Справа № 804/2639/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 р. Справа № 804/2639/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі Чудновській А.С.
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у віткритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області (правонаступником якої є Лівобережна обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області) з позовними вимогами про визнання протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Лівобережної МДПІ Дніпропетровської області від 16.07.2012 року № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на 125 912,62 грн.; визнання протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Лівобережної МДПІ Дніпропетровської області від 16.07.2012 року № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додатку вартість на 164 340,00 грн.
В обґрунтування адміністративного позову, позивач зазначає, що висновки викладені в акті перевірки ґрунтуються на порушеннях та висновках викладених в актах перевірок контрагентів, оскільки, податковим органом не доведено, що договори укладені позивачем з контрагентами, порушують публічний порядок та не спрямовані на реальне настання правових наслідків. Наявність розбіжностей між сумами податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість у розрізі контрагентів не є самостійною підставою для визнання правочину нікчемним.
Ухвалою Вищого адміністративного суду від 13 листопада 2014 року постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2014 року скасовано та справу направлено на новий розгляд.
Зокрема згідно ухвали ВАСУ від 13.11.2014р. необхідно надати оцінку законності віднесення позивачем сум витрат з податку на додану вартість до складу валових доходів та валових витрат, а також дотримання позивачем порядку оформлення первинних документів, на предмет наявності в них необхідних реквізитів для таких документів передбачених чинним законодавством.
Справу прийнято до провадження у вказаному складі суду та призначено до розгляду в судовому засіданні.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на доводи викладені в запереченнях.
Заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
На виконання вимог ухвали ВАСУ від 13.11.2014р. судом зобовязано сторін надати додаткові докази в разі їх наявності, для підтвердження правомірності правових позицій, в тому числі первинні бухгалтерські документи, з метою перевірки наявності в них необхідних реквізитів для таких документів, що передбачені чинним законодавством та надання їм належної правової оцінки в сукупності з іншими доказами, що стосуються предмету доказування.
Також судом задоволено клопотання відповідача про допит в якості свідків керівників підприємств контрагентів позивача ТОВ «Екосфера», ТОВ «Опткомпанія», ПП «Ікспірієнс», ТОВ «Агростройперспектива», ПП Котедж, на адресу яких направлені повістки-виклики, проте на адресу суду повернулися конверти від кожного з них із позначкою поштового відділення повернення за закінченням терміну зберігання.
Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 № 566413 серія В02 Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зареєстрована 26.05.2010 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради.
Як встановлено, згідно пояснень останньої наданих в судовому засіданні, штатна чисельність працівників у спірний період одна особа ОСОБА_2.
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основними видами діяльності позивача є: 63.11.0 транспортне оброблення вантажів; 63.40.0 організація перевезення вантажів; 51.90.0 інші види оптової торгівлі, 60.24.0 діяльність автомобільного вантажного транспорту; 50.30.1 оптова торгівля автомобільними деталями та приладдям; 74.87.0 надання інших комерційних послуг.
Судом встановлено, що з 21.05.2012 року по 25.06.2012 року на підставі наказу Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська від 30.05.2012 року № 316 відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 26.05.2010 року по 31.12.2010 року, за результатами якої складно акт від 04.07.2012 року № 2608/17-2/НОМЕР_3.
При проведенні перевірки податковим органом використано податкові декларації та відповідно наданих до перевірки документів, фінансово-господарську діяльність здійснювала у сфері організації перевезення вантажів.
В акті перевірки відповідачем зазначено, що позивачем порушено законодавство, а саме не підтверджено реальність здійснення господарських операцій із ТОВ Опткомпанія, ПП Ікспіріенс, ПП Екосфера, ПП Котедж, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність обєктів оподаткування, та неможливість реального здійснення платником податків операцій по ланцюгу постачання ФОП ОСОБА_2
Судом встановлено, що протягом 2010-2011 року, згідно наданих документів ФОП ОСОБА_2 мала взаємовідносини з наступними контрагентами:
Як встановлено податковим органом в акті перевірки та відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Свідоцтво платника ПДВ ТОВ Опткомпанія від 11.06.2010р. №100287920 анульоване 18.04.2012р.;
При цьому, як встановлено податковим органом в акті перевірки згідно поданої декларації з податку на прибуток підприємств за І квартал 2011р., амортизаційні відрахування не відображені, що свідчить про відсутність основних фондів на балансі підприємства. Кількість працюючих на підприємстві у І кв.2011р. стноаивть 4 особи, які враховуючи загальний обсяг задекларованих доходів від реалізації товарів, фізично не могли здійснювати такий обсяг роботи.
Також у ПП Ікспіріенс відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Свідоцтво платника ПДВ ПП Ікспіріенс від 09.08.2004р. №4607983 анульоване 01.04.2011р.;
ПП Екосфера Згідно договору № 10/03 від 10.03.2011 року про надання послуг з пошуку контрагентів для фінансового та бухгалтерського консалтингу, складання актів у випадках передбачених дійсним законодавством, за згодою сторін виконувати й інші доручення Довірителя на загальну суму 494270,85грн. (без ПДВ). Згідно п.4.2 Договору Повірений надає Довірителю для оплати всі необхідні документи (рахунок-фактуру, акт виконаних робіт, податкову накладну). Пунктом 9.1 визначено, що цей Договір діє до 31.12.2011р.
Як встановлено податковим органом в акті перевірки та відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Свідоцтво платника ПДВ ПП Екосфера від 07.02.2005р. №4684585 анульоване 13.10.2011р.;
ПП Котедж відповідно до договору-доручення про надання послуг від 20.09.2011 року № 20-09/11 про надання послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом на території України та зарубіжних країн, організації прийому і передачі вантажів для безпосередніх перевізників, оформлення і розповсюдження товарно-транспортних документів, забезпечення оформлення документів, згідно митних, карантинних і санітарних вимог, страхування вантажів, складання актів у випадках передбачених дійсним законодавством, за згодою сторін виконувати й інші доручення Довірителя на загальну суму 123050,00грн. (в тому числі ПДВ). Пунктом 9.1 визначено, що цей Договір діє до 31.12.2011р.
Відповідно до акта перевірки та відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Свідоцтво платника ПДВ ПП Котедж від 30.01.2009р. №100162022 анульоване 17.04.2012р.;
ТОВ Агростройперспектива згідно з Договоромдорученням від 01.12.2010 року № 051201 про надання послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом на території України та зарубіжних країн, організації прийому і передачі вантажів для безпосередніх перевізників, оформлення і розповсюдження товарно-транспортних документів, забезпечення оформлення документів, згідно митних, карантинних і санітарних вимог, страхування вантажів, складання актів у випадках передбачених дійсним законодавством, за згодою сторін виконувати й інші доручення Довірителя на загальну суму187900,00грн. (в тому числі ПДВ). Згідно п.4.2 Договору Повірений надає Довірителю для оплати всі необхідні документи (рахунок-фактуру, акт виконаних робіт, податкову накладну). Пунктом 9.1 визначено, що цей Договір діє до 31.12.2011р.
Згідно акта перевірки та відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Свідоцтво платника ПДВ ТОВ Агростройперспектива від 20.09.2007р. №10065820 анульоване 10.10.2011р.;
На адресу Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська надійшли акти перевірок від:
- ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська акт від 06.04.2011р. №323/233-36726403 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питання дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, а також дотримання іншого законодавства за період з 01.12.2010р. по 31.12.2010р. щодо ТОВ Трансавтолюкс;
- ДПІ у АНД районі м.Дніпропетровська акт від 10.06.2011р. №834/233-31624326 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питання дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, а також дотримання іншого законодавства за період з 01.02.2011р. по 28.02.2011р. щодо ПП Ікспіріенс;
- ДПІ у АНД районі м.Дніпропетровська акт від 17.01.2012р. №82/23-2/35044256 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питання дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, а також дотримання іншого законодавства за період з 01.02.2011р. по 28.02.2011р. щодо ТОВ Агростройперспектива;
Згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Стаття 68 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України (надалі ПК України), органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим кодексом України.
П.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення за агентськими договорами.
Згідно п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Згідно п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно п.177.2, п. 177.3, п. 177.4, п. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).
До переліку витрат, безпосередньо повязаних з отриманням доходів, належать:
- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного обєкта витрат;
- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);
- обовязкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обовязкове страхування життя або здоровя працівників у випадках, передбачених законодавством;
- суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;
- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що повязані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги звязку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, повязані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо повязаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
Згідно до п.187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Згідно з пунктом 198.6 ст.198 ПК, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченим пунктом 201.11 ст.201 цього кодексу.
Відповідно до ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Пунктом 2 ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон №996) передбачено, що Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно до п.1 ст.9 Закону № 996, факти здійснення господарських операцій фіксують первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до п.2 ст.9 даного закону первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до Спільного наказу Міністерства транспорту України та Міністерств і статистики України Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля від 29.12.95 №488/346 встановлено, що застосування затверджених даним наказом форм первинних документів є обов'язковим для всіх суб'єктів господарської діяльності, незалежно від форм власності. А саме: Подорожній лист вантажного автомобіля, ф.№2; Подорожній лист вантажного автомобіля у міжнародному сполученні, ф.№1 міжнародна; Товарно-транспортна накладна, ф.1-ТН; Талон замовника ф.№1-Т3.
Відповідно до наказу Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29.12.95 від 29.12.95 №488/346 Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля (далі - Наказ №488), товарно-транспортна накладна типової форми №1-ТН - є єдиним первинним документом для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника та оприбуткування у вантажоодержувача при перевезенні вантажів у межах України. А також для їх складського, оперативного і бухгалтерського обліку.
При доставці товару автомобілем, обов'язковим документом є товарно-транспортна накладна за формою №1-ТН. У ній повинні бути відмітки відправника товару (щодо відвантаження товару) та його отримувача (стосовно фактичного отримання товару).
Відповідно п.2 Наказу №488 застосування товарно-транспортної накладної Форми №1-ТН є обов'язковою для всіх суб'єктів господарської діяльності, незалежно від форм власності.
Вантажовідправник зобов'язаний передати водію разом з товарно-транспортною накладною посвідчення про якість або сертифікат. Відомості про ці документи обов'язково зазначаються у товарно-транспортній накладній. У посвідченні про якість, у сертифікаті або іншому документі повинні міститись відомості про продукцію, допустимий термін його доставки.
ОСОБА_4 перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерством транспорту України від 14.10.1997 року № 363, передбачено, що договір перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентується обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов'язку та відповідальність сторін щодо їх додержання. ОСОБА_4 передбачено, що товарно-транспортна документація-комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.
Додаткові вимоги до первинних документів встановлені п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. № 168/704), відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа,, дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції, посада і прізвища осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно абз.1 п.п.2.1 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Відповідно до п.п.2.2, п.п.2.7 п.2 вказаного Положення, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).
Первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов'язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.
Відносини в галузі діяльності з надання послуг з перевезення вантажів регулюються Цивільним кодексом України (глава 64), Господарським кодексом України (глава 32), Митним кодексом України, Законами України Про транспорт, Про зовнішньоекономічну діяльність, Про транзит вантажів, Про автомобільний транспорт, Про ліцензування певних видів господарської діяльності, ОСОБА_4 перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, тощо.
Відповідно до підпунктів 11.1, 11.3-11.9 пункту 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів, Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).
Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.
Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається перевізнику.
Перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною (типова форма товарно-транспортної накладної, подорожнього листа вантажного автомобіля затверджена наказом Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України № 488/346 від 29.121995 року).
Таким чином, товарно-транспортна накладна належить до первинної бухгалтерської документації, наявність якої для всіх суб'єктів господарської діяльності незалежно від форм власності є обов'язковою.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.ст.11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Згідно ст. 13. Декрету Кабінету міністрів України № 13-92 від 26.12.1992 року (який діяв на момент виникнення правовідносин) згідно з цим розділом Декрету оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету.
Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.
До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".
Отже, обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит та на зменшення оподаткованого доходу на суму понесених витрат є реальне здійснення операцій з придбання товарів (послуг, робіт) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, обовязковість ведення, зберігання та порядок оформлення яких передбачена правилами бухгалтерського та податкового обліку.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, в тому числі рішенням податкового органу, та оцінку законності віднесення позивачем сум витрат з податку на додану вартість до складу валових доходів та валових витрат, а також дотримання позивачем порядку оформлення первинних документів, на предмет наявності в них необхідних реквізитів для таких документів передбачених чинним законодавством, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведена планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 26.05.2010р. по 31.12.2011р., за результатами якої складено Акт №2608/17-2/НОМЕР_3 від 04.07.2012р.
Судом досліджені надані позивачем первинні документи на підтвердження обґрунтованості правової позиції з наступними контрагентами позивача: - ТОВ Опткомпанія, які відбувалися на підставі договору № 01-09/2010 від 01.09.2010 року про надання транспортно-експедиційних послуг; - ПП Ікспіріенс відповідно до Договору доручення від 01.12.2010 року № 01-12/2010 про надання транспортно-експедиційних послуг; - ПП Екосфера Згідно договору № 10/03 від 10.03.2011 року про надання транспортно-експедиційних послуг; - ПП Котедж відповідно до договору-доручення про надання послуг від 20.09.2011 року № 20-09/11 про надання транспортно-експедиційних послуг; - ТОВ Трансавтолюкс відповідно до договору транспортного експедирування № 15/12 від 15.12.2010 року про надання транспортно-експедиційного обслуговування; - ТОВ Агростройперспектива згідно з Договоромдорученням від 01.12.2010 року № 051201 про надання транспортно-експедиційних послуг.
У рахунках-фактурах за надані постачальниками послуги відсутня інформація стосовно місця складання рахунку-фактури, ПІБ та посади осіб відповідальних за складання первинних документів та не міститься конкретної інформації з приводу того, які саме послуги було надано замовнику. Так згідно Рахунку-фактури №13/09-10 від 13.09.2010р. (а.с.124) постачальник ООО Опткомпания, місце складання не зазначено, не міститься конкретної інформації з приводу того, які саме послуги було надано замовнику, не зазначений дата та номер довіреності особи яка отримала послугу, крім того, не міститься взагалі ПІБ особи, що виписала даний Рахунок-фактуру.
Рахунок-фактура №14/09-10 від 14.09.2010р. (а.с.129) постачальник ООО Опткомпания, місце складання не зазначено, не міститься конкретної інформації з приводу того, які саме послуги було надано замовнику, не зазначений дата та номер довіреності особи яка отримала послугу, крім того, не міститься взагалі ПІБ особи, що виписала даний Рахунок-фактуру.
Аналогічні недоліки містять: Рахунок-фактура №24/11-10 від 24.11.2010р., Рахунок-фактура №26/11-10 від 26.11.2010р., Рахунок-фактура №30/11-10 від 30.11.2010р., Рахунок-фактура №1705-1 від 17.05.2011р., рахунок-фактура №2206-2 від 22.06.2011р., та інші.
У актах приймання-передачі наданих послуг у вищезазначених постачальників відсутня інформація стосовно місця складання даних актів, ПІБ та посади осіб відповідальних за складання первинних документів, не міститься ПІБ директора підприємства, що надає послуги, не міститься конкретної інформації з приводу того, які саме послуги було надано замовнику. Так згідно акту приймання-передачі без номеру від 14.09.2010р. постачальник ООО Опткомпания (а.с. 51) , місце складання зазначено Дніпропетровськ, ПІБ особи яка отримала товар відсутнє, ПІБ особи яка передає товар відсутнє, не зазначений дата та номер довіреності особи яка отримала товар, не міститься ПІБ директора підприємства, що надає послуги, не міститься конкретної інформації з приводу того, які саме послуги було надано замовнику.
Акт прийому-передачі виконаних робіт № 214 від 22.02.2011р. постачальник ПП Ікспіріенс (а.с.152), відсутня інформація щодо місця складання та ПІБ особи яка отримала товар, не зазначено ПІБ особи, що прийняла послуги, не зазначений дата та номер довіреності особи яка отримала товар, не міститься конкретної інформації з приводу того, які саме послуги було надано замовнику, не міститься ПІБ та підпису особи, що склала даний акт прийому передачі виконаних робіт.
Аналогічні недоліки містять акти приймання-передачі: б/н від 24.11.2010р. постачальник ООО Опткомпания, № ОУ-0000029 без дати (а.с.138), б/н від 26.11.2010р. постачальник ООО Опткомпанія (а.с.142), № 36 від 24.11.2010р. (а.с.144) відсутня інформація щодо місця складання та ПІБ особи яка отримала товар, не зазначений дата та номер довіреності особи яка отримала товар, та інші.
Досліджуючи факт реальності наданих послуг з ФОП ОСОБА_2 з зазначеними вище контрагентами, судом було досліджено акт приймання-здачі виконаних послуг від 14.10.2010 року на суму 800,00 грн. та акт приймання-здачі робіт № 20 від 15.09.2010 року, де немає можливості ідентифікувати осіб, на користь яких надавались послуги та повязати сутність господарський операцій між позивачем та його контрагентами, враховуючи факт того, що надання однієї тієї самої послуги по ланцюгу постачання відбулося різними датами.
Крім того, як станом на час перевірки так і станом на час розгляду справи судом, відсутня більшість транспортної документації, а саме: товаро-транспортні накладні, шляхові листи автомобіля, нарахована заробітна плата водія, амортизація автомобіля, отже, неможливо підтвердити факт отримання транспортно-експедиційних послуг.
В наявних товарно-транспортних накладних на перевезення товару до покупців, наявні суттєві недоліки : відсутні ПІБ та підпис водія, що здав в місці розвантаження товар, відсутні посада та ПІБ особи, що прийняла вантаж, не зазначений дата та номер довіреності особи яка отримала товар і т.і.
