Справа № 199/8828/15-а
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/8828/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

03.12.2015 року суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Руденко В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у поновленні призначеної їй пенсії з 21.08.2015 року, зобовязання відповідача відновити з 21.08.2015 року їй виплату пенсії, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», зобовязати відповідача виплатити недоотриману суму пенсії з 21.08.2015 року та виплачувати її в подальшому, а також стягнути на її користь судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що починаючи з 21.08.2015 року позивачка перебуває на обліку в УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська та отримує пенсію за віком, призначену на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На теперішній час позивачка працює на посаді начальника управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради. На теперішній час призначена пенсія їй, з моменту призначення, а саме з 21.08.2015 року, не виплачується. На її звернення від 28.10.2015 року до відповідача з проханням вирішити питання щодо поновлення виплати її пенсії, їй було відмовлено.

Позивач вважає дані дії незаконними та такими, що порушують його конституційні права.

Представник відповідача надав письмові заперечення на позов, просив у позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська з 21.08.2015 року та їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 працює на посаді на посаді начальника управління праці та соціального захисту населення АНД районної у м. Дніпропетровську ради.

З 21.08.2015 року позивачці було тимчасово зупинено виплату пенсії, у звязку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, якою статтю 37 Закону України «Про державну службу» було змінено та зазначено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Позивачка звернулась до відповідача із заявою про розяснення причин невиплати пенсії.

Листом від 05.11.2015 року № Ч100/03/18 відповідач повідомив у відмові щодо поновлення виплати пенсії з посиланням на те, що відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», «Податкового та Митного кодексів України», «Положення про помічника-консультанта народного депутата України». У зв'язку з викладеним з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються. При цьому, до абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону зміни не внесені.

Позивач не погодилась із відмовою відповідача у поновленні виплати пенсії, у звязку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Як встановлено ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу» зі змінами, внесеними Законом від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі Закон №213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», «Податкового та Митного кодексів України», «Положення про помічника-консультанта народного депутата України».

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 4 ст. 37 цього Закону підстави для невиплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відпали, і з часу призначення пенсії позивачу перешкоди для виплати позивачці вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 21.08.2015 року виплата пенсії, призначеної позивачці відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивачки іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки предявлені передчасно.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 2, 69-71, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати противоправними дії Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо відмови у поновленні з 21.08.2015 року виплат ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська відновити з 21.08.2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська) на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 487,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: В.В. Руденко