Справа № 804/12825/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Шпота Я.С.
за за участю: позивач - ОСОБА_1
представник позивача - ОСОБА_2
представники відповідача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними рішення та їх скасування,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому позивач з урахуванням змінених позовних вимог просить:
- визнати протиправним та скасувати винесене Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 17.07.2015 року № НОМЕР_1;
- визнати протиправним та скасувати винесене Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 17.07.2015 року № НОМЕР_2;
- визнати протиправним та скасувати винесене Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області рішення № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.
В обґрунтування позову позивач посилається на безпідставність та необґрунтованість висновків акту документальної планової виїзної перевірки платника податків Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 № 1163/1703/НОМЕР_4 від 02.06.2015р. щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р., на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, вимога про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій, які винесено без урахування фактичних обставин справи та в порушення приписів податкового законодавства.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, що ґрунтуються на висновках, викладених в акті перевірки № 1163/1703/НОМЕР_4 від 02.06.2015р., яким встановлено завищення витрат за 2012-2013 роки на загальну суму 96 514,21 грн., у тому числі за 2012 рік 32 160,02 грн., 2013 рік 64 354,19 грн. за рахунок включення до складу витрат сум, не повязаних зі здійсненням нотаріальної діяльності (витрати на придбання будівельних матеріалів), також встановлено не подання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого на користь платника податку, а також сум отриманого податку за формою 1-ДФ за 1 квартал 2012 року 3 квартал 2013 року. Таким чином, представник відповідача вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення, податкову вимогу, а отже і рішення про застосування штрафних санкцій такими, що прийняті у відповідності до норм податкового законодавства, у звязку з чим у задоволенні позову просив відмовити.
Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявності підстав для його задоволення.
З матеріалів справи вбачається, що самозайнята особа ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) зареєстрована Дніпропетровським обласним управлінням юстиції як приватний нотаріус (реєстраційне посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності від 17.02.2010р. № 437), перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська, відповідач) як платник податків та інших обовязкових платежів.
Судом встановлено, що у період з 12.05.2015р. по 25.05.2015р. на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77 п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до наказу №419 від 30.04.2015 р. ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р.
Вказаною перевіркою встановлено:
1. порушення п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено оподатковуваний (чистий) дохід в розмірі 96 514,21 грн. в т.ч.: за 2012 рік на 32 160,02 грн., за 2013 рік на суму 64 354,19 грн. Відповідно до п.167.1 ст. 167, п. 178.2 ст.178 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за наслідками проведеної перевірки, визначений у сумі 15 120,44 грн., в тому числі за 2012 рік в сумі 5 467,31 грн., за 2013 рік 9 653,13 грн.;
2. абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, у результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування у загальному розмірі 22 482,53 грн., в тому числі: за 2012 рік на суму 867,14 грн., за 2013 рік 21 615,39 грн.;
3. п.51.1 статті 51 та підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, п.176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, самозайнятою особою не надано до ДПІ податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 1 квартал 2012 року 4 квартал 2013 року, інформацію щодо нарахування та виплати доходів фізичним особам-підприємцям за придбані у них товари.
За результатами проведеної перевірки 02.06.2015 року було складено ОСОБА_4 № 1163/1703/НОМЕР_4 «Про результати документальної планової виїзної перевірки платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність, ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р.».
Не погоджуючись із викладеними в акті перевірки висновками, позивачем 03.07.2015р. було подано заперечення до акту перевірки, за розглядом яких ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська надано відповідь № 1733/6/04-61-17-03 від 14.07.2015р., якою заперечення до акту перевірки залишино без задоволення.
На підставі акту перевірки № 1163/1703/НОМЕР_4 від 02.06.2015 року ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська було прийнято:
- податкове повідомлення-рішення від 17.07.2015 року № НОМЕР_1, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на загальну суму 18 900,56 грн., в т.ч. за основним платежем 15 120,44 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3 780,12 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 17.07.2015 року № НОМЕР_2, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобовязання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п» за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 510 грн.;
- рішення № НОМЕР_3 від 17.07.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким ОСОБА_1 нараховано штрафні санкції у розмірі 2 291,59 грн.
В обґрунтування висновку щодо заниження податку на доходи фізичних осіб в сумі 96 514,21 грн., викладеному в акті перевірки № 1163/1703/НОМЕР_4 від 02.06.2015 року, ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська зазначено про завищення витрат на здійснення нотаріальної діяльності, а саме: витрат на придбання будівельних матеріалів за готівкові кошти згідно товарних чеків та чеків РРО.
У відповідності до ст.3 Закону України «Про нотаріат», нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Згідно з приписами ст.32 Закону України «Про нотаріат», приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України.
Згідно з п.п. 14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою-підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою-підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Відповідно до п.178.2 ст.178 Податкового кодексу України, доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу
Згідно з п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України, оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.
У разі неотримання довідки про взяття на облік особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, об'єктом оподаткування є доходи, отримані від такої діяльності без урахування витрат.
Відповідно до п.178.4 ст.178 Податкового кодексу України, фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають податкову декларацію за результатами звітного року відповідно до цього розділу у строки, передбачені для платників податку на доходи фізичних осіб.
Пунктом 178.6 стаття 178 Податкового кодексу України, встановлено, що фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов'язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності. Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
За приписом ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Форма податкової декларації була затверджена наказом Міністерства доходів і зборів України від 11.12.2013 року № 793, в якій в розділі IV «Доходи отриманні фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність» вказуються суми доходу, витрат та податку за себе для зазначених осіб за календарний рік.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Витрати у розумінні Податкового кодексу України - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілом власником) (пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин).
Згідно з пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податків витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Слід вказати, що порушень ведення позивачем ОСОБА_5 обліку доходів і витрат за 2012 рік, 2013 рік, 2014 рік перевіркою не встановлено (с. 10 ОСОБА_4 перевірки).
Витрати приватних нотаріусів, які пов'язані з організацією нотаріальної діяльності обумовлені вимогами Закону України «Про нотаріат».
Зокрема, статтею 25 цього Закону визначено вимоги до робочого місця нотаріуса, а саме: робоче місце (контора) має відповідати таким умовам:
1) забезпечувати дотримання нотаріальної таємниці;
2) давати можливість кожному приватному нотаріусу, який здійснює нотаріальну діяльність, одночасно та незалежно від іншого приватного нотаріуса здійснювати нотаріальну діяльність;
3) бути захищеним від несанкціонованого проникнення;
4) бути забезпеченим сейфом для зберігання печаток, штампів, металевою шафою для зберігання архіву нотаріуса;
5) кількість кімнат у приміщенні, де знаходиться робоче місце (контора) приватного нотаріуса, не може бути меншою, ніж кількість приватних нотаріусів, які здійснюють нотаріальну діяльність у його межах;
6) бути пристосованим для роботи технічного персоналу з документами у відокремленій від нотаріуса кімнаті.
Позивачем протягом 2012 року були понесені витрати, що безумовно пов'язані з провадженням діяльності приватного нотаріуса, а саме6 для забезпечення безперебійного функціонування робочого місця приватного нотаріуса та підтримання приміщення нотаріальної контори в належному робочому стані позивачем були понесені витрати на будівельні матеріали для облаштування місця нотаріуса (ремонті роботи) за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Комсомольська, 44/3.
Так, у 2012 році ОСОБА_1 понесені витрати в сумі 32 160,02 грн., зокрема, витрати від здійснення поточного ремонту офісного приміщення, де провадиться нотаріальна діяльність ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Комсомольська 44/3, а саме: витрати на придбання будівельних матеріалів, що підтверджено товарними чеками та чеками РРО на придбання будівельних матеріалів, видатковими накладними на товар (будівельні матеріали), копії яких залучені до матеріалів справи.
Протягом 2013 року ОСОБА_1 понесені витрати в сумі 64 354,19 грн., а саме: витрати на поточний ремонт приміщення приватного нотаріуса ОСОБА_1, що підтверджено складеними сторонами ФОП ОСОБА_4 (виконавець) та ОСОБА_1 актами від 10.07.2013р., від 10.08.2013р., від 11.10.2013р. здачі-приймання ремонтних робіт приміщення за адресою АДРЕСА_1 на загальну суму 64 354,19 грн., до вартості яких увійшла вартість будівельних матеріалів, що були використані ФОП ОСОБА_4 Вказані акти здачі-приймання ремонтних робіт містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення.
Також судом досліджені та долучені до матеріалів справи видаткові накладні на товар (профіль в асортименті, дюбелі, деталі для кріплення, покриття для підлоги, коробка для двері, полотно для двері та інші будівельні матеріали), який було використано ФОП ОСОБА_4 при здійсненні ремонтних робіт приміщення приватного нотаріуса.
Стосовно твердження ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про те, що ФОП ОСОБА_4 не мала право здійснювати ремонтні роботи приміщення приватного нотаріуса ОСОБА_1, оскільки ФОП ОСОБА_4 не визначений такий вид господарської діяльності та не задекларовано виплачені ОСОБА_1 доходи, слід вказати наступне.
Чинним законодавством не передбачено залежності формування показників податкової звітності від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання та не встановлює обов'язку для позивача в даному випадку здійснювати контроль за веденням господарської діяльності та зобов'язань сплати податку до бюджету контрагентом, в даному випадку - ФОП ОСОБА_4
Таким чином, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.
Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство, в данному випадку самозійняту особу, обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
Так, утримання робочого місця (контори) нотаріуса (у т.ч. підтримка його належного стану, зокрема, придбання будівельних матеріалів з метою їх подальшого використання для здійснення поточного ремонту робочого місця) випливає з суті здійснення нотаріальної діяльності та обумовлюються вимогами Закону України «Про нотаріат».
