Справа № 2а-2642/11/0970
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2011 р. Справа № 2a-2642/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

за участю секретаря Монастирецького В.В.

представників:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

від третьої особи: не з"явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства "Лукор"

до відповідача: Калуської об'єднаної державної податкової інспекції

третя особа: відділ Держкомзему у місті Калуші Івано-Франківської області

про визнання нечинним податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.05.2006 року,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2006 року Закрите акціонерне товариство "Лукор" (надаліпозивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції (далі - відповідач) про визнання нечинним податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.05.2006 року.

19.10.2006 року постановою Господарського суду Івано-Франківської області в задоволенні позову ЗАТ «Лукор»відмовлено, ухвалою Львівського апеляційного Господарського суду від 24.04.2007 року, постанову залишеною без змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями позивачем ЗАТ "Лукор" до Вищого адміністративного суду України подано касаційну скаргу який своєю ухвалою від11.09.2008 року прийняв її до свого провадження.

Ухвалою від 05.07.2011 року касаційну скаргу ЗАТ "Лукор" задоволено частково, постанову Господарського суду Івано-Франківської області та ухвалу Львівського апеляційного Господарського суду скасовано, справу передано на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування своїх позовних позивач посилається на порушення відповідачем вимог діючого законодавства, зокрема Закону України «Про плату за землю», Закону України «Про порядок погашення зобов»язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами», винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.05.2006 року, яким визначено суму податкового зобовязання за платежем земельний податок у розмірі 1053075,54грн. (з них основний платіж 702050,36грн. штрафні (фінансові) санкції-351025,18грн.), донараховано зобов»язання по податку на додану вартість у розмірі 137631,00грн. у тому числі 91473,00грн.- основного платежу та 46158,00грн. штрафних санкцій. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів викладених у поданому суду запереченні. Крім того, суду пояснив, що платник податків помилково обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що донарахування земельного податку здійснено у звязку з прийняттям Верховною Радою України постанови «Про встановлення меж міста Калуша Івано-Франківської області оскільки цією Постановою в межі міста включено зовсім іншу земельну ділянку, ніж та яка є обєктом оподаткування ЗАТ «Лукор».

Також заперечення обґрунтовує тим, що про Рішення сесії Калуської міської ради від 29.09.2005 року №800 «Про встановлення коефіцієнту функціонального використання та місця знаходження земельної ділянки», яким затверджено для ЗАТ «Лукор»коефіцієнт функціонального використання та місця знаходження земельної ділянки в розмірі 1,9 було відомо позивачу, а тому в порушення ст.7,13,14 Закону України від 03.07.1992року «Про плату за землю»зі змінами та доповненнями, ЗАТ «Лукор»занизило узгоджену суму земельного податку по Калуській міській раді.

Представник третьої особи Калуського відділу земельних ресурсів, яку відповідно до Ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.09.2011року замінено на його процесуального правонаступника відділ Держкомзему в м.Калуші Івано-Франківської області в судове засідання не з"явився, однак на адресу суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності .

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

На підставі направлення №92 від 27.03.2006року посадовими особами Калуської оДПІ проведено виїзну планову документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства ЗАТ "Лукор" по податку на додану вартість за період травень-грудень 2005 року, по інших податках та неподаткових платежах за період з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року , за результатами якої складено акт за №374/23-1/31256759 від 15.05.2006 року (а.с. 8-18).

За змістом вищезазначеного акту вбачається, що за результатом перевірки було встановлено порушення позивачем п.п. 4.2.2 п.4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами»та ст. 7, 13, 14 Закону України «Про плату за землю».

В звязку з виявленими порушеннями Калуською оДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 19.05.2006 року, яким позивачеві визначено податкове зобовязання за платежем земельний податок у розмірі 1053075,54грн. (з них основний платіж 702050,36грн. штрафні (фінансові) санкції - 351025,18грн. (а.с. 19).

Як встановлено судом, 17.05.2005 року набрала чинності Постанова Верховної Ради України «Про встановлення меж міста Калуша Івано-Франківської області від 08.04.2005року №2537-VI, опублікована в Офіційному віснику України 06.05.2005року, відповідно до якої всі земельні ділянки, що використовуються ЗАТ «Лукор», знаходяться в межах м.Калуша. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області по справі № А-5/131 від 06.09.2005-09.09.2005 року, визнано недійсним рішення сесії Калуської міської ради №375 «Про затвердження матеріалів грошової оцінки земель міста Калуша»в частині включення території земель, які займає ЗАТ «Лукор», в зону, що входить в межі м.Калуша.

Рішенням сесії Калуської міської ради № 447 «Про затвердження ставок плати за користування земельними ресурсами, форм довідок визначення грошової оцінки земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради»затверджено ставки земельного податку за використання земельних ресурсів, наданих для несільськогосподарських потреб на території Калуської міської ради, по зонах містобудівної цінності земель(додаток №2 до рішення міської ради), відповідно до якого визначений коефіцієнт функціонального використання та місця знаходження земельних ділянок, які перебувають в користуванні ЗАТ «Лукор»в розмірі 0,87.

В звязку із тим, що рішенням сесії Калуської міської ради від 29.09.2005 року №800 «Про встановлення коефіцієнту функціонального використання та місця знаходження земельної ділянки»затверджено для ЗАТ «Лукор»коефіцієнт функціонального використання та місця знаходження земельної ділянки в розмірі 1,9, відповідно додаток №2 до рішенням сесії Калузької міської ради №447 «Про затвердження ставок плати за користування земельними ресурсами, форм довідок визначення грошової оцінки земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради»відмінено, та введено в дію нову нормативну грошову оцінку земель яка не врахована позивачем при розрахунку розміру земельного податку, внаслідок чого Державною податковою інспекцією в м.Калуша актом перевірки за №374/23-1/31256759 від 15.05.2006року, встановлено заниження позивачем земельного податку.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що при визначені розміру земельного податку податковий орган керувався ставками земельного податку, встановленого ч.2 ст.7 Закону України «Про плату за землю», а з 29.09.2005 року ставка податку на земельні ділянки ЗАТ «Лукор», розраховувалась з урахуванням коефіцієнту, затвердженого Рішенням сесії Калуської міської ради від 29.09.2005 року №800.

Пунктом 3 цього рішення контроль за його виконанням покладено на заступника міського голови з питань економіки та власності, однак відповідно листа виконавчого комітету від 27.09.2011 року(а.с.206), рішення Калуської міської ради від 29.09.2005 року № 800 "Про встановлення коефіцієнту функціонального використання та місця знаходження земельної ділянки" офіційно не оприлюднювалося через засоби масової інформації в зв»язку з тим, що згідно п.4 ст.70 Регламенту Калуської міської ради, затвердженому рішенням сесії міської ради від 24.07.2002 року №51 рішення міської ради, які не мають загального значення чи нормативного характеру, можуть не публікуватися і набирають чинності з моменту одержання їх державними органами або органами місцевого самоврядування, якщо міською радою на встановлено інший термін набрання ними чинності.

Як зазначається судом, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 року у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої ст.19, ст.44 Конституції України, ст.25, ч.14 ст. 46, ч.1, 10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) встановлено, що проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже відповідно до вищенаведеного, твердження висловлені в листі виконавчого комітету Калуської міської ради, щодо вказаного рішення Калуської міської ради, яке не має загального значення і не містить нормативного характеру, а оприлюднення через засоби масової інформації не мають обов»язкового характеру є помилковим.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про плату за землю»встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Відповідно до договорів оренди земельних ділянок від 05.09.2005 року за №№ 1, 2, 3 у користуванні ЗАТ "Лукор" (том.2 а.с.10-29) знаходиться ряд земельних ділянок розташованих на території Калуської міської ради. У відповідності до статті 2 Закону України «Про плату за землю»з часу реєстрації договорів позивач являється платником земельного податку.

Позивачем у відповідності до статті 14 Закону України «Про плату за землю»до Калуської оДПІ подавались податкові розрахунки земельного податку. Згідно поданих розрахунків позивачем розраховано зобовязання по земельному податку на 2005 рік.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про плату за землю" платники земельного податку (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Згідно частини 3 статті 201 Земельного кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Отже, від нормативно грошової оцінки земель прямо залежить розмір плати за землю.

Відповідно до приписів статей 14, 17, 20 Закону України «Про плату за землю»платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності громадянами сплачується рівними частками до 15 серпня і 15 листопада.

Платежі за землю зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю.

Згідно частини 3 статті 27 Бюджетного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) Закони України, які впливають на формування доходної чи видаткової частини бюджетів, повинні бути офіційно оприлюднені до 15 серпня року, що передує плановому. В іншому разі норми відповідних законів, що впливають на формування доходної та/або видаткової частини бюджетів, застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, наступного за плановим.

Статтею 4 цього Кодексу встановлено, що нормативно-правовими актами, що регулюють бюджетні відносини в Україні, є, зокрема, рішення органів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування. При здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України.

В силу частини 5 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію. Відповідно до цього орган місцевого самоврядування не наділений правом вводити в дію свої рішення раніше строку набрання ними чинності.

Враховуючи, відповідно до частини 5 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, обовязковість для суду першої інстанції висновків і мотивів, з яких Вищим адміністративним судом України скасовані попередні судові рішення в цій справі, суд вказує на те, що здійснення, з 29.09.2005 року, відповідачем розрахунку ставок земельного податку ЗАТ «Лукор»з урахуванням коефіцієнту, затвердженого Рішенням сесії Калуської міської ради від 29.09.2005 року №800 є неправильним.

Оскільки рішення Калуської міської ради № 800 від 29.09.2005 року, яким затверджено коефіцієнт грошової нормативної оцінки землі, не набрало чинності в силу частини 5 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", так як опубліковане не було, що встановлено в судовому засіданні, а не дослідження вказаної обставини стало, серед іншого, підставою для скасування попередніх судових рішень в даній адміністративній справі.

На переконання суду, рішення податкового органу щодо визначення податкових зобовязань та застосування штрафних санкцій не можуть ґрунтуватись на рішенні іншого субєкта владних повноважень, яке не набрало чинності у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, а спірне рішення субєкта владних повноважень до скасування.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Калуської об'єднаної державної податкової інспекції №/0 від 19.05.2006 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства "Лукор" сплачений судовий збір в розмірі 85,00 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 15.11.2011 року.