Справа № 760/16483/15-а
Суддя: Бобровник О. В.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-606/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03. 12. 2015 року Соломянський районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді Бобровник О.В.

при секретарі Яковенко Н. К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Києві, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної служби МВС України в м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_2 патрульної служби МВС України в м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що 26 серпня 2015 року рядовим УПС роти № 8 батальйону № 2 МВС України в м. Києві ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, щодо порушення п. 15.10. ПДР ОСОБА_1.

В той самий день рядовим УПС роти № 8 батальйону № 2 МВС України в м. Києві ОСОБА_3 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 488282 від 26 серпня 2015 року

Позивач вважає, що вищезазначена постанова підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що вимушена зупинка на тротуарі позивачем була здійснена у зв'язку із тим, що на панелі приборів автомобіля CHEVROLET LACETI, державний номер НОМЕР_1 увімкнувся датчик, який сповіщає про несправність транспортного засобу, а саме: (займання електропроводки транспортного засобу), а тому позивач вважає що він не порушував правил дорожнього руху, оскільки зупинка транспортного засобу була вимушеною.

В звязку із зазначеним позивач з урахуванням уточнень просив суд: скасувати постанову ОСОБА_2 патрульної служби МВС України в м. Києві Серії ПС2 №488282 від 26 серпня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не зявися, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 патрульної служби МВС України в м. Києві в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 серпня 2015 року рядовим УПС роти № 8 батальйону № 2 МВС України в м. Києві ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення, щодо порушення п. 15.10. ПДР ОСОБА_1 (а.с. 5).

Вбачається, що в той самий день рядовим УПС роти № 8 батальйону № 2 МВС України в м. Києві ОСОБА_3 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 № 488282 від 26 серпня 2015 року (а.с. 4).

Згідно вищезазначеної постанови та протоколу у справі по адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 26. 08. 2015 року здійснив стоянку на тротуарі де для руху пішоходів залишилось менше 2-х метрів, чим порушено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач при зверненні до суду з позовом, як на підставу своїх вимог посилався на те, що ним була здійснена вимушена зупинка на тротуарі через те, що на панелі приборів автомобіля CHEVROLET LACETI, державний номер НОМЕР_1 увімкнувся датчик, який сповіщає про несправність транспортного засобу, а саме: (займання електропроводки транспортного засобу), а тому позивач вважає що він не порушував правил дорожнього руху та просив суд про задоволення адміністративного позову, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 15.14. ПДР, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9. -9.11. ПДР.

Відповідно до п.п. «г» п. 2.12. ПДР, власники транспортних засобів мають право на безпечні та гучні умови для руху, у зв'язку із цим позивач прийняв рішення здійснити вимушену зупинку транспортного засобу на тротуарі, аби не заважати руху інших учасників дорожнього руху.

Згідно із п. 15.2. ПДР, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (як умога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Вбачається, що у зв'язку із неможливістю зупинитися як умога правіше, позивачем було прийнято рішення зупинитися на тротуарі, при цьому зупинка на тротуарі супроводжувалась відповідним включенням аварійної сигналізації.

Відповідно до п.п. «е» п. 2.14. ПДР, водій має право відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Вбачається, що позивач здійснив вимушену зупинку на тротуарі аби не заважати руху інших учасників дорожнього руху у зв'язку із несправністю транспортного засобу.

Посилання позивача на несправність транспортного засобу, що стало причиною вимушеної зупинки підтверджується тим, що 04 липня 2015 року ОСОБА_1 звертався до ТОВ «Автомобільний центр Голосіївський» з проханням провести ряд ремонтних робіт автомобілю CHEVROLET LACETI, державний номер НОМЕР_2, що повязано з тим, що неодноразово вмикався датчик, який сповіщає про несправність транспортного засобу, а саме: (займання електропроводки транспортного засобу). Виконання ремонтних робіт підтверджується актом виконаних робіт № ЗН-062250 від 04 липня 2015 року, де у позиції № 17 зазначено «електрообладнання - перевірка».

Також вбачається, що 28 серпня 29015 року позивач знову ж таки звернувся до ТОВ Автомобільний центр Голосіївський» з проханням провести ряд ремонтних робіт автомобілю CHEVROLET LACETI, державний номер НОМЕР_2, оскільки 26 серпня 2015 року увімкнувся датчик, який сповіщає про несправність транспортного засобу, а саме: (займання електропроводки транспортного засобу). Виконання ремонтних робіт підтверджується актом виконаних робіт № ЗН-065752 від 28 серпня 2015 року, де у позиції № 1 зазначено «електрообладнання - перевірка».

Окрім того вбачається, що вимушена зупинка на тротуарі позивачем була здійснена біля пішохідного переходу за 3 (три) метри від самого переходу.

Відповідно до п.п. «г» п. 15.9. ПДР зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 метрів від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Вбачається, що позивач не мав змоги зупинитися за 10 (десять) метрів від пішохідного переходу у зв'язку із увімкненням датчику, який сповіщає про несправність транспортного засобу, а саме: (займання електропроводки транспортного засобу), а тому позивачем було прийнято рішення зупинитися на тротуарі за 3 (три) метри від пішохідного переходу аби не наражати на безпеку інших учасників дорожнього руху, так як могло відбутися займання автомобіля.

Відповідно до п.п. «в» п. 15.10. ПДР, стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів лишається щонайменше 2 метрів.

Позивач зупинився за 3 (три) метри до пішохідного переходу.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 254 КпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КпАП України передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Вбачається, що складена відносно ОСОБА_1 постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КпАП України, оскільки як вбачається з матеріалів справи свідки та інші докази, окрім тверджень інспектора ДПС у даній справі відсутні.

Під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 7, 9, 23, 33, 245, 247, 280 КпАП України, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є скоєне адміністративне правопорушення, а підставою для закриття провадження є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки проступку, за який законом встановлена адміністративна відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахування задоволення адміністративного позову, суд вваж вважає за доцільне стягнути з державного бюджету України на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 487,20 грн.

Керуючись ст.. 19 Конституції України, ст.. ст.. 251, 252, 254, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 4, 7, 17, 69, 86, 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 №488282 від 26 серпня 2015 року винесену рядовим УПС роти № 8 батальйону № 2 МВС України в м. Києві ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її отримання до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд.

Суддя: