Справа № 826/22724/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року місто Київ №826/22724/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особавідділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ у місті Києві
прозобов'язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про:

зобов'язання відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві зняти арешт накладений на все майно ОСОБА_1 постановою відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.10.2012 №32928271;

зобов'язання відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві повідомити Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві про зняття арешту з автомобіля згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.10.2012 №ВП32928271.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дізнавшись про накладення арешту на майно у межах виконавчого провадження, відкритого на підставі постанови Відділу державної автомобільної інспекції від 13.04.2012 №224563, позивач одразу сплатив штраф у розмірі 255,00 грн., проте, звернувшись до відповідача з вимогою про скасування арешту, отримав відмову, оскільки, за твердженням останнього, дане виконавче провадження на виконанні у відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві не перебуває через його закінчення і знищення у зв'язку із закінченням строків зберігання.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явились, письмових пояснень щодо своєї правової позиції з приводу спірних правовідносин, суду не надали.

Розгляд справи здійснено в письмовому провадженні, відповідно до приписів частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

За твердженнями позивача, останній, дізнавшись, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.10.2012 у межах виконавчого провадження №32928271, винесеної відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, на належне йому майно накладено арешт, звернувся до відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, з вимогою про зняття арешту на належне йому майно та скасування вищезазначеної постанови, з огляду на те, що штраф, який було накладено на позивача у розмірі у розмірі 255,00 грн. сплачений, що підтверджується квитанцією від 18.07.2012 №6891.340.4.

Проте листом відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 02.09.2015 №33875 ОСОБА_1 повідомлено, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві відсутні виконавчі провадження відносно позивача. Державним виконавцем щодо виконавчого провадження №32928271 за яким було накладено арешт, 05.11.2012 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім того, у вказаному листі наголошено, що, згідно з пунктом 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008, виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, не передбачено механізму та порядку зняття арешту по виконавчим провадженням, які завершені, та запропоновано з цього приводу звернутися до суду, у відповідності до приписів статті 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Також з позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ у місті Києві з листом, в якому просить провести дії щодо перереєстрації автомобіля марки Ford - Fiesta, 2010 року випуску, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1. Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ у місті Києві листом від 14.09.2015 №10/С-1918 повідомило позивача, що відповідно до даних автоматизованої інформаційної системи Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ у місті Києві, вказаний автомобіль значиться під арештом на підставі постанови відділу державної автомобільної інспекції Подільського району міста Києва про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.10.2012 ВП№32928271.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Приписами частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

При цьому, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини 2 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, у тому числі, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

При цьому, приписами частини 1 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" визначено мету такого арешту, а саме: арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Як було зазначено вище, відповідачем листом від 02.09.2015 №33875 повідомлено про те, що на даний час на виконанні у відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві виконавче провадження №32928271, в рамках якого винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.10.2012 стосовно ОСОБА_1 не перебуває (завершене), а положеннями чинного законодавства не передбачено механізму та порядку зняття арешту по виконавчим провадженням, які завершені.

У свою чергу, позивачем на підтвердження реального виконання виконавчого документу з примусового виконання якого відкрито вказане виконавче провадження, надано суду копію квитанції від 18.07.2012 №6891.340.2, згідно з якою ОСОБА_1 сплачено на розрахунковий рахунок НОМЕР_3, отримувач ГУ ДКСУ у місті Києві, код отримувача 37975298, банк отримувача ГУ ДКСУ у місті Києві, МФО 820019 грошові кошти у розмірі 255,00 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що ані відповідачем, ані третьою особою під час судового розгляду справи не надано суду заперечень чи пояснень з приводу належності виконання позивачем рішення, з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження №3292827 та у межах якого накладено арешт на майно позивача, відтак, суд виходить з того, що останніми, як суб'єктами владних повноважень належними та допустимими доказами не спростовано тверджень позивача щодо виконання останнім даного рішення, а іншого з матеріалів справи не вбачається.

Виходячи з наведеного, враховуючи факт виконання позивачем рішення, з примусового виконання якого і відкрито дане виконавче провадження, тобто сплачено штраф, суд дійшов висновку про те, що станом на момент розгляду даної справи судом відсутня необхідність в продовженні існування арешту майна боржника (позивача), оскільки, виходячи з вищевикладеного, останній виконав своє призначення - забезпечення реального виконання рішення.

Також, з позовних вимог вбачається, що позивач просить зобов'язати відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві повідомити Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві про зняття арешту з автомобіля згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.10.2012 №ВП32928271.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Такими чином, наведеними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» передбачена певна процедура для зняття державним виконавцем арешту з майна у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, а саме: прийняття державним виконавцем постанови про зняття арешту з майна та направлення її, зокрема, до органу (установи), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

При цьому, доказів того, що відповідачем у разі набрання даною постановою законної сили не буде виконано покладених на нього приписами частини 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язків щодо прийняття постанови про зняття арешту з майна та, в подальшому, направлення її, зокрема, до органу (установи), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника, позивачем не надано, а з матеріалів справи не вбачається, а тому позовні вимоги в частині зобов'язання відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві повідомити Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві про зняття арешту з автомобіля, суд вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню на час розгляду даної адміністративної справи.

З огляду на викладене вище, враховуючи вищезазначені висновки, суд, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вказує на необхідність зобов'язання відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві вчинити дії щодо зняття арешту накладеного на майно ОСОБА_1 постановою відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 08.10.2012 у межах виконавчого провадження №32928271. В іншій частині позовних вимог суд дійшов висновку про відмову в їхньому задоволенні.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві вчинити дії щодо зняття арешту накладеного на майно ОСОБА_1 постановою відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві від 08.10.2012 у межах виконавчого провадження №32928271.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.