Справа № 2-а-75/10
Суддя: Щербина А. С.
Дата ухвалення: 2010-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Краснопільський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-75/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2010 року смт.Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Щербина А.С., розглянувши у порядку письмового провадження, в приміщенні Краснопільського районного суду Сумської області справ' за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонд України в Краснопільському районі Сумської області про зобов'язання вчинити дії по перерахунку та виплаті недоотриманої щомісячної суми підвищення пенсії як дитині війни та поновлення пропущеного строку для звернення до суду,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно адміністративного позову - позивачка просить суд постановити рішення, яким просить поновити строк звернення її до суду, та зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок пенсії, як дитині війни з підвищенням до 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» ч.І от. 28. за 2006-2009 роки, мотивуючи свої вимоги тим. що відповідач при нарахуванні їй виплат не врахував вимог закону, та порушив її права.

У судове засідання позивачка, не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справибез його участі. З позовом не погодився, рахуючи що вимоги позивача безпідставні і не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, зокрема Законом України «Про державний бюджет України на 2007 рік» і аналогічним законом за 2008 рік, припинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і не виділено відповідних коштів на виплату пенсії в розмірах передбачених вище названим законом, і підвищення виплат лі тям війни може бути вирішено лише при прийнятті відповідних Законів України. В 2008 році - позивачу виплачено 10 відсотків надбавки до пенсії, відповідне до вимог Закон' України та державний бюджет України на 2008 рік., але Законами України не встановлено механізму фінансування доплат в 2006-2008 роках «Дітям війни» та заперечував проти поновлення пропущенного строку звернення до суду по вищевказаним мотивам, що підтверджується запереченням відповідача (а.с.9).

Дослідивши зібрані по справі докази, суд рахує, що позов позивача підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так. дійсно позивачка ОСОБА_1 згідно ксерокопії паспорта ІНФОРМАЦІЯ_1, є жителькою Краснопільського району (а.с.4) і має статус Дитина війни», що підтверджується посвідченням на ім'я позивачки (а.с.5).

Згідно довідки, наданої відповідачем, позивачу на протязі 2007-2009 років (а.с.10) виплачено в 2008 році доплату дітям війни в розмірі 579 грн. 30 коп.. в 2009 році - 547.80 грн. за 11 місяців, а за 2007 рік ніяких доплат не проводилося, що і змусило її звернутися до . ду для захисту своїх прав, які на її думку порушив відповідач в 2006-2009 роках.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям в ійни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", фінансове убезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року дію ст.6 зазначеного Закону на 2006 рік зупинено.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет, на 2006 рік» від 19.01.2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 рок; . до ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» було внесено зміни, якими зстановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України «Про соціальний за ист дітей війни» у ! 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бю, жету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом .Верховної Ради України з питань бюджету.

Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст.6 Закону України «Про соціальний j захист дітей війни» запроваджені не були.

Закони України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 21і. 12.2005 р* ку та, «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 10.01.2006] року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року.

Таким чином відповідно до вищевказаних Законів, у відповідача не було підстав І нараховувати та сплачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену сз 6 Закону України І «Про соціальний захист дітей війни», оскільки до 15.03.2006 року дію зазначеної норми було І зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Крім того, надаючи перевагу Законам України «Про Державин і бюджет України І на 2006 рік» від 20.12.2005 року та «Про внесення змін до Закону Україн: «Про Державний * бюджет на 2006 рік» від. 19.01.2006 року, суд виходить з того, що законі г актами єдиного . органу законодавчої влади - Верховної Ради України. Конституція Україн » не встановлює"! пріоритету в застосуванні тог з чи іншого закону, в тому числі залежі о від предмета1! правового регулювання. Нем; с такого закону України, який би per довав питання f подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний суд України у п. З мотивувальної частини рішен 'від 03.Г0.1997г року №4-зп (справа про наб ття чинності Конституцією) зазначив: «Кредитна сфера суспільних відносин не може б /ти водночас врегульована одно предметни: т нормативними * правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одном) Звичайно э І практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо донного або! часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те. що з прийняттям : о чого акта.| якщо інше не передбачено самим цим актом автоматично скасовується одно предметний акт. 1 який діяв у часі раніше».

Виходячи із системчого аналізу наведених норм законодавства, t уд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача, які стосуються виплат до'йіати до пенсі: за 2006 рік. Відповідач по справі протягом 2006 року діяв у відповідності з діючи) . <- законодавством та не мав підстав здійснювати позивачу щомісячні доплати до пенсіє' оскільки до 15.03.2006 року дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дї ш війни> була зупинена, а з 15.03.2006 року здійснення доплат, визначено у інший , тобто поставлено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 т зку Закону "Уі д и «Пре Державний бюджет на 2006 рік».

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пе сії за 20071 . рік. суд вважає їх частково підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2'Ю7 рок», у . ц справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України з (конституційності) положень статей 29. 36 ч. 2 ст. 56. ч. 2 ст. 62. ч. 1 ст. 66. гг. 7. 9. 12. в 13.14. 23, 29, 30, 39, 41, 43. 44. 45, 46. ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про в: Державний бюджет України на 2007 рік (справа про соціальні гарантії громадян . изнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п 12 ст. 71 К Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію ст. о .акону У України "Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 цього Закону. Сі

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне н еченнз пе для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносі ш и, я д0 виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконстит) ч чірим; , щс Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території сраїнш на остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст. '.52 К нституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані нституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України УПФУ в Краснопільському районі Сумської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача виплачувати йому в 2008 рищі щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги частково обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції. Дітям війни (крім тих. на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення проводиться за їх вибором згідно з одним із законів.

В 2008 році позивач' було нараховане з початку року та виплачено зазначене '*' підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується довідкою Управління j пенсійного фонд України в Краснопільському районі Сумської області від 04.01.2010 року №34/06-08-35 (а.с. 10).

Рішенням Конституційного Суд' України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України < конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1. пунктів 61, 62. 63, 66 розділу 2. пункту 3 розділ' 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних /депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Вище вказані Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст. 152 Конституції акон України, суд дійшов висновку, що з 22.05.2008 року УПФУ в Краснопільському районі Сумської області повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, .ченн: передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла и. я-: до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення гйимт щодо неконституційності п.п.41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у

відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, але ним було нараховано та виплачено лише 10% виплат від виплат передбачених законодавством відносно дітей війни у 2008 році, що не відповідає вимогам законодавства.

, Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст.6 ч . Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимі >ги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають, виходячи з того , що рішення Конституційного Суду України набрало чинності з 22.05.2008 року.

Відносно вимог про перерахунок пенсії виплаченої в 2009 р., суд рахує, що вимоги підлягають задоволенню, так як при прийнятті Закону України «Про державний бюджет на 2009 рік» дія Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинялась і не скасовувалась.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.З та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким, чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчом рівні порядку здійснення доплат особам, які мають статус дітей війни не може бути підставою для їх нездійснення або відмови в задоволенні позову.

Щодо доводів стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Відповідачем по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закон України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визнана 'ться лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державі» пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо в застосування положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що міьімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується н виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки к наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 н Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закон н України «Про соціальний захист дітей війни».

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчом рівні питання відносно органу на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення 0 до пенсії особам, які мають статус дитини війни, як це вказує у заперечені відповідач. В]

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення про Пенсійний фон. Г? -України, затвердженого Указом Президента України, від 01.03.2002 року за №121/2001 Т? здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені : установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Пр за загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення перерахунок пенсій приймаються районним управлінням Пенсійного фонду України :

.місцем проживання пенсіонерів, а таким територіальним управлінням в Краскопільському районі є відповідач по справі.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на УПФУ в Краснопільському районі Сумської області, тобто за місцем проживання позивача.

Крім того суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянам своїх конституційних прав., тобто і пенсіонерів за старістю. (ст.46ч.1 Конституції України.)

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання ЗО відсотків доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи- законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно абз. 1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і на Пенсійний фонд України покладено обов'язок щодо:

призначення пенсії;

підготовки документів для її виплати;

забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням - забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обов'язок по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обов'язок щодо виплати позивачу 30 відсотків доплати до пенсії та поклала виконання цього обов'язку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причин.

Виходячи із системного аналізу приписів Конституції України та наведених нормативно-правових актів, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів, як на обґрунтування правомірності невиконання своїх зобов'язань перед позивачем.

Крім того, відповідачем, в порушення ч.2 ст.71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії з віком.

Отже, відсутність коштів відповідача який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобов'язань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обов'язку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Суд також відхиляє заяви відповідачів про наявність підстав для відмови в задоволенні позову через пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом, через наступне.

Порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тривало з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року і припинилось лише 01.01.2008 року після внесення змін

до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Таким чином, суд не вбачає пропущення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права щодо отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягнення з ПФУ в Краснопільському районі Сумської' області доплати до пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскількі такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснені я перерахунку 1 а нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

Між тим, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає необхідним, на підставі ч,2 ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Краснопільському районі Сумської області, по невиконанню з 09.07.2007 року приписів статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування на отримання доплати до пенсії.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов'язати Управління Пенсійного фонд України в Краснопільському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії позивача з підвищенням її на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, за 2007 рік - з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та починаючи з 22.05.2008 року з урахуванням виплат здійснених у 2008-2009 роках зобов'язавши провести відповідні виплати.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.З ст.94 КАС

України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.64, 124, 152 Конституції України. Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року. Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за №10-рп/2008 року. ст.ст.З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 6-14, 71, 122 ч.З, 159-163,167.186 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Краснопільському районі Сумської області про зобов'язання вчинити дії по перерахунку та виплаті недоотриманої щомісячної суми підвищення пенсії як дитині війн; та поновлення пропущеного строку для звернення до суду - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фон іу України в Краснопільському районі Сумської області.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Краснопільс жому районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з і двищенням к* на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» та провести виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та починаючи з 22.05.2008 року з урахуваннях виплат здійснених у 2008-2009 роках.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 Марії- Григорівни витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп..

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Краснопільський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення постанови суду, а в разі складання в неповному обсязі, з дня складання і повному обсязі, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, а в разі відсутності особи, яка бере участь у справі, в той же строк, з моменту вручення копії постанови суду.

Суддя А. С. Щербина