Справа № 569/5535/15-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Галінська В.В.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА
іменем України

"02" грудня 2015 р. Справа № 569/5535/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Жизневської А.В.
суддів: Котік Т.С.
Малахової Н.М.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю позивачів та представниківсторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "22" вересня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа: Рівненська обласна рада про визнання дій протиправними та скасування незаконних рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 вересня 2015 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо скасування безтермінового статусу "Члена сім`ї загиблого" ОСОБА_2 та анулювання посвідчення № НОМЕР_1 від 02 серпня 2005 року; ОСОБА_3 та анулювання посвідчення серії НОМЕР_2 від 26.06.2006 року; ОСОБА_4 та анулювання посвідчення серії НОМЕР_3 ; ОСОБА_5 та аналювання посвідчення № НОМЕР_4 від 04.06.1999 року; ОСОБА_6 та аналювання посвідчення серії НОМЕР_5 від 24 травня 2005 року; ОСОБА_1 та анулювання посвідчення серії НОМЕР_6 від 10.06.2002 року.
Скасовано рішення комісії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради створеної для розгляду питань, повязаних із встановленням статусу члена сім`ї загиблого, померлого ветерана війни згідно ЗУ "Про захист ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 28.11.2013 року протокол № 1174.XVIII щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , від 13.08.2014 року протокол № 1228.3 щодо ОСОБА_6 , від 14.08.2014 року протокол № 1229.3 щодо ОСОБА_4 та протокол № 1230.1 щодо ОСОБА_3 , від 31.01.2014 року щодо ОСОБА_3 . Зобов`язано управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради повернути ОСОБА_7 посвідчення статусу "Члена сім`ї загиблого" або безоплатно виготовити та вручити нове. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
З вказаним судовим рішенням сторони не погодилися і звернулися із апеляційними скаргами, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Позивачі просять скасувати постанову у частині відмови у задоволені позову та прийняти в цій частині нову про зобов`язання управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради компенсувати усі невиплачені та невідшкодовані пільги.
Відповідач просить скасувати постанову та прийняти нову про відмову у задоволені позову в повному обсязі.
Перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що за висновком Рівненської міжрайонної МСЕК від 06.11.2000р. №22 смерть ОСОБА_8 наступила внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 від 31.10.1995 року. З 16.05.1995 року ОСОБА_8 встановлено першу групу інвалідності, яка була ним набута в період проходження військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК №134881 від 16.05.1995 року.
Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_8 виданого 07 лютого 1986 року, підтверджено факт перебування у шлюбі ОСОБА_8 та ОСОБА_2
02 серпня 2005 року ОСОБА_2 було видано безтермінове посвідчення «Члена сім`ї загиблого» № НОМЕР_1 відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому.
28 листопада 2013 року управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому рішенням комісії, встановлено неналежність ОСОБА_2 до осіб на яких поширюються чинність ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнано недійсним посвідчення «члена сім`ї загиблого» №101188 від 02.08.2005 року, припинено з 01.01.2014 року надання пільг, передбачених ст. 15 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Постановою №9714 військово-лікарської комісії згідно протоколу засідання від 17.02.2006 р. №6 встановлено, що захворювання старшого прапорщика у відставці ОСОБА_9 , 1943 р.н., підтверджено довідкою про хворобу в/ч 52253 від 09.04.1990 р.: «Гіпертонічна хвороба першої стадії. Атеросклероз аорти, коронарних артерій, атеросклеротичний кардіосклероз, НО, яке в подальшому призвело до розвитку «Гострого порушення мозкового кровообігу» і згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_9 від 22 квітня 1997 р. послужило причиною смерті.
Факт перебування у шлюбі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_10 від 13.11.1968 року.
23.06.2006 р. ОСОБА_7 було видано безтермінове посвідчення «Члена сім`ї загиблого» серії НОМЕР_2 відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому.
14.08.2014 року управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому рішенням комісії, встановлено неналежність ОСОБА_7 до осіб на яких поширюється чинність ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнано недійсним посвідчення «члена сім`ї загиблого» серії НОМЕР_2 від 21.03.2006 року, припинено з 01.09.2014 року надання пільг, передбачених ст. 15 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Листом Управління від 16.10.2014 р. №Г-727/1 на адресу ОСОБА_7 підтверджується, що ОСОБА_7 своє посвідчення здала до Управління у вересні 2014 року.
Постановою №43214 військово-лікарської комісії, протокол засідання від 31.07.2004 р. №31 встановлено, що захворювання гр-на ОСОБА_10 , 1942 р.н. , підтверджено даними медичної картки: «Ішемічна хвороба серця, вінцева недостатність І ст., Атеросклероз аорти, вінцевих артерій. Атеросклеротичний кардіосклероз, НІ», яке в подальшому призвело до розвитку «Церебрального атеросклероза» і згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_11 від 29.04.2004 р. послужило причиною смерті ОСОБА_10 .
Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_12 від 21.10.1967 р. підтверджено факт перебування у шлюбі ОСОБА_10 та ОСОБА_4
06.09.2004 р. ОСОБА_4 було видано безтермінове посвідчення «Члена сім`ї загиблого» серії НОМЕР_3 відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому.
14.08.2014 р. управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому рішенням комісії, встановлено неналежність позивачки ОСОБА_4 до осіб на яких поширюються чинність ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнано недійсним посвідчення «члена сім`ї загиблого» серії НОМЕР_3 від 06.09.2004 року, припинено з 01.09.2014 року надання пільг, передбачених ст. 15 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
За висновком Рівненської міжрайонної МСЕК №2 від 27.05.1999 р. смерть ОСОБА_11 наступила внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, що підтверджено і свідоцтвом про хворобу від 22.09.1997 р. №2630.
Факт перебування у шлюбі ОСОБА_11 та ОСОБА_5 підтверджено свідоцтвом про шлюб № 309 від 13.08.1988 року.
04.06.1999 року Рівненським ОВК було видано безтермінове посвідчення «Члена сім`ї загиблого» № НОМЕР_4 відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
28.11.2013 р. на засіданні комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Рівненського міськвиконкому прийнято рішення про встановлення неналежності ОСОБА_5 до числа осіб, на яких поширюється дія Закону; визнано недійсним посвідчення «Члена сім`ї загиблого» за № НОМЕР_4 від 04.06.1999 р., виданого Рівненським ОВК; припинено з 01.01.2014 р. надання ОСОБА_5 пільг, передбачених ст. 15 Закону.
З листа голови облспецонкокардіологічної МСЕК в Рівненській області № 49 від 23.05.2005 р. вбачається, що смерть ОСОБА_12 , 1936 р.н. наступила внаслідок захворювання, отриманого під час проходження військової служби.
Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_13 від 04.01.1963 р підтверджено факт перебування у шлюбі ОСОБА_12 та ОСОБА_6
24.05.2005 р комісією з розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Рівненського міськвиконкому було прийнято рішення за №250.1 про встановлення ОСОБА_6 статусу особи, на яку поширюється чинність цього Закону.
13.08.2014 року комісія приймає рішення відображене у протоколі №1228.3, яким встановлює неналежність ОСОБА_6 до осіб, на яких поширюється чинність Закону, визнає недійсним зазначене посвідчення «Члена сім`ї загиблого» серії НОМЕР_5 від 24.05.2005 р. з подальшим його вилученням і припиняє з 01.09.2014 року надання ОСОБА_6 пільг, передбачених ст. 15 Закону.
Згідно свідоцтва про смерть №70 від 21.03.2002 р. та витягу з наказу начальника 1120 центрального військового клінічного госпіталю по стройовій частині від 25.03.2002 р. №57 - смерть ОСОБА_13 настала під час виконання службових обов 'язків в період проходження військової служби.
Згідно витягу з наказу командувача західного оперативного командування по особовому складу від 01.04.2002 р. №41, смерть підполковника медичної служби ОСОБА_13 , начальника операційного відділення 1120 центрального військового клінічного госпіталю наступила від ішемічної хвороби серця і пов`язана з проходженням військової служби. Дане підтверджується також Довідкою 87-ї судово-медичної лабораторії від 14.05.2002 р. №35, а також постановою військово-лікарської комісії №489 від 25.04.2002 р.
Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_14 від 10.08.1980 р. підтверджено факт перебування у шлюбі ОСОБА_13 та ОСОБА_1
07.06.2002 р. рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 , протокол №5 ОСОБА_1 було надано статус «Члена сім`ї загиблого» та видане безтермінове посвідчення «Члена сім`ї загиблого» серії НОМЕР_6 .
31.01.2014 р. комісією з розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Рівненського міськвиконкому було прийняте рішення, яким встановлено неналежність ОСОБА_1 до числа осіб, на яких поширюється дія Закону; визнано недійсним посвідчення «Члена сім`ї загиблого» серії НОМЕР_6 від 10.06.2002 р., виданого Рівненським ОВК; припинено з 01.03.2014 р. надання ОСОБА_1 пільг, передбачених ст. 15 Закону.
Відповідно до ст.18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.
