товару, що призвело до значного заниження митної вартості так, як наслідок, до заниження митних платежів (ввізного мита та податку на додану вартість).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, митний орган має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов'язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недоплату.

Згідно із вимогами ч.4 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Вирішуючи спір по суті, апеляційний суд також бере до уваги постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.04.2012р., якою визнано позивача винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.352 МК України та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 31.05.2012р., якою провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрито, у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності та в якій суд зазначив, що висновки про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подачі документів, які містять неправдиві дані про вартість автомобіля є правильними і підтверджуються даними протоколу про порушення митних правил, поясненнями правопорушника та іншими матеріалами справи і його дії правильно кваліфіковано за ст.352 МК України.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до скасування правомірних по своїй суті податкових повідомлень-рішень.

Приписами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та вказують на незаконність оскаржуваної постанови, відтак така повинна підлягати скасуванню в апеляційному порядку.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Чопської митниці Державної митної служби (правонаступник - Закарпатська митниця ДФС) на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.12.2012р. у справі №2а-0770/885/12 за позовом ОСОБА_2 до Чопської митниці Державної митної служби (правонаступник - Закарпатська митниця ДФС) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задоволити.

2. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.12.2012р. у справі №2а-0770/885/12, - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст постанови виготовлено та підписано 27.11.2015р.