Справа № 2а-1794/11/1070
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1794/11/1070 Головуючий у 1-й інстанції: Волков А.С. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2015 р. у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до Відкритого акціонерного товариства "Техмашремонт" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2011 року Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області звернулося до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Техмашремонт", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Техмашремонт", у якому просило стягнути заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1), за період з листопада по грудень 2010 року в загальній сумі 67776,35 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2012 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.03.2014, позов задоволено частково, суд присудив стягнути з ВАТ "Техмашремонт" на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Білій Церкві заборгованість у сумі 8648,88 грн., у задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

Постановою Верховного Суду України від 15.07.2014 скасовано ухвалу Вищого адміністративного суду України від 20.03.2014, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2011 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2012, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі від 18.06.2015 суд касаційної інстанції зазначив, що судами першої та апеляційної інстанції не було з'ясовано на якому підприємстві і в якому розмірі набули відповідний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за пунктом "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", вказані у розрахунку пенсіонери, зокрема чи набули вони такого стажу, працюючи у відповідача. Також, не було досліджено та встановлено чи були у відповідача робочі місця із шкідливими умовами праці на яких працювали особи, внесені у розрахунок. Не досліджено питання правонаступництва відповідача.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено частково, а саме стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт" на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Білій Церкві заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1), за період з листопада по грудень 2010 року в сумі 701 (сімсот одна) гривень 50 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для зміни судового рішення.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ПАТ «Техмашремонт» є юридичною особою, що зареєстрована виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області 10.06.1993р.

Відповідач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області.

Позивач відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, на підставі пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список №1), згідно з вимогами частини другої розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначив розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у зв'язку з виплатою та доставкою пенсій 34 громадянам, за період з листопада по грудень 2010 року в загальній сумі 67776,35 грн., а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35.

За твердженням позивача, вказані громадяни працювали на підприємстві відповідача і отримали право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідач визнав, що з усіх перелічених громадян лише ОСОБА_12 працював на його підприємстві, розмір витрат на виплату і доставку пенсій цьому пенсіонеру становить суму 701,50 грн. Щодо решти пенсіонерів, відповідач заперечував факт їх роботи на його підприємстві і стверджував, що вони здобули пільговий стаж і право на пільгову пенсію, працюючи на підприємстві, правонаступником якого є ВАТ "Росава".

Як вже зазначалось, відповідач стверджував, що позивач невірно визначив страхувальника, який має відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату і доставку пенсій цим громадянам, тому позов до нього є безпідставним (окрім вимог про відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій гр. ОСОБА_12.).

Як вбачається з матеріалів справи (копій трудових книжок пенсіонерів) суд першої інстанції встановив, що громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_36, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 в різні часи у минулому працювали у цехах із шкідливими умовами праці на Білоцерківському комбінаті шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів), перейменованому у Білоцерківське виробниче об'єднання шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів) на підставі наказу Главнефтехімпрому УРСР від 12.11.1976 № 808, яке у свою чергу перейменоване у Білоцерківське виробниче об'єднання "Білоцерківшина" на підставі наказу Главнефтехімпрому УРСР від 31.12.1986 № 313, про що свідчать послідовні записи у трудових книжках цих працівників, які вчинені при прийнятті їх на роботу та у зв'язку із зміною умов праці.

Вказані обставини також не заперечувались сторонами. Спір виник з приводу того, чи є ПАТ "Техмашремонт" правонаступником вказаних підприємств.

Так, в усіх трудових книжках вказаних працівників міститься запис від 10.06.1993 "Орендне ремонтне підприємство перетворено у Акціонерне товариство "Техмашремонт", підстава - розпорядження (рішення) виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 10.06.1993 № 1-3-149", вчинений відділом кадрів Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" між записами про прийняття певного працівника на роботу та його звільнення.

Як убачається із статуту Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт", Публічне акціонерне товариство "Техмашремонт" створено 25.04.2011 (запис в ЄДР № 8001194) внаслідок перейменування Відкритого акціонерного товариства "Техмашремонт", є правонаступником Білоцерківського орендного ремонтного підприємства.

