Справа № 203/5828/14-а (2а/0203/210/2014)
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2015 рокусправа № 203/5828/14-а (2а/0203/210/2014)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області

на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2014р. у справі №203/5828/14-а (2а/0203/210/2014)

за позовом Дніпропетровської митниці

до державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1

про скасування постанови про повернення виконавчого документу та зобов'язання відновити виконавче провадження,

в с т а н о в и в:

Дніпропетровська митниця (далі по тексту позивач, митний орган) звернулась до адміністративного суду з позовом про:

- визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач, державний виконавець) від 02.07.2014р. №42136232 про повернення виконавчого документу;

- відновлення виконавчого провадження по примусовому виконанню постанови митниці від 12.10.2011 року №0315/110040000/11 щодо стягнення штрафу з ОСОБА_2

На обґрунтування позовних вимог зазначалось, що постанова відповідача незаконна, оскільки державним виконавцем не було здійснено всіх передбачених законом заходів для виконання вимог виконавчого документу, тому слід відновити виконавче провадження по примусовому виконанню постанови митниці від 12.10.2011 року.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено частково: визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 від 02 липня 2014 року, прийняту в рамках виконавчого провадження №42136232, про повернення виконавчого документу - постанови Дніпропетровської митниці від 12 жовтня 2011 року. В іншій частині позовних вимог позивачу відмовлено. Рішення суду вмотивовано тим, що оскаржувана постанова від 02.07.2014 року прийнята відповідачем передчасно, без вжиття всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на виконання в повному обсязі вимог виконавчого документу.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції, відповідач оскаржує постанову суду в апеляційному порядку. Апелянт вважає судове рішення незаконним, просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування апеляційних вимог зазначається, що приймаючи постанову, суд першої інстанції не встановив та не дослідив належним чином фактичні обставини, не надав їм належної правової оцінки. Апелянт стверджує, що виконавчий документ від 02.07.2014р. №42136232 було повернуто стягувачеві з правом повторного предявлення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, постановою Дніпропетровської митниці від 12.10.2011 року ОСОБА_2 було визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ст.332 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 867 грн. Вказана постанова була пред'явлена для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (а.с.5-6).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 від 02.07.2014 року виконавчий документ - постанову Дніпропетровської митниці від 12.10.2011 року повернуто стягувачу на підставі ч.2 ст.48, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» з посланням на те, що в ході проведення виконавчих дій майна, належного боржнику, на яке може бути звернуто стягнення, не виявлено (а.с.3).

Аналіз матеріалів справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, показав наступне.

За приписами ч.ч.1,2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» визначені права державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження.

В частині 1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як свідчать матеріали справи, державний виконавець повернув виконавчий документ, посилаючись на відсутність у боржника майна.

Проте, матеріали справи підтверджують, що державним виконавцем не вживались деякі заходи, а саме: щодо виявлення наявності у боржника нерухомого майна (квартир, земельних ділянок та інш.), щодо звернень до суду з клопотанням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, які є також заходами примусового виконання.

Згідно з ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, у випадках, передбачених ч.1 ст.47 цього Закону, повертається до органу, який пред'явив виконавчий документ до виконання.

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищезазначених норм та встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо визнання незаконною та скасування постанови від 02.07.2014р. №42136232 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, оскільки відповідачем не вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, суд прийняв цілком законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого не вбачається. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області на постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.10.2014р. у справі №203/5828/14-а (2а/0203/210/2014) залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.10.2014р. у справі №203/5828/14-а (2а/0203/210/2014) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий: О.А. Проценко

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.П. Туркіна