Справа № 813/5134/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2015 р. м. Київ К/800/40722/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
секретаря судового засідання Кальненко О. І.,

за участю: позивача, представника Львівської обласної громадської організації мисливців і рибалок "Солокія" - Павліва В. В.,

представника Львівської обласної громадської організації мисливців і рибалок "Солокія" - Козія Ю. В.,

представника третьої особи - Товариство військових мисливців і рибалок Західного регіону України Мисливське господарство "Корчівське" - Ковальчука М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Львівської обласної громадської організації мисливців і рибалок "Солокія", до якої приєднались ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_9, Львівської обласної громадської організації мисливців і рибалок "Солокія" до Львівської обласної ради, треті особи: ОСОБА_10, Товариство військових мисливців і рибалок Західного регіону України Мисливське господарство "Корчівське", Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства, Відділ Держземагенства у Сокальському районі Львівської області, Карівська сільська рада про визнання нечинними рішень,

встановив:

Павлів В. В., ОСОБА_7, ОСОБА_9, Львівська обласна громадська організація мисливців і рибалок "Солокія" звернулись з позовом до Львівської обласної ради про визнання нечинними рішення сесії Львівської обласної ради № 635 від 23 листопада 2012 року «Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області мисливському господарству «Корчівське» Товариства військових мисливців і рибалок Західного регіону України та рішення сесії Львівської міської ради № 748 від 16 травня 2013 року «Про внесення змін у рішення Львівської обласної ради № 635 від 23 листопада 2012 року».

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач - Львівська обласна громадськоаорганізація мисливців і рибалок "Солокія", до якої приєднались ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

В запереченнях відповідач та треті особи - Товариство військових мисливців і рибалок Західного регіону України Мисливське господарство "Корчівське", Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства - просили залишити скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача Павліва В. В., представників Львівської обласної громадської організації мисливців і рибалок "Солокія", Товариства військових мисливців і рибалок Західного регіону України Мисливське господарство "Корчівське", перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судами встановлено, що Львівською обласною радою на підставі подання Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства щодо надання в користування мисливських угідь, яке погоджене Львівською обласною державною адміністрацією та Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Львівській області, а також зважаючи на згоду місцевих рад, власників або користувачів земельних ділянок та погодження меж між користувачами мисливських угідь прийняте рішення від 23 листопада 2012 року № 635 «Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області Мисливському господарству «Корчівське» товариства військових мисливців і рибалок Західного регіону України».

Відповідно до вказаного вище рішення вирішено надати в користування мисливські угіддя терміном на 15 років Мисливському господарству «Корчівське» товариства військових мисливців і рибалок Західного регіону України у межах, погоджених із власниками або користувачами земельних ділянок, та доручити Львівському обласному управлінню лісового та мисливського господарства в місячний термін з дня прийняття рішення сформувати опис меж наданих в користування мисливських угідь та подати на затвердження Львівській обласній раді.

З метою уточнення площ та опису меж мисливських угідь, які надаються в користування Мисливському господарству «Корчівське» товариства військових мисливців і рибалок Західного регіону України, враховуючи висновки постійної комісії з питань екології, природних ресурсів та рекреації Львівської обласної ради, прийняте рішення Львівської обласної ради від 16 травня 2013 року № 748 «Про внесення змін у рішення 23 листопада 2012 року № 635 «Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області Мисливському господарству «Корчівське» товариства військових мисливців і рибалок Західного регіону України».

Відповідно до вказаного рішення вирішено надати Мисливському господарству «Корчівське» товариства військових мисливців і рибалок Західного регіону України в користування мисливські угіддя, терміном на 15 років, у межах, визначених згідно з додатком до цього рішення, а саме: від контрольно-пропускного пункту (КПП) "Рава-Руська" лінією інженерно-технічних споруд кордону України з Республікою Польщею до повороту кордону на північ в районі с. Заболоття, від лінії інженерно-технічних споруд кордону України з Республікою Польщею польовою дорогою до с. Заболоття, далі через м. Белз, с. Стаївка, с. Острівок, с. Домашів до с. Діброва. Від с. Діброва лісовою дорогою до с. Волиця (виключаючи польові угіддя Волицької сільської ради), далі автомобільною дорогою через с. Гійче, с. Синьковичі (виключаючи квартали № 8-21 Рава-Руського лісництва ДП "Рава-Руський лісгосп") до м. Рава-Руська, далі автомобільною дорогою до КПП "Рава-Руська".

Не погоджуючись з цими рішеннями відповідача, позивачі заявили позов до суду про їх визнання нечинними.

Відмовляючи в позові, суди дійшли висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає такі висновки судів передчасними.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв'язку із прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що завданням адміністративного судочинства є захист порушених прав, свобод та інтересів осіб.

Однак, порушення вимог закону рішенням чи дією суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для його скасування, оскільки обов'язковою умовою визнання його протиправним та скасування є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цим рішенням чи дією.

Тобто, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права та неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Між тим, приймаючи рішення у справі, суди першої та апеляційної вказали про відсутність порушень відповідачем норм Закону при прийнятті оскаржуваного рішення, проте всупереч приписам ст. 11 КАС України не з'ясували всіх обставин у справі, зокрема, наявність порушеного права позивачів, а відтак, підійшли до вирішення справи неповно.

З'ясування всіх обставин полягає у активній участі суду щодо витребування додаткових доказів для встановлення цих обставин у справі, яка розглядається.

Отже, при розгляді справи суди вдались до оцінки дій відповідача, при цьому не дослідили порушення прав позивачів оскарженими рішеннями та не навели порушених відповідачем норм права, які б встановлювали загальнообов'язкові правила поведінки по відношенню до позивача.

Окрім того, суди залишили поза увагою строк звернення позивачів до суду та наслідки його застосування відповідно до ст. ст. 99, 100 КАС України, оскільки позов подано 09 липня 2013 року, тоді як оскаржуване рішення № 635 прийнято 23 листопада 2012 року.

Неповнота у встановленні фактичних обставин справи не дає можливості суду касаційної інстанції визначитись в правильності правової позиції оцінки позовних вимог, проведеної судами першої та апеляційної інстанцій.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У зв'язку з тим, що суд касаційної інстанції не може встановлювати нові обставини у справі колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення судів з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Також, під час нового розгляду справи суди мають звернути увагу, що у такій категорії спорів має бути досліджено питання реалізації оскаржуваного рішення, і враховуючи це, вирішити спір.

Оскільки під час вирішення справи по суті судами допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що унеможливлюють встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, то скаргу позивача слід задовольнити.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Львівської обласної громадської організації мисливців і рибалок "Солокія", до якої приєднались ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: