Справа № 752/3364/15-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/3364/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Новак А.В. Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про визнання протиправною відмови у зарахуванні періоду роботи до загального страхового стажу та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про визнання протиправною відмови у зарахуванні періоду роботи: 16 жовтня 1985 року - 28 листопада 1991 року до загального страхового стажу позивача; зобов'язання зарахувати до загального страхового стажу позивача період роботи: 16 жовтня 1985 року - 28 листопада 1991 року; зобов'язання здійснити перерахунок пенсії із зарахуванням періоду роботи: 16 жовтня 1985 року - 28 листопада 1991 року.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, та з урахуванням можливості вирішення справи на основі наявних у ній доказів, колегія суддів вирішила справу розглянути у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 13 листопада 2014 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про зарахування періоду роботи: 16 жовтня 1985 року - 28 листопада 1991 року до загального страхового стажу.

Листом № 624/12/І-550 від 22 грудня 2014 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для зарахування періоду роботи: 16 жовтня 1985 року - 28 листопада 1991 року до загального страхового стажу позивача.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 у період з 20 вересня 1984 року по 28 листопада 1991 року працював у Київському дослідно-показовому господарстві по декоративному садівництву на посадах робочого будівельної групи, слюсара-сантехніка, стекольщика. У 1991 році позивач звільнився із займаної посади за власним бажанням.

Після досягнення пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

Під час перевірки документів виявилося, що у трудовій книжці позивача наявна помилка у послідовності заповнення відомостей про період роботи у Київському дослідно-показовому господарстві по декоративному садівництву, а саме: зазначено, що 17 липня 1991 року позивачу присвоєно третій розряд скляра, наступний запис про присвоєння шостого розряду слюсара-сантехніка датований 15 жовтня 1985 року, що порушує хронологічний порядок ведення трудової книжки, що не дозволило оформити пенсію позивачу з урахуванням всього трудового стажу.

Листом Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 19-18/1046 від 14 листопада 2013 року повідомлено позивача, що документи Київського дослідно-показового господарства по декоративному садівництву на зберігання до архівного відділу Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації не передавались, тому надати архівну довідку про нарахування заробітної плати за 1985-1989 роки немає можливості.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 3 вказаного Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

За змістом п.п. 17, 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

В такому ж порядку показаннями свідків підтверджується час роботи громадян із числа національних меншин, примусово виселених з місць постійного проживання в 30 - 40 роки, а також час роботи в колгоспі до 1965 року у випадках, коли неможливо одержати документи про наявний стаж роботи, незалежно від причин відсутності необхідних документів.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно з п. 10 Оглядового листа № 1406/100/13-08 від 14 серпня 2008 року «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення (за результатами справ, розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку)», за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливість одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які працювали у Київському дослідно-показовому господарстві по декоративному садівництву, підтвердили факт того, що працювали разом з позивачем у період з 20 вересня 1984 року по 28 листопада 1991 року.

Також, у матеріалах справи наявні: накладні на відпуск матеріалів на сторону від 19 квітня 1990 року, 29 липня 1991 року та квитанції до прибуткового касового ордеру від 09 жовтня 1990 року, 29 липня 1991 року, видані Київським дослідно-показовим господарством по декоративному садівництву на ім'я позивача.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у зарахуванні періоду роботи: 16 жовтня 1985 року - 28 листопада 1991 року до загального страхового стажу позивача, діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та наведеними законодавчими нормами, оскільки належними та допустимими доказами у справі доведено наявність у позивача права на зарахуванні періоду роботи: 16 жовтня 1985 року - 28 листопада 1991 року до загального страхового стажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів правомірності відмови у зарахуванні періоду роботи: 16 жовтня 1985 року - 28 листопада 1991 року до загального страхового стажу позивача, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про визнання протиправною відмови у зарахуванні періоду роботи до загального страхового стажу та зобов'язання вчинити певні дії є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що правова позиція суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову відповідає вимогам наведених законодавчих норм.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва залишити без задоволення, постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.