Справа № 826/16995/15
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 листопада 2015 року 14:19 № 826/16995/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Гарника К.Ю., за участю секретаря судового засідання Непомнящої А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк»
про визнання протиправним, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі по тексту - відповідач), третя особа - Акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк", в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ДПІ у Подільському районі ГУ ЛФС у м. Києві, які полягають у порушенні оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок (акта № 6882/26-56-17-01-05/НОМЕР_1 від 24 листопада 2014 року) та встановленні факту порушення ОСОБА_1 порушень п.176.1 ст.176 ПК України по несплаті податку у розмірі 23085,09 грн. за отримання додаткового блага в період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. у розмірі 151987,61 грн.;

- визнати дії ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо збільшення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в сумі 23085,09 грн. за отримання додаткового блага а в період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року у розмірі 151987,61 грн. та штрафної санкції у розмірі 5771,27 грн. неправомірними;

- визнати протиправним та скасувати прийняте Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкового повідомлення - рішення від 27 грудня 2014 року № стосовно сплати ОСОБА_1 нарахування грошового зобов'язання в розмірі 28856,36 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 вересня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 08 жовтня 2015 року, яке відкладалось на 02 листопада 2015 року та 26 листопада 2015 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2015 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання про визнання протиправними дій, скасування податкового повідомлення-рішення в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 грудня 2014 року № .

Щодо решти вимог, представник позивача у судовому засіданні 26 листопада 2015 року адміністративний позов підтримав, просив задовольнити його. Представник відповідача заперечив проти позову. Представник третьої особи не з'явився.

Слід зазначити, що позивачем у судовому засіданні 26 листопада 2015 року подавались уточнення позовних вимог, проте, за результатом їх дослідження встановлено відсутність будь-яких змін або уточнень у заявлених вимогах. Відтак, зазначений документ долучено до матеріалів справи як додаткові пояснення.

Після розгляду адміністративного позову та доданих до нього матеріалів, всебічного і повного встановлення всіх фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивної оцінки доказів, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що на підставі наказу від 05 листопада 2014 року № 29, згідно підпунктами 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року, про що складено відповідний акт від 24 листопада 2014 року № 6882/26-56-17-01-05/НОМЕР_1.

Перевіркою встановлено порушення фізичною ОСОБА_1 пункту 176.1 статті 176 Податкового кодексу України, а саме: ОСОБА_1 не задекларовано дохід у вигляді додаткового блага, який підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України на загальну суму 28856,37 грн.

На підставі вищезазначеного висновку прийнято податкове повідомлення - рішення від 29 грудня 2014 року № , яким ОСОБА_1 донараховано суму податкового зобов'язання за платежем: податок на доходів з фізичних осіб на загальну суму 28856,37 грн., в тому числі: за основним платежем - 23085,09 грн., за штрафними санкціями - 5771,27 грн.;

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 78.5 статті 78 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Пункт 79.1 статті 79 Податкового кодексу України встановлює, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Таким чином, з аналізу наведених норм Податкового кодексу України суд приходить до висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки виникає за умови завчасного надіслання до початку перевірки платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Зазначене узгоджується з правом платника податків бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, закріпленого у підпункті 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, та обов'язком платника податків надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки, що передбачено пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України.

Матеріали справи підтверджують, що у межах спірних правовідносин перевірка проведена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Судом встановлено, що на підставі наказу на перевірку від 05 листопада 2014 року №29, Державною податковою Інспекцією У Подільському районі ГУ ДФС у м. Києва проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - ОСОБА_1. Перевірка діяльності фізичної особи ОСОБА_1 проводилась за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року.

Фізичній особі ОСОБА_1 було надіслано письмове повідомлення та копію наказу №29 від 05 листопада 2014 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки рекомендованим листом з повідомленнями про вручення.

ДПІ у Подільському ГУ ДФС у м. Києві, в зв'язку з перевіркою відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів в 2013 році - додаткове благо вжито наступні заходи:

- до ФО ОСОБА_1 направлено повідомлення-запрошення № 6214/Б/26-56-17-03-10 від 04 вересня 2014 року) стосовно подання декларації про майновий стан і доходи, одержані за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року;

- до АТ «УкрСиббанк» (ЄДПРОУ 09807750) надіслано лист від 10 вересня 2014 року № 8413/10/26-56-17-03-10 щодо надання роз'яснення про отримання доходу фізичною особою ОСОБА_1 (ідн. номер НОМЕР_1) у 2013 році.

АТ «УкрСиббанк» (ЄДПРОУ 09807750) листом від 20 жовтня 2014 року № 1021/29931 надано роз'яснення про отримання доходу фізичною особою ОСОБА_1 у вигляді додаткового блага.

Таким чином, підстави для здійснення документальної позапланової перевірки позивача на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України у контролюючого органу існували.

Відтак, дії по призначенню та проведенню перевірки Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві є правомірними.

Відповідно до абзацу 1 та 2 пункту 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22 грудня 2010 року № 984 (далі по тексту Порядок № 984) результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.

Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Тобто акт перевірки за своєю правовою природою є службовим документом та який містить висновки податкового органу щодо результатів перевірки, не є актом державного чи іншого органу в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки такий акт не породжує жодних правових наслідків, що спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і не має обов'язкового характеру для платника податків, який перевірявся, а висновки податкового органу не порушують прав позивача.

Враховуючи викладене, акт перевірки, складений органом державної податкової служби, не є нормативно-правовим актом або правовим актом індивідуальної дії, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, оскільки не встановлює, не змінює та не припиняє жодних прав та обов'язків.

При цьому, інтересом юридичної особи у сфері публічно-правових відносин слід розуміти інтерес, що може бути об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення потреб юридичної особи, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Крім цього, слід звернути увагу, що розділом II Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22 грудня 2010 року № 984 визначено вимоги до змісту акта (довідки) документальної перевірки, зокрема, встановлено, що акт (довідка) документальної перевірки складається з чотирьох частин: вступної, загальних положень, описової частини та висновку.

Висновок акта (довідки) документальної перевірки складається таким чином: зазначається опис виявлених перевіркою порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, з посиланням на підпункти, пункти, статті законодавчих актів або загальний висновок щодо відсутності таких порушень; виявлені порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, відображаються у гривнях у розрізі податків та зборів з розбивкою за роками та податковими періодами у межах періоду, що перевіряється. Виявлені порушення валютного законодавства відображаються у розрізі зовнішньоекономічних договорів (контрактів); в акті не допускається визначення виду і розміру штрафних (фінансових) санкцій за встановлені порушення; у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для отримання; відображається кількість складених примірників акта (довідки) перевірки та відмітка про вручення одного примірника посадовим особам платника податків або його законним представникам.

За таких обставин, за результатом дослідження акту від перевірки від 24 листопада 2014 року № 6882/26-56-17-01-05/НОМЕР_1 судом не встановлено порушень форми або змісту спірного акту.

З огляду на викладене, вимога про визнання протиправними дії ДПІ у Подільському районі ГУ ЛФС у м. Києві, які полягають у порушенні оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок (акта № 6882/26-56-17-01-05/НОМЕР_1 від 24 листопада 2014 року) та встановленні факту порушення ОСОБА_1 порушень п.176.1 ст.176 ПК України по несплаті податку у розмірі 23085,09 грн. за отримання додаткового блага в період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р. у розмірі 151987,61 грн. не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що справа в адміністративному суді може бути порушена за наявності між сторонами публічно-правового спору, оскільки в розумінні статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (стаття 2, пункт 1 частини 1 статті 17 КАС України).

Із наведених норм випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, висновки ревізора, викладені в акті перевірки, не породжують та не змінюють права та обов'язки позивача, а тому вимоги про визнання таких висновків неправомірними не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, як свідчить позовна заява, оскаржуючи дії по оформленню акту перевірки позивач не вказує на протиправність активної поведінки відповідача, а вказує лише на помилковість його висновків, викладених в акті.

Проте, такі доводи позивача є необґрунтованим, оскільки висновки ревізора, викладені в акті перевірки, не породжують та не змінюють права та обов'язки позивача, а тому вимоги про визнання таких висновків неправомірними не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, вимога про визнання дій ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо збільшення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в сумі 23085,09 грн. за отримання додаткового блага а в період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року у розмірі 151987,61 грн. та штрафної санкції у розмірі 5771,27 грн. неправомірними, також, не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість дій з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.Ю. Гарник