Справа № 2а-2491/11/0970
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2011-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2011 р. Справа № 2a-2491/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Скільського І.І.

Суддів: Тимощука О.Л.,

Остап`юка С.В.,

при секретарі Бурда М.Р.,

за участю:

представника третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4 до Першого заступника прокурора Івано-Франківської області, старшого радника юстиції ОСОБА_5, Урядового уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини, Державного казначейства України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Д,Ю., ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Городенківської міської ради в Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

09.02.2010 року ОСОБА_4 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до першого заступника прокурора Івано-Франківської області, старшого радника юстиції ОСОБА_5 (далі-відповідач-1), Урядового уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини (далі-відповідач-2), Державного казначейства України (далі-відповідач-3), третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Городенківської міської ради Івано-Франківській області про визнання дії першого заступника прокурора Івано-Франківської області від 01.11.2004 року № 07/1-252-04 безпідставною та протиправною, про зобовязання Урядового уповноваженого у справах Європейського Суду з прав людини вжити заходів до виконання рішення Європейського суду з прав людини в загальній частині, щодо дотримання Україною конвенційних зобовязань за ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст.1 першого протоколу до цієї Конвенції, привести рішення від 12 вересня 2005 року в справі № 22-864/2005 апеляційного суду Івано-Франківської області в світлі доказу від 10.10.2005 року №5/7160 Городенківського РВ УМВС України в Івано-Франківській області до вимог національного законодавства України та судової практики Європейського суду з прав людини, вжити заходів до максимального відшкодування позивачу наслідків порушень конвенційного зобовязання України в правовідношенні позивача за рахунок коштів державного бюджету України рахунків Державного казначейства України. Або зобовязати першого заступника прокурора Івано-Франківської області довиконати не виконану дію вжити заходів до анулювання свідоцтва про право власності на будинок по вул. Височана 11 в м. Городенка, Івано-Франківської області, державну реєстрацію права цієї власності, що оформленні на позивача, на виконання судового рішення від 12 вересня 2005 року в справі №22-864/2005 апеляційного суду Івано-Франківської області, стягнути з рахунків Державного казначейства України на користь позивача проіндексовану на індекси інфляції з жовтня 2005 року та із урахуванням трьох відсотків річних грошові кошти з розміру 49 036 грн., в загальній сумі 102 337, 36 гривень.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2010 року відмовлено у відкритті провадження у справі №2а-391/10/0970 за позовом ОСОБА_4 до першого заступника прокурора Івано-Франківської області, старшого радника юстиції ОСОБА_5, Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини, Державного казначейства України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Городенківської міської ради Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.02.2010 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.08.2011 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що першим заступником прокурора Івано-Франківської області 01.11.2004 року за № 07/1-252-04 до Городенківського районного суду подано заяву в порядку ст.5 ЦПК України (в редакції 1963 року) в інтересах фізичних осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання недійсним договору купівлі-продажу гуртожитку по вул. Височана, 11 в м. Городенка Івано-Франківської області, укладеного між позивачем та ВАТ «Сільгосптехніка» 15.06.2004 року, чим протиправно втрутився в право приватної власності позивача. Рішенням від 12 вересня 2005 року в справі №22-864/2005 апеляційного суду Івано-Франківської області заяву прокурора в інтересах фізичних осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до ОСОБА_4, ВАТ «Сільгосптехніка» задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу гуртожитку по вул. Височана, 11 в м. Городенка Івано-Франківської області від 15.06.2004 року, забовязано ВАТ «Сільгосптехніка» повернути ОСОБА_4 49 036 гривень, а ОСОБА_4 повернути ВАТ «Сільгосптехніка» будівлю по вул. Височана, 11 в м. Городенка Івано-Франківської області. Однак, на момент звернення до суду з даним позовом відповідачем-1 не вчинено будь-яких дій, щодо виконання рішення апеляційного суду Івано-Франківської області в справі №22-864/2005, у звязку із чим позивачу не повернуто 49 036 грн., а позивачем не повернуто ВАТ «Сільгосптехніка» будівлю по вул. Височана, 11 в м. Городенка Івано-Франківської області. Вважає, за необхідне зобовязати відповідача-2, відповідача -3, вжити заходів до виконання судового рішення апеляційного суду Івано-Франківської області в справі №22-864/2005, в частині, що стосується інтересів позивача та зобовязати відповідача-1 вчинити до кінця не завершену дію, щодо анулювання свідоцтва позивача на право власності на будівлю по вул. Височана, 11 в м. Городенка Івано-Франківської області, державної реєстрації на цю власність, повернення позивачу за рахунок відповідача-3 проіндексованих з жовтня 2005 року на індекси інфляції та з урахуванням трьох відсотків річних, грошових коштів з розміру 49 036 грн., що станом на 01.01.2010 року 102 377,36 грн. У разі визнання дії відповідача-1 від 01.11.2004 року № 07/1-252-04, протиправною та безпідставною, зобовязати відповідача-2 вжити загальних заходів до виконання Рішення Європейського суду з прав людини в питаннях дотримання Україною в правовідношенні позивача конвенційного зобовязання за ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст.1 першого протоколу до цієї Конвенції із вжиттям заходів до максимального відшкодування позивачу наслідків порушення Конвенційних зобовязань України.

07.09.2011 року позивачем на адресу суду надіслано лист - доповнення до позовної заяви по справі 2а-2491/11/0970. Відповідно, позивач вважає дії відповідачів такими, що порушили його права та обмежили у здійсненні права власності, позбавили можливості повернення коштів. Зобовязати відповідачів усунути порушення його прав та виплатити понесені майнові кошти. Просив розгляд адміністративної справи провести без його участі в судовому засіданні. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.111).

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, на адресу суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.111).

Представник відповідача-1, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, своїм правом на подання заперечення не скористався (а.с.250).

Відповідач-2, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, на адресу суду направила письмове заперечення відповідно до якого просила в задоволенні позовних вимог, щодо зобовязання Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини вчинити певні дії відмовити в повному обсязі. На адресу суду направила клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с.113, 114).

Представник відповідача-3, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, на адресу суду направив письмове заперечення відповідно до якого просив в задоволенні позовних вимог, з підстав наведених у запереченні відмовити. Розгляд справи провести за відсутності уповноваженого представника (а.с.91-93).

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, на адресу суду направили заяву відповідно до якої просили в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Розгляд справи провести за їх відсутності (а.с.73).

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибув. На адресу суду направив заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника (а.с. 175).

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 ОСОБА_2, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав наведених у письмовому запереченні, що міститься в матеріалах справи (а.с.77).

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_15І в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, дослідивши та оцінивши подані суду письмові докази та інші матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з урахуванням нижченаведеного.

Судом встановлено, що 15.06.2004 року між ВАТ «Сільгосптехніка» та фізичною особою ОСОБА_4Д укладено договір купівлі-продажу гуртожитку, що знаходиться по вул.Височана 11, в м. Городенка, Івано-Франківської області.

01.11.2004 року за № 07/1-252-04 першим заступником прокурора Івано-Франківської області в інтересах мешканців гуртожитку ВАТ «Сільгосптехніка» подано до Городенківського районного суду заяву про визнання недійсним договору купівлі- продажу від 15.06.2004 року (а.с.13)

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Городенківського районного суду від 11.03.2005 року у задоволенні позову першого заступника прокурора Івано-Франківської області який звернувся в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, до ОСОБА_4Д, ВАТ «Сільгосптехніка» про визнання недійсним договору купівлі продажу гуртожитку по вул.Височана 11, в м. Городенка Івано-Франківської області від 15.06.2004 року - відмовлено.

12.09.2005 року рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області апеляційне подання першого заступника прокурора Івано-Франківської області та апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах - ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Городенківського районного суду від 11.03.2005 року скасовано, постановлено нове рішення. Відповідно до якого заяву першого заступника прокурора Івано-Франківської області який звернувся в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, до ОСОБА_4Д, ВАТ «Сільгосптехніка»- задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу гуртожитку, вартістю 49036 (сорок девять тисяч тридцять шість ) грн., по вул.Височана 11, в м.Городенка, укладеного 15.06.2004 року між Городенківським ВАТ «Сільгосптехніка» та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу ОСОБА_16 і зареєстрованого в реєстрі за № 1082. Зобовязано Городенківське ВАТ «Сільгосптехніка» повернути ОСОБА_4 49036 (сорок девять тисяч тридцять шість ) грн., а ОСОБА_4 повернути Городенківському ВАТ «Сільгосптехніка» будівлю по вул. Височана 11 у м. Городенка (а.с.15).

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2007 року у справі № Б-16/266-13/191 за заявою НАК «Украгролізинг» в особі Івано-Франківської філії до боржника ОСОБА_17 ВАТ «Сільгосптехніка» про порушення провадження у справі про банкрутство Городенківського ВАТ «Сільгосптехніка» - затверджено ліквідаційний баланс Городенківського ВАТ «Сільгосптехніка». Юридичну особу - Городенківське ВАТ «Сільгосптехніка» ліквідовано. Затверджено звіт про роботу ліквідатора ОСОБА_18 Провадження по справі припинено (а.с.16).

24.12.2009 року ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області у справі № Б-16/266-13/191 за заявою НАК «Украгролізинг» в особі Івано-Франківської філії до боржника ОСОБА_17 ВАТ «Сільгосптехніка» про визнання боржника банкрутом - затверджено ліквідаційний баланс Городенківського ВАТ «Сільгосптехніка». Юридичну особу - Городенківське ВАТ «Сільгосптехніка» ліквідовано. Затверджено звіт про роботу ліквідатора ОСОБА_19 Зобовязано Івано-Франківське ОБТІ провести реєстрацію права власності на приміщення гуртожитку, що знаходиться за адресою: м.Городенка, вул. Височана 11, за її новим власником Городенківською міською радою. Провадження в справі припинено (т.2 а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи 30.07.2008 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції ОСОБА_20 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження при примусовому виконанні рішення Городенківського районного суду за виконавчим листом № 2-90 від 15.07.2008 року про зобовязання Городенківську ВАТ «Сільгосптехніку» повернути ОСОБА_4 49 036 гривень, у звязку із неможливістю реально виконати рішення суду (т.2 а.с. 4).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 121 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються: підтримання державного обвинувачення в суді; представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом; нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

В статті 5 Закону України «Про прокуратуру» відображені ті ж функції прокуратури, що визначені Основним Законом України та, крім того встановлено, що на прокуратуру не може покладатися виконання функцій, не передбачених Конституцією України і цим Законом.

Відповідно до п.6 ч.2 статті 20 Закону України «Про прокуратуру» при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом (ч.1 ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру»).

Частиною 2 статті 36-1 вказаного Закону підставою представництва у суді інтересів громадянина визначена його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження.

Під представництвом прокуратурою України інтересів громадян за змістом пункту 2 статті 121 Конституції України слід розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів окремих громадян.

Ці дії включають подання прокурором до суду позовної заяви, його участь у розгляді справи за позовною заявою, а також у розгляді судом будь-якої іншої справи за ініціативою прокурора чи за визначенням суду, якщо це необхідно для захисту інтересів таких громадян.

Таке розуміння виконання прокурором функції представництва визначено Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) № 3-рп/99 від 08.04.1999 року.

Самостійно здійснення прокурором звернення до суду із позовною заявою на захист прав, свобод чи інтересів окремих громадян не може розцінюватися як порушення прав інших осіб, в тому числі втручання в право власності, як зазначив позивач. Звернення прокурора до суду має наслідком розгляд та вирішення судом заявленого позову у відповідності до вимог матеріального права з дотриманням встановленого процесуальним законом порядку розгляду такого позову.

Задоволення вимог позовної заяви поданої прокурором в інтересах окремих громадян є реалізацією прокурором встановленої Конституцією та законами України функції захисту у суді інтересів громадянина та свідчить про обґрунтованість вжиття заходів такого захисту.

Здійснення прокурором захисту в суді інтересів громадян, шляхом предявлення позовних вимог, в тому числі до позивача, які були задоволені судом, в жодному випадку не може спричиняти порушення прав та інтересів позивача, оскільки у відповідності до статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, а тому захист, порушених укладеною позивачем угодою, прав інших осіб не створює порушення прав позивача, а його права та інтереси не мають переваги над правами та інтересами інших осіб.

Також є необґрунтованими вимоги позивача про зобовязання прокурора здійснити виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12.09.2005 року в примусовому порядку, шляхом предявлення до виконання виконавчого листа, виданого в цій справі, оскільки згідно процесуального закону правом на отримання виконавчого листа, його предявлення до примусового виконання наділені сторони в справі, а прокурор такого права не має. Крім того, здійснення виконання прокурором рішення суду в примусовому порядку не належить до функцій прокуратури і вчинення прокурором таких дій прямо суперечитиме статті 5 Закону України «Про прокуратуру», згідно якої не може покладатися виконання функцій, не передбачених Конституцією України і цим Законом Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру».

Щодо вимог про стягнення з державного бюджету коштів за невиконаними зобовязаннями ВАТ «Сільгосптехніка» перед позивачем, то суд зазначає, що вказане підприємство визнано банкрутом та ліквідовано, згідно вищевказаних ухвал Господарського суду Івано-Франківської області. Позивачем вимоги до вказаного підприємства, при розгляді справи про його банкрутство не заявлено взагалі, позивач до реєстру кредиторів не включений, а тому у відповідності до частини 2 статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» такі вимоги вважаються погашеними.

Крім того, згідно частини 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями, а тому покладення обовязку на державу здійснити виконання зобовязань ВАТ «Сільгосптехніка» перед позивачем є недопустимим.

Визначення позивачем спричинення відповідачами матеріальної шкоди можливе за умови встановлення протиправності їх рішень, дій чи бездіяльності, чого судом встановлено не було.

Щодо вимог позивача про зобовязання відповідача -2, вжити заходів до виконання рішення Європейського суду з прав людини в загальній частині, щодо дотримання Україною конвенційних зобовязань за ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст.1 першого протоколу до цієї Конвенції, привести рішення від 12 вересня 2005 року в справі № 22-864/2005 апеляційного суду Івано-Франківської області до вимог національного законодавства України та судової практики Європейського Суду з прав людини, вжити заходів до максимального відшкодування позивачу наслідків порушень конвенційного зобовязання України в правовідношенні позивача за рахунок коштів державного бюджету України рахунків Державного казначейства України, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету ОСОБА_21 України «Про заходи щодо реалізації Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 31 травня 2006 року № 784 затвердженно Положення про Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини (далі -Положення).

Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини є посадовою особою, на яку покладено повноваження щодо забезпечення представництва України в Європейському Суді з прав людини під час розгляду справ про порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також інформування Комітету ОСОБА_21 Європи про хід виконання рішень Суду (п.1 Положення).

Згідно п.4 Положення основними завданнями Уповноваженої особи є: забезпечення представництва України в Суді під час розгляду справ про порушення нею Конвенції, справ за заявами України стосовно порушення Конвенції іншими державами її учасницями, а також як третьої сторони під час розгляду справ за заявами громадян України або юридичних осіб - резидентів України проти інших держав-учасниць Конвенції; координація роботи, пов'язаної з підготовкою матеріалів для розгляду справ у Суді та виконанням його рішень, співпраця з цією метою з іншими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; підготовка і внесення на розгляд Суду необхідних матеріалів, участь у слуханні справ, які ним розглядаються;інформування в установленому порядку Комітету ОСОБА_21 Європи про хід виконання Україною рішень Суду; виявлення причин порушення Конвенції, розроблення пропозицій щодо їх усунення та недопущення порушень у майбутньому; організація роботи із створення необхідних умов для проведення Судом розслідування у справі про порушення Конвенції та вжиття заходів відповідно до регламенту Суду; подання необхідної інформації уповноваженим особам, які проводять перевірку дотримання Конвенції.

З огляду на наведене вимоги позивача, звернені до відповідача 2 не відповідають обсягу прав позивача та їх здійснення не належать до компетенції відповідача 2.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_22

Судді: /підпис/ ОСОБА_23

/підпис/ ОСОБА_24

Постанова складена в повному обсязі 19.12.2011.