Чинним законодавством України не встановлено будь-яких прямих заборон чи обмежень для приватного нотаріуса щодо можливості отримання від третіх осіб послуг з поточного ремонту робочого місця, а зважаючи на те, що такі послуги сприяють здійсненню нотаріальної діяльності, випливають з її змісту та вимог закону, які ставляться до такої діяльності, їх можна відносити до таких, що пов'язані з провадженням незалежної професійної діяльності приватного нотаріуса.
Ураховуючи викладене, є обґрунтованим включення ОСОБА_1 до складу витрат, пов'язаних із веденням нотаріальної діяльності, у 2012-2013 роках витрат, понесених у зв'язку з поточним ремонтом приміщення на загальну суму 96 514,21 грн.
Отже, оскільки вищезазначені витрати підтверджуються матеріалами справи і здійснені позивачем виключно у зв'язку з провадженням нотаріальної діяльності, суд доходить висновку, що їх врахування при визначенні об'єкта оподаткування відповідає приписам статті 178 Податкового кодексу України.
Таким чином, висновок контролюючого органу про завищення позивачем у перевіряємий період витрат, відображених у деклараціях про доходи на суму 96 514,21 грн. в т.ч.: за 2012 рік на 32 160,02 грн., за 2013 рік на суму 64 354,19 грн., є необґрунтованим та таким, що спростовується наявними у матеріалах справи доказами.
Зважаючи на наведене, чистий річний оподатковуваний дохід визначено контролюючим органом без дотримання пункту 178.3 статті178 цього Кодексу, згідно з яким оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності, тому висновок відповідача про заниження оподатковуваного (чистого) доходу в сумі 96 514,21 грн. в т.ч.: за 2012 рік на 32 160,02 грн., за 2013 рік на суму 64 354,19 грн. є хибним.
Стосовно посилання ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська на неподання податкових розрахунків щодо нарахування та виплати доходів фізичним особам-підприємцям за придбані у них товари, суд вказує, що відповідно до п.177.8 ст. 177 Податкового кодексу України, під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності.
Згідно до п.18.1 ст.18 Податкового кодексу України, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обовязок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.
З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що податковим агентом визнається особа, яка не лише виплачує дохід фізичній особі, але й нараховує, утримує та сплачує податок до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.
Тобто, самозайнята особа є податковим агентом у відношенні до фізичної особи - підприємця і відповідно повинна подавати Ф.1-ДФ, лише у випадку, коли самозайнята особа виплачує дохід фізичній особі - підприємцю та нараховує, утримує і сплачує податок до бюджету з цього доходу.
Слід вказати, що особи, з якими мала договірні взаємовідносини ОСОБА_1, є зареєстрованими у встановленому законодавством порядку субєктами господарювання, отже платниками податків, у звязку з чим ОСОБА_1 не мала обовязку нараховувати та сплачувати податок на дохід отриманий ними, виступаючи при цьому податковим агентом таких осіб.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464 від 08.07.2010 року (далі по тексту - Закон № 2464).
Пунктом 5 ч.1 ст.4 Закону № 2464 передбачено, що особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, в тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, є платниками єдиного внеску.
На підставі статті 6 Закону № 2464 було видано наказ Міністерства доходів та зборів від 09.09.2013 року № 454 «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».
Пунктом 3.4 зазначеного наказу передбачено: «Фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються незалежною професійною діяльністю, а саме науковою, літературною, артистичною, художньою, освітньою або викладацькою, а також медичною, юридичною практикою, у тому числі адвокатською, нотаріальною діяльністю, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід безпосередньо від цієї діяльності, за умови, що такі особи не є найманими працівниками чи підприємцями, самі за себе формують та подають до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 1 травня року, наступного за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з таблицею 3 додатка 5 до Порядку № 454» ( п. 4.12. цього ж Порядку).
Суд зазначає, що на виконання вказаних вимог позивачем податкова звітність сформована на підставі первинних бухгалтерських документів, відображених у ОСОБА_5 обліку доходів і витрат та даних Реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, а також у визначені законом строки подані податкові декларації за 2012-2013 роки і звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2012 - 2013 роки, які своєчасно та в повному обсязі сплачено, що підтверджується матеріалами справи.
Крім того, дані зазначені в податковій декларації позивача збігаються з даними, зазначеними у звітності з єдиного внеску, що не заперечується податковим органом.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
Відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів в повній мірі правомірність своїх дій та рішень.
Також, позивачем під час подання адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 182 грн. 70 коп., як за позовні вимоги майнового характеру, що підтверджується банківською квитанцією № 56 від 31.08.2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір у розмірі 182 грн. 70 коп. присуджується на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними рішення та їх скасування задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати винесене Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 17.07.2015 року № НОМЕР_1.
Визнати протиправним та скасувати винесене Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 17.07.2015 року № НОМЕР_2.
Визнати протиправним та скасувати винесене Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області рішення від 17.07.2015 року № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4) витрати по сплаті судового збору у розмірі 182 грн. 70 коп., сплачені позивачем згідно банківської квитанції № 56 від 31.08.2015р.
Копію постанови направити сторонам по справі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом пяти днів.

Суддя (підпис) ОСОБА_6