Також необхідно звернути увагу, що ані під час перевірки, ані під час розгляду даної справи, позивачем не надано заявок, які зроблені позивачем до контрагентів на виконання послуг, з повною інформацією по пунктах транспортування, відомості руху автомобілів, у яких зазначено конкретний маршрут руху автомобіля.
Матеріалами справи встановлено, що позивачем ні під час проведення перевірки, ні в ході судового розгляду справи судом не було надано товарно-транспортні накладні та подорожні листи вантажних автомобілів, проте, відповідно до Спільного наказу Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля від 29.12.95 №488/346 встановлено, що застосування затверджених даним наказом форм первинних документів є обов'язковим для всіх суб'єктів господарської діяльності, незалежно від форм власності, в тому числі Подорожній лист вантажного автомобіля.
З врахуванням вимог належності та допустимості доказів передбачених ст.ст.70 КАС України та вимог до первинних документів передбачених ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в частині того що первинні документи повинні мати відповідні обовязкові реквізити надані вищевказані первинні документи суд оцінює критично.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що надані до перевірки позивачем документи не є достовірними доказами факту поставки товарів, адже сам факт наявності у позивача податкових та видаткових накладних не є безумовним доказом реальності господарських операцій між позивачем і його контрагентами, тоді як для податкового обліку значення має саме факт поставки товарів тим виконавцем (постачальником), який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження податкового кредиту.
При цьому суд зазначає, що витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка в свою чергу є підставою для формування підприємством податкового обліку.
Також судом враховано, акти перевірок від: - ДПІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська акт від 06.04.2011р. №323/233-36726403 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питання дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, а також дотримання іншого законодавства за період з 01.12.2010р. по 31.12.2010р. щодо ТОВ Трансавтолюкс; - ДПІ у АНД районі м.Дніпропетровська акт від 10.06.2011р. №834/233-31624326 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питання дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, а також дотримання іншого законодавства за період з 01.02.2011р. по 28.02.2011р. щодо ПП Ікспіріенс; - ДПІ у АНД районі м.Дніпропетровська акт від 17.01.2012р. №82/23-2/35044256 Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з питання дотримання вимог податкового законодавства, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, а також дотримання іншого законодавства за період з 01.02.2011р. по 28.02.2011р. щодо ТОВ Агростройперспектива.
Відповідно до вищевказаних актів встановлено, що підприємства, які перевіряються, не знаходяться за місцем реєстрації, не мають основних фондів, виробничих потужностей, трудових ресурсів, транспортних засобів, сировини та матеріалів, які є необхідними для здійснення вказаної господарської діяльності. В ході проведення перевірок підприємств не встановлено фактів поставок товарів (робіт, послуг) від їх контрагентів. Крім того, встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у підприємств-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг) підприємствам-покупцям.
Таким чином, відсутність необхідних умов для здійснення фінансово-господарської діяльності саме відсутність трудових, матеріальних ресурсів, виробничої бази, складських приміщень, транспортних засобів та обладнання унеможливлює здійснення господарської діяльності контрагентів позивача.
З врахуванням вимог належності та допустимості доказів передбачених ст.ст.70 КАС України та вимог до первинних документів передбачених ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в частині того що первинні документи повинні мати відповідні обовязкові реквізити, крім іншого - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, суд зазначає, що умовою достовірності доказів щодо здачі-прийняття робіт (придбання послуг) вартість яких врахована позивачем у податковому обліку з метою зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість, звязку цих послуг з власною господарською діяльністю позивача є конкретизація змісту, обсягу, результату цих послуг.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що надані до перевірки позивачем документи не є достовірними доказами факту поставки товарів, адже сам факт наявності у позивача податкових та видаткових накладних не є безумовним доказом реальності господарських операцій між позивачем і його контрагентами, тоді як для податкового обліку значення має саме факт поставки товарів тим виконавцем (постачальником), який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження податкового кредиту.
Системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.
Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
На момент розгляду справи, додаткових пояснень, документів, що спростовують вищевказані факти та доводять реальність вказаних господарських операцій позивачем не надано.
Таким чином, зібрані докази свідчать про те, що надані для перевірки паперові носії за формою первинних документів та наведені в них відомості не відповідають фактичним обставинам справи, та відповідно не можуть бути підставою для відображення в податковому обліку витрат. Тому у ФОП ОСОБА_2 немає права на відображення в податковому обліку наслідків таких операцій.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що відповідач при винесенні податкових повідомлень-рішень від 16.07.2012 року № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, правомірність своїх дій ним доведена, та в необхідності відмови в задоволенні поданого адміністративного позову.
На підставі наведеного, суд приходить до Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1