Справа № 802/3721/15-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2015-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 листопада 2015 р. Справа № 802/3721/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про: визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 (далі відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач 2, Фонд) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 08 січня 2014 року з ПАТ АТ «ІМЕКСБАНК» нею було укладено Договір № про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозит) від 11 жовтня 2013 року, вклад «Новорічні бажання» 13 міс.» (вид вкладу «НовБаж13м22). Датою повернення вкладу (депозиту) мало бути 09 лютого 2015 року. Також 07 травня 2014 року було укладено договір № про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозит) від 20 січня 2014 року, вклад «Постійний клієнт» 13 міс.» (вид вкладу «ПосКл13м25%). Датою повернення вкладу ( депозиту) мало бути 08 червня 2015 року. Однак, 26.01.2015 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 50 "Про віднесення ПАТ "ІМЕКСБАНК" до категорії неплатоспроможних", що стало підставою для запровадження у цій банківській установі тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_2.

30.04.2015 року за вих. №5455 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на адресу ОСОБА_1 було направлено лист про тимчасове призупинення виплати сум гарантованого відшкодування за всіма операціями, здійсненими нею чи на її користь в установі банку, посилаючись на висновки про те, що до моменту запровадження тимчасової адміністрації за її участі в установі АТ «ІМЕКСБАНК» було проведено ряд операцій, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерій нікчемності. З метою отримання своїх коштів за вкладом, 13.07.2015 року вона звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2 із письмовою заявою про повернення внесених за вищезазначеним договором грошових коштів та включення її до списків осіб, які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду. Проте відповідач протиправно не включає її до переліку осіб, які мають право на отримання такого відшкодування, у зв'язку з чим вона вимушена звертатися до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами. Заявлений адміністративний позов повністю підтримує.

Від відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.31-32). Зазначені заперечення мотивовані тим, що виконавча дирекція фонду складає Загальний реєстр виключно на підставі переліку вкладників. У переданому Уповноваженою особою переліку вкладників ПАТ "ІМЕКСБАНК" інформація про позивача відсутня, в зв'язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні Загального реєстру.

Представники відповідачів у судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд вважає можливим розглянути дану справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив, що 08 січня 2014 між ОСОБА_1 та ПАТ "ІМЕКСБАНК" було укладено договір № НОМЕР_1 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11.10.2013 вклад "Новорічні бажання" 13 міс." (вид вкладу "НовБаж13м22"), датою повернення вкладу мало бути 09.02.2015р.

А також договір № НОМЕР_2 від 07.05.2014р. про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозит) від 20.01.2014р. вклад «Постійний клієнт» 13 міс.» (вид вкладу «ПосКл13м 25%»). Датою повернення вкладу (депозиту) депозиту мало бути 08.06.2015р.

26.01.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 16 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "ІМЕКСБАНК", відповідно до якого з 27.01.2015 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2

Рішенням № 84 від 23.04.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продовжено строк тимчасової адміністрації до 26.05.2015.

30 квітня 2015 року на адресу ОСОБА_1 надійшов лист від ПАТ «ІМЕКСБАНК» № 5455, яким позивача повідомлено, що за результатами проведеної перевірки було встановлено, що в період до моменту запровадження тимчасової адміністрації за участі ОСОБА_1 в установі АТ «ІМЕКСБАНК» було проведено ряд операцій (які за своєю правовою суттю є правочинами), що за попередніми висновками можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, передбачені підпунктом 7 ст. 38 Закону, а нетиповий характер їх вчинення свідчити про здійснення спроби клієнтами за штучно-створених підстав отримати задоволення своїх вимог з коштів Фонду (а.с.8)

Внаслідок того, що ОСОБА_1 стало відомо, що її прізвище відсутнє у загальному реєстрі вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які можуть отримати відшкодування вкладів за рахунок Фонду, нею було особисто направлено два листи від 13.07.2015 та 05.08.2015 року на ім'я Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 з вимогою надати роз'яснення щодо виплати гарантованої суми (а.с.13, 14)

23 липня 2015 року на імя ОСОБА_1 надійшов лист № 4538 від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» - ОСОБА_2 про те, що кредиторські вимоги позивача були заявлені Уповноваженій особі Фонду після закінчення встановленого ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строку на їх подання та вимогам норм ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не розглядаються та вважаються погашеними (а.с.12).

Судом також встановлено, що 01 липня 2015 року ОСОБА_1 отримала частину вкладів в сумі 56113, 94 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №19121 із вказаним змістом операції, а саме виплата коштів вкладнику АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_3 (а.с.17).

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд керується наступними мотивами.

Правовідносини, пов'язані із відшкодуванням коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, насамперед регулюються Цивільним кодексом України та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (Закон № 4452-VI).

Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 08 січня 2014 року з ПАТ АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_1 було укладено Договір № про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозит) від 11 жовтня 2013 року, вклад «Новорічні бажання» 13 міс.» (вид вкладу «НовБаж13м22). Датою повернення вкладу (депозиту) мало бути 09 лютого 2015 року. Також 07 травня 2014 року було укладено договір № про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозит) від 20 січня 2014 року, вклад «Постійний клієнт» 13 міс.» (вид вкладу «ПосКл13м25%). Датою повернення вкладу ( депозиту) мало бути 08 червня 2015 року.