На виконання наведеної статті постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. N302 було затверджено Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, відповідно до п.4 якого, особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом «Посвідчення члена сім`ї загиблого».
У відповідності до пунктів 1, 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.
Чинність цього Закону поширюється також на дружин (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге.
Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними.
Судом першої інстанції встановлено, що право на отримання пільг за позивачами після смерті чоловіків було визнано відповідними висновками, постановами, які є чинними, на підставі діючих на момент отримання статусу нормативно-правових документів і на час розгляду справи ніким не скасовані в установленому законом порядку.
Інші документи, які б свідчили про зміну статусу позивачів відсутні.
Однак, всупереч зазначеному відповідачем змінено статус позивачів і не зазначено на підставі яких саме документів це вчинено. А таке не відповідає нормам ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальною захисту».
Суд правильно зазначив, що статус позивачів було встановлено, його реалізовано і вони не були зобов`язані повторно доводити свою належність до відповідної категорії осіб. За наявності сумнівів саме відповідач або інша особа були зобов`язані довести протилежне.
Дослідивши представлені докази, суд дійшов правильного висновку про порушення вимог закону при прийнятті рішень комісією управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому, оформлених протоколами в частині скасування статусу «члена сім`ї загиблого», анулювання посвідчень позивачів та припинення виплати пільг.
Крім того, жодним нормативним актом відповідачу не надано права скасовувати безтермінове посвідчення позивачки, визнавати її особою, що не має права особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Вірно визнано судом безпідставними і доводи представника відповідача на п. 13-1 Постанови КМУ «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», так як дані положення не містять підстав можливості перегляду попередньо прийнятих рішень про надання осіб статусу певної категорії.
Зазначення відповідачем, що позивачі мають право користуватися пільгами, встановленими іншими Законами України, також не надає підстав для скасування безтермінового статусу «Член сім`ї загиблого».
Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, діяльність органів державної влади регулюється законами та підзаконними актами, які дають суб`єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.
А це значить, що для органів державної влади та їх службових осіб діє спеціально-дозвільний принцип конституційного права, який, поширюючи свій нормативний вплив на органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки. Адже вони зобов`язані діяти лише таким чином та у такий спосіб, як це прямо передбачено конституційно-правовими нормами, законами України і лише в межах закріпленої за ними компетенції.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції заборонено.
Суд першої інстанції правильно послався на рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7рп/2009 (справа № 1-9/200921).
Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (ст.74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.
При розгляді справи у суді першої інстанції з`ясовано, що позивачі заперечували проти припинення їх прав в односторонньому порядку, а тому самостійне скасування органом місцевого самоврядування своїх рішення є порушенням їх прав.
Суд вірно визнав безпідставними посилання відповідача на постанову Верховного Суду України від 10 січня 2015 року у справі № 21-528а14, як на підставу відмови у задоволенні позову, так як є рішення Верховного Суду України прийняте в порядку ст. 244-2 КАС України, підлягають відхиленню, оскільки у вищевказаній справі судом надано правовий висновок з питань усунення розбіжностей у застосуванні статті 7 Закону № 3551-ХІІ, а не статей 10,18 Закону № 3551-ХІІ.
Щодо вимог про зобов`язання відповідача компенсувати усі невиплачені та невідшкодовані пільги за період від дня прийняття незаконних рішень і до моменту виконання рішення суду, то суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для їх задоволення. Такий висновок грунтується на відсутності доказів про користування послугами, які передбачають використання пільг, не можливості користування ними без пільг, їх обсягів, їх розрахунків.
Проте, за наявності таких доказів позивачі не позбавлені права звернутися за їх стягненням у судовому порядку.
У відповідності до приписів ч.2 ст.71 КАС України передбачено обов`язок відповідача-суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятих ним рішень. Однак, частина перша вказаної статті не звільняє позивача від доказування тих обставин, на яких грунтуються його вимоги.
З огляду на викладене, судом першої інстанції належним чином досліджено представлені докази, встановлено обставини справи, надано їм відповідну правову оцінку та зроблено обґрунтований висновок про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "22" вересня 2015 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" грудня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/позивачам:
ОСОБА_1 АДРЕСА_1
ОСОБА_6 АДРЕСА_2
ОСОБА_5 АДРЕСА_3
ОСОБА_4 АДРЕСА_4
ОСОБА_14 АДРЕСА_5
ОСОБА_2 АДРЕСА_6
ОСОБА_15 представник позивачів -

АДРЕСА_7 - відповідачу/відповідачам: Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради вул.Соборна,12,м.Рівне,33000
4-третій особі: Рівненська обласна рада - майдан Просвіти, 1,м.Рівне,33013,