Справа № 464/4853/15-а 2-а/464/135/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015р. Справа № 876/7839/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): ОСОБА_1,

апелянта (відповідача у справі): ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційні скарги ОСОБА_3 та управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова

на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 08.07.2015р. у справі №464/4853/15-а

за позовом ОСОБА_3

до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова

про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок надбавки до пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

17.06.2015р. позивач: ОСОБА_3 звернулась до Сихівського районного суду м.Львова з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок надбавки до пенсії, просила зобовязати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова встановити їй підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до п.г ст.77 Закону України Про пенсійне забезпечення, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.09.2008р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона є членом сімї примусово переселеного і згодом реабілітованого. Вважає, що їй має бути призначено підвищення до пенсії на 25% мінімальної пенсії за віком, визначення терміну якої міститься в ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення, тоді як отримує підвищення до пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №654 від 16.07.2008р. Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян в розмірі 43,75грн. щомісячно. Зазначає, що такі дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова є протиправними в частині виплати їй підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж передбачено законом, просить позов задоволити, оскільки відповідно до вимог ст.77 Закону України Про пенсійне забезпечення має право на одержання щомісячної надбавки до пенсії в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, термін якої визначений у ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення, починаючи з 01.09.2008р.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 08.07.2015р. у справі №464/4853/15-а адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо невиплати ОСОБА_3 надбавки до пенсії як члену сімї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п.г ст.77 Закону України Про пенсійне забезпечення із розрахунку 25% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова встановити ОСОБА_3 перерахунок надбавки до пенсії і провести відповідну виплату як члену сімї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено в розмірі, передбаченому п.г ст.77 Закону України Про пенсійне забезпечення із розрахунку 25 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, починаючи з 17.12.2014р.; зобовязано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова виплатити ОСОБА_3 різницю між фактично отриманою нею та належною до сплати сумою пенсії за минулі 6 місяців, а саме з 17.12.2014р.; в решті позовні вимоги залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржили позивач у справі: ОСОБА_3 та відповідач у справі: управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначила, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині залишення без розгляду позовних вимог про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова здійснити перерахунок надбавки до пенсії і провести відповідну виплату починаючи з 01.09.2008р. з врахуванням проведених виплат і проводити вказані виплати в подальшому, оскільки, відповідно до вимог ст.87 Закону України Про пенсійне забезпечення, суми пенсій, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, просила змінити оскаржувану постанову та задоволити позовні в повному обсязі з 01.09.2008р..

Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова в своїй апеляційній скарзі зазначило, що при винесенні оскаржуваного рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню, виплата позивачу підвищення до пенсії, як реабілітованому, здійснюється відповідно до чинного пенсійного законодавства, просило скасувати постанову Сихівського районного суду м.Львова від 08.07.2015р. та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити повністю.

22.10.2015р. на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду від управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова надійшло заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_3, в якому відповідач у справі зазначив, що вимоги позивача про перерахунок розміру пенсії з дати її призначення (01.09.2008р.) задоволенню не підлягають, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України. Крім того, положення ст.87 Закону України Про пенсійне забезпечення не підлягають застосуванню в даному випадку, оскільки стосуються нарахованих та не виплачених сум пенсій. Відповідач просив у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити повністю.

У судове засідання Львівського апеляційного адміністративного суду 30.11.2015р. зявивися представник апелянта (позивача у справі): ОСОБА_1, яка доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримала в повному обсязі, просила апеляційну скаргу задоволити, оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги позивача задоволити в повному обсязі.

Представник апелянта (відповідача у справі): ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 заперечив, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова та запереченні на апеляційну, просив постанову Сихівського районного суду м.Львова від 08.07.2015р. скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як вбачається із Довідки від 20.11.1991р. (а.с.5), позивача було реабілітовано на підставі ст.3 Закону Української РСР від 17.04.1991р. Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008р. №654, з 01.09.2008р. громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,40грн., а членам їх сімей, яких було примусово переселено 43,52грн.

Статтею 77 п.г Закону України Про пенсійне забезпечення від 15.05.1992р. з наступними змінами і доповненнями передбачено, що громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані відповідно до Закону України Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні, призначені пенсії підвищуються на 50 відсотків, а членам їх сімей, яких було примусово переселено на 25 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 6 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування передбачено, що до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень, у тому числі з боку органів державної влади.

Статтею 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування визначено розмір мінімальної пенсії за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 Закону України Про прожитковий мінімум від 15.07.1999р., прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної пенсії за віком.

За чинним законодавством України, розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Однак, згідно ст.28 даного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом.

Згідно із вимогами ч.1 ст.9 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), тому поняття мінімальної пенсії за віком, наведене у ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, слід застосовувати для визначення розміру підвищення до пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду зазначає, що відповідачем підвищення до пенсії виплачується в обсягах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008р. №654, що суперечить Закону України Про пенсійне забезпечення, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача стосовно зобовязання відповідача встановити ОСОБА_3 підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до п.г ст.77 Закону України Про пенсійне забезпечення, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вимог ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із вимогами ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до вимог ч.2 ст.87 Закону України Про пенсійне забезпечення, суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає, що норми ст.87 Закону України Про пенсійне забезпечення не підлягають застосуванню в даному випадку, оскільки стосуються нарахованих та не виплачених сум пенсій, а в даному випадку спірним є питання нарахування і виплати пенсії пенсійним органом, відтак, суд першої інстанції правильно застосував норми ст.ст.99, 100 КАС України, та залишив адміністративний позов без розгляду за період з 01.09.2008р. по 16.12.2014р.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно зясованих обставинах справи, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_3 та управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 08.07.2015р. у справі №464/4853/15-а за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок надбавки до пенсії, - залишити без задоволення.

2. Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 08.07.2015р. у справі №464/4853/15-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 01.12.2015р.