Справа № 2а-5675/11/0226
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ К/800/18373/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Швеця В.В.,
Малиніна В.В.,
Ситникова О.Ф.,

провівши в порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (далі - ГУПФ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Комісаріат) про зобов`язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2007 року ОСОБА_1 пред`явив у суді вказаний позов, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати протиправною бездіяльність відповідачів та зобов`язати ГУПФ здійснити перерахунок пенсії з урахуванням її підвищення на 350 процентів мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2007 року по 14 червня 2007 року, та на 400 процентів мінімальної пенсії за віком з 14 червня 2007 року, відповідно до Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції до 1 січня 2006 року; далі Закон № 3551-ХІІ) та Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), а також виплатити різницю між нарахованою та отриманою пенсією, а також здійснювати в подальшому нарахування підвищення до пенсії у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком.

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 14 липня 2011 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність відповідачів та зобов`язано ГУПФ провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення пенсії на 350 процентів мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2007 року 14 червня 2007 року, та на 400 процентів мінімальної пенсії за віком з 14 червня 2007 року по теперішній час відповідно до Законів № 3551-ХІІ та № 2262-ХІІ (у редакції до 1 січня 2006 року). Зобов`язано ГУПФ виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою пенсією, а також обраховувати йому підвищення пенсії з розрахунку 400 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до Законів № 3551-ХІІ і № 2262-ХІІ (у редакції до 1 січня 2006 року), з урахуванням положень статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV, із розрахунку прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян з наступним перерахунком її у зв`язку із встановленням більших розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян до закінчення права на таке підвищення пенсії.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим ставить питання про скасування ухваленого ним рішення та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 9 червня 2004 року є інвалідом війни ІІ групи, а з 14 червня 2007 року - І групи, внаслідок чого він має право на підвищення пенсії, відповідно до Закону № 3551-XII.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону № 3551-XII, інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 400 процентів мінімальної пенсії за віком, II групи - 350 процентів мінімальної пенсії за віком, III групи - 200 процентів мінімальної пенсії за віком.

Зазначена редакція Закону № 3551-XII була чинна до 1 січня 2006 року.

Пунктом 3 Закону України від 5 жовтня 2005 року № 2939-IV «Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», частину четверту статті 13 Закону № 3551-XII викладено в новій редакції та зазначено, що інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Зазначені зміни набрали чинності з 1 січня 2006 року і є чинними на сьогоднішній день.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Апеляційним судом встановлено, що ГУПФ в межах своєї компетенції та у відповідності до норм чинного законодавства з 1 січня 2006 року виплачує позивачу підвищення пенсії відповідно до чинного на той час законодавства.

Проаналізувавши законодавство, що діяло в цей період, апеляційний суд правомірно та обґрунтовано скасував постанову суду першої інстанції та відмовив в задоволенні позову.

Наведені позивачем в касаційній скарзі доводи таких висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що ним порушено норми процесуального чи матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки він, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 222, 224, 231 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2013 року без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В.Швець

В.В.Малинін

О.Ф.Ситников