Справа № 2а-5915/11/2670
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/9991/49063/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Малиніна В.В.,
Олексієнка М.М., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Президента України про визнання нечинною (незаконною) статтю 2 Указу Президента України «Про врегулювання діяльності нотаріату в Україні» від 23 серпня 1998 року № 932/98, за касаційною скаргою ОСОБА_5, - представника ОСОБА_4, на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2012 року, -

встановив:

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом про визнання нечинною (незаконною) статтю 2 Указу Президента України «Про врегулювання діяльності нотаріату в Україні» від 23 серпня 1998 року № 932/98 (далі - Указ № 932/98).

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що стаття 2 Указу № 932/98 суперечить положенням Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-XII (далі - Закон № 3425-XII).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2012 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2012 року і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 3 статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на території України.

За приписами пункту 4 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України Президент України протягом трьох років після набуття чинності Конституцією України має право видавати схвалені Кабінетом Міністрів України і скріплені підписом Прем'єр-міністра України укази з економічних питань, не врегульованих законами, з одночасним поданням відповідного законопроекту до Верховної Ради України в порядку, встановленому статтею 93 цієї Конституції. Такий указ Президента України вступає в дію, якщо протягом тридцяти календарних днів з дня подання законопроекту (за винятком днів міжсесійного періоду) Верховна Рада України не прийме закон або не відхилить поданий законопроект більшістю від її конституційного складу, і діє до набрання чинності законом, прийнятим Верховною Радою України з цих питань.

З метою вдосконалення організації нотаріального обслуговування громадян та юридичних осіб в Україні та відповідно до пункту 4 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України Президентом України 23 серпня 1998 року був виданий Указ № 932/98, частиною 1 статті 2 якого було встановлено, що приватні нотаріуси мають право посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та всі інші нотаріальні дії, які вчиняються державними нотаріусами, за винятком видачі свідоцтва про право на спадщину та вжиття заходів до охорони спадкового майна.

Згідно частини 2 статті 2 Указу № 932/98 приватний нотаріус має печатку із зображенням Державного Герба України, зазначенням посади, прізвища, імені та по батькові, а також нотаріального округу.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні на час прийняття Указу № 932/98 встановлювався Законом № 3425-XII.

Статтями 34 та 36 вказаного Закону визначалися нотаріальні дії, що вчиняються в державних нотаріальних конторах та приватними нотаріусами.

Приписами статті 36 Закону № 3425-XII було закріплено, що приватний нотаріус вчиняє нотаріальні дії, передбачені статтею 34 цього Закону, за винятком, зокрема, посвідчення договорів довічного утримання (пункт 5 вказаної статті).

Указом № 932/98 було розширено перелік нотаріальних дій, які можуть вчинятися приватними нотаріусами, тобто урегульовано питання, що стосується економічної сфери суспільного життя.

Президентом України на виконання приписів Основного Закону України до Верховної Ради України було внесено проект Закону України «Про внесення змін і доповнень до деяких законодавчих актів з питань діяльності нотаріату», яким пропонувалося внести зміни до Закону № 3425-XII щодо наділення приватних нотаріусів правом вчиняти такі ж нотаріальні дії, які вчиняються державними нотаріусами. Проте Верховною Радою України цей проект закону прийнятий не був та не відхилений більшістю від конституційного складу.

Відтак, Указ № 932/98 вступив в дію.

Також слід відмітити те, що з 3 червня 2009 року згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про нотаріат»

від 1 жовтня 2008 року № 614-VI статтю 36 Закону № 3425-XII, якою визначалися нотаріальні дії, що вчиняються приватними нотаріусами, було виключено, а статтю 34 вказаного Закону, якою закріплювалися нотаріальні дії, що вчиняються в державних нотаріальних конторах, викладено в новій редакції, якою визначено нотаріальні дії, що вчиняють нотаріуси (незалежно від того, чи є він державним, чи приватним).

Указом Президента України «Про визнання таким, що втратив чинність, Указу Президента України від 23 серпня 1998 року № 932» від 26 березня 2009 року № 192/2009 визнано таким, що втратив чинність, Указ № 932/98, крім частини 1 статті 2 зазначеного Указу, яка втратила чинність з 1 червня 2009 року.

Ухвалюючи рішення про відмову ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог щодо визнання нечинною (незаконною) статтю 2 Указу Президента України № 932/98, судами вірно враховано особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів, визначені Кодексом адміністративного судочинства України, та наявність постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2010 року у справі № 2а-2408/09/2670 за позовом ОСОБА_6 до Президента України, Державного казначейства України про визнання незаконним та скасування Указу № 932/98, що набрала законної сили, якою встановлено, що Указ № 932/98 був виданий Президентом України на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, і в задоволенні позовних вимог було відмовлено у повному обсязі.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, - представника ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Президента України про визнання нечинною (незаконною) статтю 2 Указу Президента України «Про врегулювання діяльності нотаріату в Україні» від 23 серпня 1998 року № 932/98 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Малинін В.В.

Олексієнко М.М.