Справа № 457/330/15-а 2-а/457/23/15
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 р. Справа № 876/5596/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 20.04.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат,-

встановив:

11.03.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області про скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії, скасування розпорядження про призначення пенсії, зобов'язання здійснити обчислення пенсії у відповідності до вимог законодавства та виплатити різницю за весь минулий період.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з 1981 року обіймала різні посади в місцевих органах виконавчої влади міст Дрогобича та Трускавця. 01.06.2011 року вона була звільнена як посадова особа місцевого самоврядування із займаної на той час посади.

Позивач зазначає, що на момент призначення пенсії державного службовця нею було надано довідку про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», видану Управлінням праці та соціального захисту населення м. Трускавця 02.06.2011 року за № 676 за період роботи з червня 2009 року по травень 2011 року включно. Однак, до цієї довідки не була включена матеріальна допомога на оздоровлення, соціально-побутові потреби, грошова компенсація за невикористану відпустку, індексація заробітної плати, які не були враховані при обчисленні та призначенні пенсії.

ОСОБА_1 посилається на те, що на дату оформлення пенсії вона не знала, що надана відповідачу довідка не містила інформацію про матеріальну допомогу на оздоровлення, соціально-побутові потреби, грошову компенсацію за невикористану відпустку, індексацію заробітної плати. На її заяву управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради видало їй довідку в яку було включено усі вищеперелічені виплати. Із вказаною довідкою разом із заявою про перерахунок пенсії вона звернулася 26.12.2014 року до Управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці Львівської області, однак у перерахунку пенсії рішенням від 30.12.2014 року за № 111495, ОСОБА_1 було відмовлено.

Позивач вважає такі дії та рішення Пенсійного фонду протиправними, такими, що порушують її право на належне пенсійне забезпечення.

Постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 20.04.2015 р. позов - задоволено частково.

Визнано неправомірними та протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці Львівської області та скасовано рішення від 30.12.2014 року № 111495 «Про відмову в перерахунку пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» Гарбузинській Лідії Йосипівні».

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Трускавці Львівської області врахувати усі види оплати праці, на які нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, включаючи суми матеріальної допомоги на оздоровлення, соціально-побутові потреби, індексацію грошових доходів, компенсацію за невикористану відпустку, як складові заробітної плати, та здійснити нове обчислення пенсії з дати звернення про перерахунок пенсії, тобто з 26.12.2014 року.

Залишено нарахування пенсії у попередньому розмірі 90%.

Решту позовних вимог - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що постанова прийнята з неповним зясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що структура заробітної плати державного службовця визначена ст.33 Закону України «Про державну службу» та включає: посадові оклади, премії, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інші надбавки. Виплати не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу» як складові оплати праці державного службовця в розрахунок заробітку для призначення пенсії не включаються. Таким чином, індексація заробітної плати та інші доходи не включено в розрахунок пенсії, оскільки це не передбачено чинним законодавством.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області та з 02.06.2011 року (згідно Розпорядження від 10.06.2011 року № 111495) отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Як вбачається з довідки управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи, або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається відповідно до Закону України «Про державну службу» від № 27 від 29.12.2014 року ОСОБА_1 у період з 01.06.2009 року по 31.05.2011 року надавалась матеріальна допомога на оздоровлення, соціально-побутові потреби, грошова компенсація за невикористану відпустку, індексація заробітної плати, на які нараховані страхові внески та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Так, колегією суддів встановлено, що в розрахунок для обчислення пенсії відповідачем не було включено вищевказані : матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, індексацію заробітної плати, грошову компенсацію за невикористану відпустку, тому позивач звернувся до відповідача із заявою від 26.12.2014 року про проведення перерахунку призначеної їй пенсії з врахуванням вищезазначених виплат, на які нараховувались страхові внески та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Проте, на подану ОСОБА_1 заяву, рішенням від 30.12.2014 року № 111495 «Про відмову в перерахунку пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» Гарбузинській Лідії Йосипівні» відповідач відмовив позивачу в проведенні зазначеного перерахунку мотивуючи тим, що чинним законодавством не передбачено врахування зазначених виплат при обчисленні пенсії.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-XII (в редакції, чинній на день призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР (із змінами та доповненнями) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці», визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з п. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713 до інших заохочувальних та компенсаційних виплат включаються суми матеріальної допомоги, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом).

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу», передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Беручи до уваги вищевикладені правові норми, колегія суддів приходить до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку входили до системи оплати праці державного службовця, а тому мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно ч. 1 ст.66 Закону України № 1788-XII, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

В силу статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Як наслідок, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

В даному випадку при вирішенні спірних правовідносин перевагу у застосуванні мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема, ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а не положення Законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці", які до спірних правовідносин є загальними.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, яка з врахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обовязковою для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення, пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078).

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (частина друга статті 2 Закону України Про оплату праці).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно ст.66 Закону України Про пенсійне забезпечення враховуються при обчисленні пенсій.

Тому, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 повинні враховуватися отримані нею при перебуванні на державній службі матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку та суми індексації заробітної плати, оскільки на вищезазначені виплати нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Щодо позовних вимог позивача в частині скасування Розпорядження управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області від 10.06.2011 року № 111495 про призначення ОСОБА_1 пенсії з 02.06.2011 року, то у задоволенні таких слід відмовити, оскільки Пенсійний фонд приймаючи оскаржуване Розпорядження, діяв у межах наданих йому повноважень, на підставі та у відповідності до вимог чинного на період призначення пенсії законодавства, на підставі наданих позивачем документів.

Як наслідок, враховуючи позовні вимоги ОСОБА_1, передбачений ст.99 КАС України шестимісячний строк на звернення до суду, відсутність поважних підстав для його поновлення, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, у період з 26.12.2014 року (з дати звернення про перерахунок пенсії) шляхом скасування незаконного Рішення від 30.12.2014 року № 111495 «Про відмову в перерахунку пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу» Гарбузинській Лідії Йосипівні» та зобовязання відповідача вчинити дії щодо належного пенсійного забезпечення позивача, позовні ж вимоги заявлені за період з 02.06.2011 року по 25.12.2014 року слід залишити без розгляду на підставі ст.100 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Трускавці Львівської області залишити без задоволення, а постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 20.04.2015 р. по справі № 457/330/15-а, 2-а/457/23/15 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О.Большакова

ОСОБА_2

Ухвала складена в повному обсязі 01.12.2015 року.