Справа № 295/2140/13-а (295/170/13)
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2015 р. м. Київ К/800/41223/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2013р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про зобов'язання зарахувати половину строку навчання в Свердловському юридичному інституті до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2013р., яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013р., позов задоволено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судами рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи судами встановлено, що позивач у період з 01.09.1986р. по 01.07.1991р. навчалася на вечірньому відділенні у Свердловському юридичному інституті.

05.11.2012р. позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі із заявою про призначення їй пенсії за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі від 10.12.2012р. позивача повідомлено, що правові підстави для призначення пенсії за вислугу років відсутні, оскільки її стаж роботи на прокурорських посадах становить 18 років 9 місяців 19 днів, у період з 04.08.1986р. по 20.07.1991р. позивач працювала у Свердловському обласному промисловому об'єднанні ремонту радіотелевізійної апаратури та одночасно навчалась на вечірньому відділенні у Свердловському юридичному інституті, а тому вказаний період не може бути зарахований як половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що Закон України «Про прокуратуру» не конкретизує, що лише період навчання на стаціонарі (денній формі) може зараховуватися до стажу, що дає право на пенсію за вислугою років та не містить виключення щодо вечірньої форми навчання, а тому відповідач протиправно не зарахував період навчання позивача на вечірньому відділенні у Свердловському юридичному інституті до вищезазначеного стажу.

З такими висновками судів колегія суддів не погоджується з наступних мотивів.

Так, в ході розгляду справи встановлено і не заперечується сторонами, що з 1986 по 1991 роки позивач працювала у Свердловському обласному промисловому об'єднанні ремонту радіотелевізійної апаратури, цей період підлягає зарахуванню до загального, а не до спеціального стажу роботи позивача.

Навчання позивача в цей же період на вечірньому відділенні у Свердловському юридичному інституті до стажу роботи, що дає право на вислугу років, зарахуванню не підлягає, оскільки закон пов'язує встановлення особливих правил призначення пенсії за вислугу років саме з неможливістю продовжувати роботу чи службу на певних посадах або в певних умовах праці у зв'язку з втратою професійної працездатності особи або її придатності до настання пенсійного віку.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 05.11.2013р. (у справі №21-289а13) та від 22.04.2014р. (у справі №21-65а14).

Згідно ст. 229 КАС України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування судових рішень, які прийняті з порушенням норм матеріального права та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 229, 230, 232, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25.03.2013р. та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2013р. у даній справі скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський