Справа № 818/3279/15
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 р.Справа № 818/3279/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2015р. по справі № 818/3279/15

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

31.08.2015 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, в якому просив суд:

- визнати неправомірними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області щодо не нарахування та невиплати заробітної плати за період з 29.03.2015року по теперішній час, відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд");

- зобов'язати зробити перерахунок заробітної плати за період з 29.03.2015 року по теперішній час включно, відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо).

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що працює в Сумському районному суді на посаді помічника судді. Нарахування йому заробітної плати проводилося без урахування внесених змін до ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а тому з 29.03.2015р. відповідач повинен виплачувати йому заробітну плату в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо). Вважає, що відповідач протиправно не здійснює нарахування та виплату заробітної плати працівникам суду у передбаченому законом розмірі.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2015 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області про визнання неправомірними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області щодо не нарахування та невиплати заробітної плати за період з 29.03.2015року по теперішній час, відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд"); зобов'язання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області зробити перерахунок заробітної плати за період з 29.03.2015 року по теперішній час включно, відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо) відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працює в Сумському районному суді Сумської області на посаді помічника судді, яка відноситься до 5 категорії посад державних службовців (а.с.22).

Законом України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015 року №192-УІП (який набрав чинності 29.03.2015 року) було викладено в новій редакції Закон України Про судоустрій і статус суддів, та згідно із частиною 1 статті 147 цього Закону визначено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Крім того, згідно із пунктом 13 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про забезпечення права на справедливий суд було передбачено, що Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при нарахуванні заробітної плати позивачці діяв на підставі та у спосіб передбачений діючим законодавством.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суд першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 147 Закону України Про судоустрій та статус суддів, розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Законом України Про забезпечення права на справедливий суд затверджено нову редакцію Закону України Про судоустрій та статус суддів, відповідно до якої матеріальне, побутове забезпечення та соціальний захист працівників апарату суду визначається статтею 147 Закону України Про судоустрій та статус суддів. Згідно пункту 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України Про забезпечення права на справедливий суд Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності, з 28 березня 2015 року має привести у відповідність свої нормативно - правові акти.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік, норми і положення Закону України Про судоустрій і статус суддів застосовуються в порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Згідно ст. 33 Закону України Про державну службу, оплата праці державних службовців повинна забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, сприяти укомплектуванню апарату державних органів компетентними і досвідченими кадрами, стимулювати їх сумлінну та ініціативну працю.

Заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців встановлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків.

Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю.

Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оплату праці, умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Згідно ст. 13 Закону України Про оплату праці, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додатки 45- 47 Постанови).

Згідно пункту 1 Постанови Кабінетів Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 482, у разі коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших орачів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад встановлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі ст. 22 Бюджетного кодексу України, державна судова адміністрація є головним розпорядником бюджетних коштів, а Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Сумській області є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня.

Відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів зазначає, що у відповідача відсутні повноваження самостійно без правового врегулювання та без збільшення видатків з Державного бюджету України, встановлювати та здійснювати перерахунок посадового окладу позивача.

Керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Відповідно до затвердженого бюджетного розпису розпорядники коштів Державного бюджету України одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів. Затвердження, а також коригування протягом бюджетного року кошторисів бюджетних установ здійснюється розпорядниками коштів відповідно до затвердженого бюджетного розпису Державного бюджету України. Розпорядники бюджетних коштів несуть відповідальність за управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог встановлених цим кодексом. Розпорядником бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань встановлених кошторисами. Будь які зобовязання взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим кодексом та законом про Державний бюджет України не вважаються бюджетними зобовязанням. Витрати державного бюджету на покриття таких зобовязань не можуть здійснюватися.

Відповідно до вимог статей 145, 146 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" , фінансування всіх судів Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Відповідач є розпорядником (одержувачем) коштів Державного бюджету України та здійснює управління бюджетними асигнуваннями та реалізує будь - які бюджетні зобовязання та платежі лише з наявності відповідного бюджетного призначення встановленого законом про Державний бюджет.

Згідно п. 2 п. 13 Перехідних положень Закону України Про забезпечення права на справедливий суд Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом мав привести свої нормативно правові акти у відповідність із цим Законом.

На теперішній час Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 644, яка набрала чинності 09 вересня 2015 року внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, а саме; додаток 47 викладено в новій редакції.

Відповідно із зазначеними змінами Додаток 24 до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих ) суддів викладено в новій редакції, відповідно з якою місячний посадовий оклад працівника апарату суду становить відповідний коефіцієнт від місцевого посадового окладу судді місцевого суду, як передбачено ч. 1 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Колегія суддів зазначає, що здійснення нарахування заробітної плати позивачу виходячи з розміру посадового окладу 1218 грн. до 09 вересня 2015 року проведено відповідно до норм закону, що регулює оплату праці працівників апаратів судів, а саме Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік, Закону України Про державну службу, Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 р. № 268 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів.

Відповідно до частини першої статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2015р. по справі № 818/3279/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст ухвали виготовлений 04.12.2015 р.