Справа № 809/2211/15
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/49768/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держземагенства в Калуському районі Івано-Франківської області, Відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради про визнання протиправними та скасування висновків, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати висновки про погодження проекту землеустрою № 1422 від 19.12.2014 та про передачу земельної ділянки № 01-10/756 від 17.12.2014; зобов'язати відповідачів повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в районі вулиці Львівська-Княгині Ольги у місті Калуш та надати відповідні висновки.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 2 липня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано висновок управління Державного агентства земельних ресурсів у Калуському районі Івано-Франківської області № 1422 від 19.12.2014 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зобов'язано управління Державного агентства земельних ресурсів у Калуському районі Івано-Франківської області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в районі вул. Львівська-Княгині Ольги, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область та надати висновок. Визнано протиправним та скасовано висновок передачі земельної ділянки Відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради Івано-Франківської області № 01-10/756 від 17.12.2014. Зобов'язано Відділ у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради Івано-Франківської області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в районі вул. Львівська-Княгині Ольги, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область та надати висновок.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2015 року постанову суду першої інстанції скасовано. Прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Управління Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області та до відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради із заявами про погодження та надання висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0971 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в районі вулиці Львівська-Княгині Ольги у місті Калуші.

Висновком відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради № 01-10/756 від 17.12.2014 позивачу відмовлено у задоволенні його заяви з підстав невідповідності цільового та функціонального призначення земельної ділянки Генеральному плану міста Калуша. Згідно з Генеральним планом міста Калуша, затвердженим рішенням Івано-Франківського облвиконкому від 06.06.1979 № 184, актуалізованого рішенням Калуської міської ради від 06.06.2013 № 1960, територія на якій розміщена згадана земельна ділянка частково відноситься до територій комунальних підприємств та споруд інженерного обладнання.

Висновком Управлінням Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області № 1422 від 19.12.2014 позивачу відмовлено у погодженні документації із землеустрою на підставі вказаного висновку відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з наступного.

У відповідності до статті 30 Закону України «Про землеустрій» погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 186 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць погоджуються територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району - виконавчим органом відповідної міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі якщо такий орган не утворений - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурним підрозділом відповідної обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Частиною 6 цієї статті передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Також, частиною 17 статті 186 ЗК України встановлено, що підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Судом встановлено, що згідно з висновком відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради від 17.12.2014 № 01-10/756 позивачу відмовлено у погодженні передачі земельної ділянки, у зв'язку з невідповідністю цільового та функціонального призначення вищевказаної земельної ділянки Генеральному плану міста Калуш.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що у відповідності до ч. 17 ст. 186 ЗК України позивачу правомірно відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0971 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в районі вулиці Львівська-Княгині Ольги у місті Калуші, оскільки такий не відповідає Генерального плану міста Калуша, а відтак про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Щодо правомірності надання висновку Управління Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області від 19.12.2014 року № 1422 судом зазначене наступне.

Частиною 7 статті 186-1 ЗК України передбачено, що органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об»єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об'єктів); розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Таким чином, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вимагається надання матеріалів погодження такого проекту землеустрою.

Судом апеляційної інстанцій встановлено, що підставою для відмови Управлінням Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області у погодженні проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки площею 0,0971 га для ведення особистого селянського господарства по вулиці Львівська-Княгині Ольги у місті Калуші є відмова відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської ради від 17.12.2014 № 01-10/756, що у відповідності ст. 50 Закону України «Про землеустрій» є відсутністю однієї із складових проекту землеустрою.

Враховуючи викладене, Управлінням Держземагентства у Калуському районі Івано-Франківської області правомірно відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки площею 0,0971 га для ведення особистого селянського господарства по вулиці Львівська-Княгині Ольги у місті Калуші.

Аналізуючи вказані норми, суд апеляційної інстанцій прийшов до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відмовляючи у задоволенні заяв позивача, відповідачі діяли з дотриманням норм чинного законодавства.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2015 року .

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока