Справа № 2а-2128/11/0970
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2011 р. Справа № 2a-2128/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Микитюка Р.В.

при секретарі Дущак С.М.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю " Карпатська Кераміка"

до відповідача: Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області

про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 21.06.2011 р.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатська Кераміка" звернулося до суду з адміністративним позовом до Калуської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 21.06.2011 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач мав господарські відносини з ТзОВ Дніпро-Бріг та придбавав у останнього товарно-матеріальні цінності на загальну суму 6520,0 грн. в тому числі ПДВ -1086,70 грн. Фактичне здійснення господарської операції підтверджується копіями податкових накладних та копіями платіжних доручень. Зазначив, що, ТзОВ Карпатська Кераміка отримуючи від ТзОВ Дніпро-Бріг товарно-матеріальні цінності оплатило його вартість, в тому числі суми ПДВ та отримало податкові накладні, в звязку із чим товариство правомірно віднесло ці суми до складу валових витрат з податку на прибуток підприємств та сформовано податковий кредит з ПДВ у період з 01.06.2010 року по 31.08.2010 року. Звертав увагу суду на те, що правочин договір №РМ -10/09 від 13.01.2010 року, в рамках якого ТзОВ Дніпро-Бріг передавало ТзОВ Карпатська Кераміка товарно-матеріальні цінності не визнано в судовому порядку нікчемним, а від так є чинними усі первинні документи, які оформлялися в рамках поставок. Вважає неправомірним зняття податкового кредиту з ТзОВ Карпатська Кераміка сум ПДВ та донарахування ПДВ згідно спірних податкових повідомлень-рішень. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог з підстав викладених в письмовому запереченні. Зазначила, що позивачу правомірно донараховано грошове зобов'язання з податку на прибуток підприємств та з податку на додану вартість. Посилалася на нікчемність правочину договору №РМ -10/09 від 13.01.2010 року, укладено між позивачем та ТзОВ Дніпро-Бріг, оскільки він суперечить моральним засадам суспільства, а також порушує публічний порядок, спрямований на заволодіння майном держави, дохідної частини бюджету. Просила відмовити в задоволенні позову повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини.

06.06.2011 року Калуською оДПІ в Івано-Франківській області було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТзОВ Карпатська Кераміка з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТзОВ Дніпро-Бріг за період з 01.06.2010 року по 31.08.2010 року.

За результатами зазначеної перевірки був складений акт №727/23-02/32014889 від 06.06.2011 року (а.с.7-22), яким було встановлено порушення з боку позивача ч.1 ст.203, 215, п.1 ст.216, ст.228, ЦК України, ст. 9 Закону України "Про

бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІУ (із змінами та доповненнями), п.2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за №168/704 - здійснення операцій на підставі нікчемних правочинів, прийнято до виконання документи на операції, що порушують публічний порядок і, відповідно, суперечать законодавчим та нормативним актам;

п.5.1, п.п. 5.2.1 , 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 , п.п.8.1.1. п.8.1 ст.8 Закону України від 22.05.97 №283/97-ВР Про оподаткування прибутку підприємств, ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІV із змінами та доповненнями, п.п. 1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 , п.2.15 та п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за № 168/704, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 1359 грн., в т.ч. за : півріччя 2010 року -552 грн.; 3 квартали 2010 року - 1359 грн.; 2010 рік 1359,00 грн.;

п.п. 7.2.3., 7.2.6, 7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.97р. із змінами та доповненнями, а саме: ТзОВ Карпатська Кераміка включено до складу податкового кредиту за червень 2010 року та за серпень 2010 року податок на додану вартість за операціями, що проведені на підставі нікчемного правочину та первинних документів, що суперечать законодавчим та нормативним актам, в результаті чого занижено податок на додану вартість до сплати в бюджет в загальній сумі 1087,00 грн., в т.ч.:

За червень 2010 року 441,00 грн.; за вересень 2010 року 646,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Калуською оДПІ в Івано-Франківській області були прийняті податкові повідомлення-рішення від 21.06.2011 року № (а.с.23) щодо визначення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в розмірі 1699,00 грн., з яких 1359,00 грн. за основним платежем та 340,00 грн. за штрафними санкціями, та від 21.06.2011 року № (а.с.25) щодо визначення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 1359,00 грн., з яких за основним платежем 1087,00 грн. та 272,00 грн. штрафні санкцій.

Представник позивача вважає, що на момент здійснення господарських операцій з його контрагентом ТзОВ Дніпро-Бріг це підприємство було зареєстровано в ЄДРПОУ податковим органом в якості платника податків в тому числі й мало свідоцтво платника ПДВ, в звязку із чим, виписані цим підприємством податкові накладні були достатньою підставою для включення зазначених у них сум до податкового кредиту з ПДВ за відповідні податкові періоди, договір №РМ -10/09 від 13.01.2010 року, в рамках якого ТзОВ Дніпро-Бріг передавало ТзОВ Карпатська Кераміка товарно-матеріальні цінності фактично виконувався, у звязку із чим витрати позивача на оплату вартості цих товарів та послуг правомірно віднесено до складу валових витрат відповідного податкового періоду.

Представник відповідача у запереченні проти позову від 06.09.2011 року №4876/10/100 зазначає, що позивачем безпідставно віднесено до складу валових витрат підприємства суму 1359,00 грн. без відповідного підтвердження первинними документами бухгалтерського обліку відповідно до ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, а також безпідставно включено до складу податкового кредиту за червень 2010 року та за серпень 2010 року податок на додану вартість за операціями, що проведені на підставі нікчемного правочину та первинних документів, що суперечать законодавчим та нормативним актам, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 1087,00 грн. за червень та вересень 2010 року.

Як вбачається з матеріалів страви та встановлено в судовому засіданні позивачем було укладено договір №РМ-10/09 від 13.01.2010 року з ТзОВ Дніпро-Бріг на закупку товарно-матеріальних цінностей.

На підтвердження виконання вказаного договору та правомірності віднесення до валових витрат підприємства витрати по придбанню матеріалів та формування податкового кредиту з ПДВ позивачем були надані наступні документи: договір №РМ-10/09 від 13.01.2010 року, укладений між позивачем та ТзОВ Дніпро-Бріг на закупку товарно-матеріальних цінностей, податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні.

Однак, суд всебічно дослідивши подані сторони докази та доводи, зазначає, що наданих позивачем письмових доказів, які наведені вище, недостатньо для того, щоб прийти до висновку про фактичне виконання сторонами умов договору №РМ-10/09 від 13.01.2010 року з огляду на наступне.

Підпунктом 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР Про податок на додану вартість визначено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків,нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 ст.81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у т.ч. при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у т.ч. інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), в т.ч. при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України від 28.12.1994 року №334/94-ВР Про оподаткування прибутку підприємств визначено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у т.ч. витрати з придбанням електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 5.7 цієї статті.

Відповідно до абзацу 4 підпункту 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України від 28.12.1994 року №334/94-ВР не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно зі ст.3 Закону Україні від 16.07.1999 року №996-ХIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звязності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст.9 Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ст.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року №128/2568) перевізник особа, яка надає послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом загального користування; товарно-транспортна документація комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу; товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Під час судового розгляду справи судом, з урахуванням положень частин 4 та 5 ст.11 КАС України які визначають, що суд вживає передбачені заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у т.ч. щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає, зобовязано учасників судочинства надати докази фактичного виконання угод в частині перевезення товарно-матеріальних цінностей.

Представником позивача в судовому засіданні було надано товарно-транспортну накладну №8335514 від 13.10.2010 року, яка не підтверджує отримання ТзОВ Карпатська Кераміка товарно-матеріальних цінностей в період з 01.06.2010 року по 31.08.2010 року.

Таким чином надана позивачем товарно-транспортна накладна, ніяким чином не повязана з виконанням умов договору №РМ-10/09 від 13.01.2010 року, оскільки датована вона 13.10.2010 року та не підтверджує факт виконання договору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що операції щодо поставки товарно-матеріальних цінностей за договором поставки №РМ-10/09 від 13.01.2010 року мають ознаки безтоварності з огляду на відсутність супровідних товарно-транспортних документів на перевезений вантаж, а відтак, суд приходить до висновку, що вказана угода укладена лише з метою отримання позивачем податкових преференцій без мети їх фактичного виконання, що позбавляє позивача права формування на їх підставі податкового кредиту з ПДВ та включення до валових витрат підприємства витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей за договором№РМ-10/09 від 13.01.2010 року.

Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в періоді, за який було здійснено податковим органом перевірку позивача, ТзОВ Карпатська Кераміка здійснювало з ТзОВ Дніпро-Бріг операції без мети настання реальних наслідків.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення від 21.06.2011 року № та № щодо визначення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість, прийняті відповідачем на підставі належних доказів та за відсутності у позивача підстав для віднесення сум до складу валових витрат та формування податкового кредиту підприємства з податку на додану вартість відповідних податкових періодів, в звязку із чим, в задоволенні позовних вимог щодо визнання цих рішень протиправними та їх скасування слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

< Резолютивна частина рішення - НЕ ВИДАЛЯТИ >

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному обсязі 27.09.2011 року.