Справа № 10140/10/2070
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 р. м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Нікітенко Л.Ю.,

за участі представників: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі за текстом - позивач, ФО-П ОСОБА_3М.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова, в якій просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення №/1 від 02.08.2010 року.

В обґрунтовування позову посилався на п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»та зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова з податку на додану вартість прийняте відповідачем без достатніх правових підстав і підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні доводи та вимоги адміністративного позову підтримав, просив суд про їх задоволення в повному обсязі.

Державна податкова інспекція у Дзержинському районі м. Харкова в наданих до суду письмових запереченнях на позов та її представник в судовому засіданні виклали власну позицію щодо обставин справи, вимоги адміністративного позову не визнали, зазначили, що фізична особа-підприємець не є платником податку на прибуток, не має обовязку вести бухгалтерський облік. Згідно ст.5 Закону України «про оподаткування прибутку підприємств», з урахуванням відповідних обмежень і особливостей стосовно фізичних осіб-підприємців лише формується склад витрат підприємця, таким чином, включення до складу податкового кредиту основних фондів фізичними особами підприємцями не мають законних підстав.

Суд, вислухавши думку учасників сторін, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Позивач, ОСОБА_3 09.04.2003р. пройшов встановлену законодавством процедуру державної реєстрації фізичної особи - підприємця у виконавчому комітеті Харківської міської ради та отримав відповідне свідоцтво серії В00 за № 953405, в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб України та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців перебуває з кодом НОМЕР_1. Відповідно до довідки від 18.04.2003р. за формою № 4-ОПП ФО-П ОСОБА_3 перебуває на обліку, як платник податків, в Державній податковій інспекції у Дзержинському районі м. Харкова з 17.04.2003р. та з 22.11.2007р. зареєстрований в якості платника податку на додану вартість, про що ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова видано свідоцтво № 100078652 серії НБ № 086651. Господарська діяльність здійснюється позивачем в сфері оптової торгівлі.

Матеріалами справи підтверджено, що фахівцем відділу відшкодування ПДВ проведено документальну невиїзну перевірку податкової декларації з ПДВ фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, поданої за березень 2010 року щодо достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ.

За результатами перевірки складено акт №3432/070/НОМЕР_1 від 19.05.2010 року.

В ході проведення перевірки були встановлені порушення п.п.7.4.1 , 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено податковий кредит по податковій декларації з ПДВ за лютий на суму 12882 грн. Не підтверджено суму бюджетного відшкодування, яке задеклароване згідно податкової декларації з ПДВ за березень 2010 року на суму 12882 грн.

Свою позицію податковий орган обґрунтовує тим, що позивачем безпідставно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ, сплачену при придбанні обладнання для обробки пластмаси на загальну суму 64409,36грн. (ПДВ-12882,00грн.), оскільки ведення бухгалтерського обліку складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації для фізичних осіб платників ПДВ законодавством не передбачено, тому фізична особа-підприємець не має права відносити до податкового кредиту витрати на придбання основних фондів.

На підставі висновків перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення № /1 від 02.08.2010 року, відповідно до якого позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування за березень 2010 року на суму 12882 грн.

Позивачем у лютому 2010 року до складу податкового кредиту включено придбання частин обладнання для обробки пластмаси на суму 64409,36 грн., сума ПДВ - 12881,87 грн., а саме вантажно-митна декларація №800000012/0/110685 від 04.02.2010р. Shanghai JWELL Machinary Company Limited на суму 77291,23 грн., в тому числі ПДВ 12881,87 грн.

Вказану суму позивачем включено до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за лютий 2010 року та відображено у реєстрі отриманих податкових накладних у лютому 2010 року.

Відповідно до положень п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 7.2.7. п.7.2 ст.7 вказаного Закону, передбачено, що у разі імпорту товарів на митну територію України документом, що посвідчує право на отримання податкового кредиту, вважається вантажна митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку на додану вартість, або погашений податковий вексель.

Згідно п.п.7.4.5. п.7.4. ст.7 Закону №168/97-ВР, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Підпунктом 8.2.1. п.8.2 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено, що під терміном "основні фонди" слід розуміти матеріальні цінності, що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку протягом періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, та вартість яких перевищує 1000 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом.

Особливих умов для формування податкового кредиту та визначення дати виникнення права на податковий кредит для фізичних осіб субєктів господарювання, зареєстрованих платниками податку на додану вартість Законом України «Про податок на додану вартість»не передбачено.

Визначальним фактором для формування податкового кредиту фізичними особами - субєктами господарювання, зареєстрованими платниками податку на додану вартість при придбанні товарів (основних фондів) є їх подальше використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності такої особи платника податку.

Оскільки вартість придбаних позивачем частин обладнання для обробки пластмаси перевищує 1000 грн., є власністю ОСОБА_3, використовуються ним у господарській діяльності, строк використання у господарській діяльності перевищує 365 календарних днів вони відносяться до основних фондів субєкта господарювання в розумінні Закону України «Про податок на додану вартість», а отже включення сум ПДВ, повязаних з їхнім придбанням, до складу податкового кредиту є правомірним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при визначенні складу податкового кредиту по декларації за лютий 2010 року позивачем не було допущено порушень п.п.7.4.1, 7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», висновки акту перевірки спростовуються наданими доказами та встановленим по справі обставинами, податкове повідомлення-рішення №/1 від 02.08.2010 року, прийняте на підставі акту перевірки, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.08.2010 року №/1, винесене ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 03,40 грн. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 28 вересня 2010 року.

Суддя Шевченко О.В.