Справа № 2а-0770/4401/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/800/30286/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Донець О.Є.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою державної організації "Центральна територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр" ДО "Центральна ТІДГК" Державної служби геології та надр України на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2013 року у справі за позовом дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі структурного підрозділу - Закарпатське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" дочірньої компанії "Укртансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до державної організації "Центральна територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр", третя особа - Державна екологічна інспекція у Закарпатській області про визнання нечинним та скасування розпорядження №857 від 18.08.2011 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2011 року структурний підрозділ - Закарпатське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" дочірньої компанії "Укртансгаз" НАК"Нафтогаз України" звернувся до суду з позовом до державної організації "Центральна територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр" про визнання нечинним та скасування розпорядження №857 від 18.08.2011 року.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2013 року позов задоволено. Визнано нечинним та скасовано спірне розпорядження відповідача.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач оскаржив їх в касаційному порядку. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення судів з мотивів порушення норм матеріального права та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права і матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, комісією Державної організації «Кіровська територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр» проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства про надра Закарпатського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів під час експлуатації підземних вод, за результатами якої 12.08.2011 року складено акт перевірки, де зазначено про порушення позивачем вимог ст.ст. 19,21 Кодексу України про надра, а саме: здійснення видобування питної води без спеціального дозволу на користування надрами та на ділянці, де розташована свердловина не проведено геологічне вивчення ділянки надр, запаси підземних вод не підраховані та не затверджені в Державній комісії України по запасах корисних копалин.

18 серпня 2011 року відповідачем видано розпорядження за №857, згідно якого позивача зобов'язано зупинити видобування питної підземної води до оформлення спеціального дозволу на користування надрами.

Так, відповідно до статті 19 Кодексу України «Про надра», надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціями і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами посвідчується актом про надання гірничого відводу.

В статті ст. 23 Кодексу України «Про надра» зазначено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських; і побутових потреб.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, позивач здійснює видобування підземної води в межах наданої йому земельної ділянки, для власних господарсько-побутових потреб і видобування з водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, а становить лише 57,2 кубічних метрів на добу.

Вищезазначені обставини свідчать про відсутність обов'язку позивача здійснювати оформлення спеціального дозволу на користування надрами.

Ці обставини підтверджують наявні в матеріалах справи: державний акт на право постійного користування землею за №95 від 25 червня 1999 року та розрахунок водоспоживання.

Відсутність порушень вимог природоохоронного законодавства з боку позивача підтверджується чисельними висновками проведених перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, Управлінням Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Закарпатській області, Закарпатської транспортної прокуратури.

При цьому, під час перевірки відповідачем не здійснено огляду території за місцем знаходження водозабору, де розміщені підземні джерела водопостачання та не внесено жодного запису до відповідного журналу перевірок позивача.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Згідно з частиною 1 статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державної організації "Центральна територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр" ДО "Центральна ТІДГК" Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 березня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: