Справа № 186/217/14-а
Суддя: Янжула С. А.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/217/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2014 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі:

головуючої судді Янжули С. А.,

при секретарі Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Першотравенську Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області, Павлоградського взводу ДПС ДАІ Павлоградського МВ в особі інспектора ДПС ОСОБА_2 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області, Павлоградського взводу ДПС ДАІ Павлоградського МВ в особі інспектора ДПС ОСОБА_2 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування свої позовних вимог посилається на те, що 27 січня 2014 року, приблизно о 13:50 годині, він їхав на своєму автомобілі «Фіат добло», державний номер НОМЕР_1, по вул. Дніпровській, м. Павлоград. Разом з ним сидів його знайомий ОСОБА_3 Він побачив автомобіль співробітників ДАІ. Відповідач - інспектор ДПС ОСОБА_4, подав знак жезлом про зупинку його транспортного засобу. Він зупинився, інспектор підійшов до нього та сказав, що він порушив правила дорожнього руху, а саме: їхав на відрізку шляху, позначеному дорожнім знаком 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", де швидкість обмежена складає 40км/год, зі швидкістю 71 км/год, чим перевищив швидкість на 31 км/год., після чого склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.І ст.122 КУпАП та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.

Окрім працівників ДАІ на місці більш нікого не було, швидкість, яку вони вимірювали на своєму радарі «ВІЗІР» йому показувати відмовились, і він взагалі не знаю яку швидкість зафіксував радар працівників ДПС, і чи його то швидкість взагалі. Але в протоколі вони вказали двох свідків, яких зупинили після того, як вже склали відносно нього протокол, тобто вже на радарі могла бути швидкість кого завгодно, і тому свідчення цих свідків не є правдивими, оскільки вони не були присутніми під час фіксування його швидкості. Він їхав зі швидкістю 50 км/год, про що може підтвердити й свідок, перед ним рухалися інші машини, які його обганяли, можливо то їхня швидкість, він не знає.

З даною постановою він не згоден, оскільки Правил дорожнього руху не порушував та рухався згідно Правилам дорожнього руху України, про що і вказав в протоколі про адміністративне правопорушення та написав пояснення на окремому аркуші, який є в матеріалах справи. Постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн вважає такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона є незаконною, необгрунтованою, такою, що прийнята з суттєвим порушенням процедури та невірною по суті.

В постанові не вказано, хто саме проводив фотофіксацію (чи вона була автоматичною), а відповідно п.13.2 Інструкції по діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджена наказом МВС від 13.11.2006 року № 1111), до використання спеціальних засобів допускаються співробітники, які вивчили інструкцію до прибору та здали заліки по правилах їх використання.

У вказаній постанові не вказані реквізити прибору, яким фіксувалося порушення. А якщо це засіб вимірюваної техніки - повинні бути відомі реквізити документів про допуск типу засобу вимірювальної техніки до використання в Україні, а також перевірка конкретного екземпляру пристрою. Це є прямою вимогою Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 року № 113/98-BP до вимірів, результати яких використовуються в якості доказів чи проводяться на запит судів та правоохоронних органів.

Потрібно також врахувати, що «Візір», як і інші пристрої, може видати швидкість іншого автомобіля, який рухається поруч або далі від мого. Це повязано з тим, що пристрій має більш значну дальність вимірювання швидкості радаром (400м), ніж дальність фотографування (80м).

Цифрове фото, з точки зору доказу, річ сумнівна, оскільки може піддаватися монтажу за допомогою компютерної техніки, наприклад, може змінюватися значення швидкості. Так, спеціальна служба звязку та захисту інформації України в листі № 8/1 817 від 25.03.2009 року вказує на те, що відповідно ст.8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах» з метою захисту інформації, яка є власністю держави, або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинні використовуватися засоби захисту інформації, які мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок : результатами державної експертизи у сфері технічного та/або криптографічного захисту інформації. Але, пристрій автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху «Візір» (далі - Пристрій ) органами ДАІ України для проведення державної експертизи або сертифікації до Держспецзвязку не надавався. Процедур державної експертизи або сертифікації Пристрій не проходив. Експертного висновку або Сертифіката відповідності у сфері захисту інформації він не має. Держспецзвязку інформувала (8/1-2161 від 13.11.2008 року) МВС України про необхідність забезпечення захисту інформації в автоматизованій системі реєстрації, обліку та контролю транспортних засобів, їх власників та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху (далі - База) шляхом впровадження КСЗІ з підтвердженою відповідністю, станом на 17.03.2009 року База має впровадження КЗСІ з підтвердженою відповідністю. Заяви на проведення державної експертизи КСЗСІ в Базі до Держспецзв`язку не надходило.

Просить суд скасувати постанову від 27 січня 2014 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення в звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день слухання справи були належним чином повідомлені.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши докази, якими сторони обґрунтували свої позиції по справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони знаходяться в публічно-правових відносинах, які врегульовані КАСУ.

Як вбачається з оглянутого судом оригіналу адміністративної справи, 27 січня 2014 року відносно позивача відповідачем в особі інспектора ДПС ВДПС ДАІ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову, згідно якої, позивач 27 січня 2014 року о 13 годині 49 хвилин по вул. Дніпровській, м. Павлограда, керуючи автомобілем «Фіат» номерний знак АЕ 6896НА, на відрізку шляху, позначеному д/з 3.29 "Максимальна швидкість руху 40 км/год", рухався зі швидкістю 71 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Візір №0812566».

Постановою серії ПС1 №098752 від 27 січня 2014 року на ОСОБА_1 за вказане адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

В постанові зазначено, що швидкість руху вимірювалася за допомогою фотофіксації приладом «Візір №0812566».

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пояснень позивача він Правил дорожнього руху України не порушував, їхав з допустимою швидкістю.

Відповідач ніяких доказів правомірності свого рішення суду не надав. У звязку з обовязком відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, саме він повинен був прийняти заходи для забезпечення доказів.

У постанові в справі про адміністративне правопорушення та в доданих до неї матеріалах не міститься даних про допуск вказаного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, повірку, помилки при вимірюваннях, що робить вимірювання незаконними у відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Відповідач не надав суду сертифікат відповідності приладу «Візір №0812566» та атестату відповідності комплексної системи захисту інформації /КСЗІ/ в базі Держспецзвязку, що є обовязковим, відповідно до ст.8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» та п.18 ст.16 Закону України «Про державну службу спеціального звязку та захисту інформації України», оскільки, згідно даних Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України /Держспецзвязку/, пристрій автоматичної фіксації порушень правил дорожнього руху «Візір» /далі-Пристрій/ органами ДАІ України для проведення державної експертизи або сертифікації до Держспецзвязку не надавався, процедур державної експертизи або сертифікації Пристрій не проходив, експертного висновку або Сертифіката відповідності у сфері захисту інформації він не має.

Держспецзвязок інформував /№ 8/1-2161 від 13 листопада 2008/ МВС України про необхідність забезпечення захисту інформації в автоматизованій системі реєстрації, обліку та контролю транспортних засобів, їх власників та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху /далі-База/ шляхом впровадження КЗСІ з підтвердженою відповідністю.

База не має впровадження КЗСІ з підтвердженою відповідністю. Заяви на проведення державної експертизи КСЗІ в Базі по Держспецзвязку немає.

Тому, зробити висновок щодо неможливості довільної зміни отриманих за допомогою Пристрою відомостей, їх коригування, знищення, несанкціонованого доповнення, втручання в роботу Пристрою можна лише у разі позитивних результатів державної експертизи або сертифікації у сфері захисту інформації, а щодо неможливості вчинення тих самих дій стосовно внесених до Бази відомостей під час її експлуатації - у разі позитивних результатів державної експертизи КСЗІ Бази.

Згідно з законодавством України у сфері захисту інформації використання засобів захисту інформації /у визначенні ДСТУ 3396.2-97/ та КСЗІ в автоматизованих системах вважається легальним, якщо вони мають документальне підтвердження своєї відповідності вимогам, встановленим нормативно-правовими актами. Для засобів захисту інформації це - Експертний висновок або Сертифікат відповідності, а для КСЗІ - Атестат відповідності. На даний час зазначених документів ні Пристрій, ні КСЗІ Бази не мають згідно даних Держспецзвязку.

Відповідач не надав суду сертифікат відповідності приладу «Візір» та атестату відповідності КСЗІ в базі Держспецзвязку.

Тобто, відповідачем не надано до суду доказів спростування позовних вимог позивача.

Незважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідач заперечень та доказів заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1 не надав, що свідчить про недоведеність вчинення позивачем 27 січня 2014 року о 13 годині 49 хвилин по вул. Дніпровська, м. Павлограда, Дніпропетровської області адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді перевищення швидкості руху автомобіля на 31км/год.

Відповідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КУпАП в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ч.6 ст.71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Матеріалами справи дані, наведені в постанові про накладення адміністративного стягнення, спростовуються.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в міський суд у порядку, визначеному КАС України.

У відповідності з п.3 ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Таким чином, суд вважає за можливе скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №098752 від 27 січня 2014 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень, винесену інспектором Павлоградського взводу ДПС ДАІ ОСОБА_2, а адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 19 Конституції України, ст.7, 22, 122, 268, 276, 288, 289,293, 294 КУпАП, ст.ст. 6-11, 69, 71, 100, 104, 159-163, 1712 КАС України,- суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області, Павлоградського взводу ДПС ДАІ Павлоградського МВ в особі інспектора ДПС ОСОБА_2 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовільнити.

Постанову серії ПС1 №098752 від 27 січня 2014 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень, винесену інспектором ДПС Павлоградського взводу ДПС ДАІ Павлоградського МВ у Дніпропетровській області ОСОБА_2, скасувати, закривши провадження в справі про адміністративне правопорушення, в звязку відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя С. А. Янжула