Відтак, в розумінні положень Цивільного кодексу України та Закону № 4452-VI позивачка вважається вкладником.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

В силу вимог ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Водночас частиною 4 статті 26 цього Закону визначено кошти, які не відшкодовуються за рахунок Фонду, а саме кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч. 3-6 ст. 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Таким чином, змістовний аналіз вищенаведених правових норм вказує на те, що оскільки позивачка ОСОБА_1 є вкладником коштів в АТ "ІМЕКСБАНК", відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вона мала б бути включена Уповноваженою особою Фонду до переліку вкладників АТ "ІМЕКСБАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію цього банку.

Водночас передбачених частиною 4 статті 26 Закону № 4452-VI підстав, за наявності яких Фонд може не проводити відшкодування позивачці коштів за вкладами, у ході розгляду справи не встановлено.

Як вбачається з матеріалів справи (а. с. 12), рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 105 від 27.05.2015 року "Про початок процедури ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" з 27.05.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ІМЕКСБАНК" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 27.05.2015 року по 26.05.2016 року включно.

Відтак, керуючись принципом офіційного з'ясування всіх обставин у справі, закріпленим у ч. 4 ст. 11 КАС України, ухвалою суду від 23.10.15 року відповідачів зобов'язано в строк до 02.11.2015 року надати суду інформацію про те, чи сформовано на даний час перелік (реєстр) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, чи включено або не включено позивачку ОСОБА_1 до такого переліку (реєстру) і якщо не включено, то з яких підстав.

Вимог вищевказаної ухвали суду відповідачем не виконано та відомостей, що витребовувалась, не надано, хоча згідно з приписами ч. 2, 4 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом із тим, з письмових пояснень які надав відповідач, а саме Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб вбачається, що ОСОБА_1 не включена до затвердженого Фондом реєстру вкладників АТ "ІМЕКСБАНК", які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, оскільки попередньо вона не була включена до відповідного переліку вкладників, переданого Фонду Уповноваженою особою.

З огляду на викладене та беручи до уваги наявні у справі докази суд доходить висновку, що, по-перше, повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду відповідачем вже сформовано і, по-друге, позивачку неправомірно до такого переліку не включено.

Відтак, бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визнається судом протиправною.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи наведене та беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів позивачки, порушених протиправною бездіяльністю відповідача, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для покладення на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" ОСОБА_2 обов'язку включити ОСОБА_1 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "ІМЕКСБАНК" за рахунок Фонду.

Надаючи оцінку доводам відповідача суд зазначає, що згідно з ч. 2, 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Таким чином, порядок дій Уповноваженої особи Фонду у випадку виявлення ознак нікчемності укладених банком договорів законодавчо врегульований.

Разом із тим, аналіз положень Закону № 4452-VI вказує на те, що вчинення Уповноваженою особою Фонду дій щодо застосування наслідків нікчемності тих чи інших договір не звільняє таку особу від обов'язку протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку сформувати повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, який прямо закріплено у ч. 2 ст. 27 цього Закону.

Крім того, серед прав Уповноваженої особи Фонду, передбачених частиною 2 статті 37 Закону № 4452-VI, відсутнє право не включати до вищезазначеного переліку тих вкладників, договори з якими, на думку Уповноваженої особи, мають ознаки нікчемності.

Разом з цим, позовна вимога щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування коштів за вкладом, згідно укладених договорів позивачем за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вже зазначалось вище, з посиланням на норми чинного законодавства, підставою для виплати коштів Фондом є наявність особи у Загальному реєстрі, який, в свою чергу, формується на підставі переліку вкладників, наданому Уповноваженою особою.

Однак, до переліку вкладників позивача не включено і, як встановлено судом, така бездіяльність є протиправною. Отже, в досліджуваній частині позовних вимог відсутній спір, адже за наявності позивача у відповідному переліку Фонд вчиняє дії щодо виплати коштів і лише у разі його безпідставної відмови у цьому права особи будуть порушені.

Слід зазначити, що захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Без встановлення такого порушення, а лише допускаючи можливість неправомірної поведінки субєкта оскарження, суд дійде помилкового висновку про можливість захисту не порушених прав, що не випливає із повноважень, визначених статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, прийняття судом рішення щодо захисту не порушених прав і інтересів позивача, в цьому випадку, шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень здійснити відшкодування коштів є невірним.

Судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати волю установи та в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані суду докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1, НОМЕР_4, жительку: АДРЕСА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_3) до переліку вкладників АТ «ІМЕКБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «ІМЕКСБАНК» ОСОБА_2 включити ОСОБА_1, НОМЕР_4, жительку: АДРЕСА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_3) до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та передати дану інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню.

Зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1, НОМЕР_4, жительку: АДРЕСА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_3) до Реєстру вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 974 грн. 20 коп. (судовий збір, що був сплачений згідно квитанцій №0.0.442213891.1) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна