Справа № 2а-1830/11/0970
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2011-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"02" червня 2011 р. справа № 2a-1830/11/0970

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., перевіривши матеріали подання відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

ВС Т А Н О В И В:

02.06.2011 року відділ державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Подання мотивоване тим, що у відділі державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області на виконанні знаходиться виконавчий лист за №2а-8-98, виданий 10.02.2005 року Ізмаїльським міським судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Станом на 01.04.2011 року заборгованість по аліментах становить 6 434,24 грн.

Розглянувши подання, дослідивши долучені до нього письмові документи і матеріали, суд встановив наступне.

Відділом державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області здійснюється примусове виконання виконавчого листа за №2а-8-98, виданого 10.02.2005 року Ізмаїльським міським судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дітей, тобто виконання рішення суду, яке, в свою чергу, прийняте в порядку цивільного судочинства.

Правові підстави для тимчасового обмеження громадян України у праві виїзду за кордон визначені статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", якими, зокрема, є дія неврегульованих аліментних, договірних чи інших невиконаних зобовязань; порушення проти громадянина України кримінальної справи; подання щодо громадянина України цивільного позову до суду.

При цьому органам Державної прикордонної служби України на підставі пункту 4 статті 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" надано право не пропускати через державний кордон України осіб, яким тимчасово обмежено право виїзду з України за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні, зокрема судових рішень, покладається на Державну виконавчу службу України.

ОСОБА_5 юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 року за №25-32/463, №25-5347 (v5-32323-08) і листом ОСОБА_5 юстиції України від 06.06.2008 року за №25-32/507 (v25-3323-08) визначено порядок взаємодії органів Державної виконавчої служби України та Державної прикордонної служби України щодо виконання судових рішень про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України.

Згідно зі статтею 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову, зокрема, шляхом постановлення ухвали про заборону вчиняти певні дії (тимчасово обмежити особу (боржника) у праві виїзду за межі України).

Згідно статті 217 Цивільного процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до статті 373 Цивільного процесуального кодексу України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Таким чином, виходячи з даних положень норм процесуальних законів, суд приходить до висновку про те, що Цивільним процесуальним кодексом України встановлено порядок забезпечення виконання рішення суду ухваленого в порядку цивільного судочинства. Положеннями ж статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, при здійсненні такими особами, примусового виконання судових рішень, а положеннями статті 257 вказаного Кодексу порядок виконання судових рішень, постановлених за результатами розгляду справ в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна вказана позиція визначена листом Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим адміністративним судом України)" за № 7/9/1/13-08 від 09.01.2008 року.

Предметом поданого подання є забезпечення виконання рішення суду, ухваленого в порядку цивільного судочинства, позовних же вимог про оскарження рішення, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби не заявлено.

Вирішення питання про забезпечення виконання судового рішення в цивільній справі встановлюється положенням Цивільного процесуального кодексу України і розглядається в порядку цивільного судочинства судом, який виніс судове рішення, примусове виконання, якого потребує забезпечення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті провадження у справі якщо, заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 109, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області у відкритті провадження в справі за поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала подання.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим поданням, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6