У свою чергу відкрите акціонерне товариство "Техмашремонт" зареєстроване Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради від 10.06.1993 № 1-3-149. Вказана юридична особа заснована згідно з рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 04.06.1993 № 1-АТ шляхом перетворення (приватизації) Білоцерківського орендного ремонтного підприємства, таким чином, є правонаступником Білоцерківського орендного ремонтного підприємства.

Білоцерківське орендне підприємство засноване на підставі рішення конференції трудового колективу виробничого об'єднання "Білоцерківшина" (протокол від 06.11.1990 № 2), зареєстроване рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 27.11.1990 № 401.

Згідно з даними статуту Білоцерківського орендного ремонтного підприємства та довідкою від 04.11.2010 № 1194/ю/04-11, виданою відділом державної реєстрації Білоцерківської міської ради Київської області, Білоцерківське орендне підприємство зареєстроване рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 27.11.1990 № 401, воно не є правонаступником прав та обов'язків будь-якої юридичної особи.

У той же час, Орендне ремонтне підприємство, запис про яке вчинено у трудових книжках пенсіонерів відділом кадрів Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина", утворено на підставі наказу генерального директора Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" від 25.05.1989 № 699 "Про перехід ЦРП на роботу на умовах оренди" (із змінами, внесеними наказом від 31.05.1989 № 714) в якості структурної одиниці Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" в цілях запровадження госпрозрахунку, працює на умовах економічної самостійності, має окремий баланс та рахунок.

Наказом по Білоцерківському виробничому об'єднанню "Білоцерківшина" від 24.08.1989 № 1032 затверджено статут Орендного ремонтного підприємства об'єднання, відповідно до якого Орендне ремонтне підприємство знаходиться у підпорядкуванні об'єднання і є його структурною одиницею.

Судом першої інстанції також було встановлено, що правонаступником Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" є Відкрите акціонерне товариство "Росава", утворене відповідно до рішення Фонду державного майна України від 24.10.1996 № 76-АТ, зареєстроване виконавчим комітетом Білоцерківської міської Ради народних депутатів Київської області від 19.07.1999 № 117, що підтверджується копією статуту цієї юридичної особи.

Отже, згідно пенсійному законодавству, витрати на виплату та доставку пільгових пенсій Пенсійному фонду України відшкодовують підприємства, які мають робочі місця зі шкідливими умовами праці, працюючи на яких працівники здобули пільговий стаж, або їх правонаступники.

Проте у відповідача, ПАТ "Техмашремонт", відсутні робочі місця зі шкідливими умовами праці, на яких працювали особи, а також ПАТ "Техмашремонт" не є правонаступником Білоцерківського виробничого об'єднання "Білоцерківшина" (правонаступник з 1997 року - ВАТ "Росава").

Висновки підтверджуються наявними в матеріалах справи належними доказами, а саме: випискою з статуту ПАТ "Техмашремонт"; копією статуту "Білоцерківського орендного ремонтного підприємства"; випискою з статуту ВАТ "Росава"; копією рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів № 401 від 27.11.1990 року; копією довідки відділу Державної реєстрації №1194/ю/04-11 від 04.11.2010 року, а також встановленими судами обставинами у аналогічних справах.

Як зазначалось відповідачем, його підприємство не має і ніколи не мало виробництв із шкідливими умовами праці, однак, ПАТ "Техмашремонт" видавало довідки пенсіонерам на тій підставі, що в нього зберігались їх трудові книжки і з цього приводу постановлялись судові рішення, згідно з якими суд зобов'язував ПАТ "Техмашремонт" видати певним особам відповідні довідки про наявність у них пільгового стажу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до пункту «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції № 21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За приписами пункту 6.8 Інструкції № 21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно пункту 6.10 Інструкції № 21-1 відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Тобто, пенсійне законодавство України встановлює обов'язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій для страхувальників, які мають або мали виробництва чи робочі місця із шкідливими умовами праці.

Отже, головною умовою для виникнення у працедавця (страхувальника) обов'язку здійснювати відшкодування Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсій пенсіонерам, є факт роботи таких осіб на виробництві чи за професією із шкідливими умовами праці саме у такого страхувальника.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статей 51, 136 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду визнати адміністративний позов повністю або частково, зробивши усну заяву.

Відповідач визнав, що гр. ОСОБА_12 працював на його підприємстві за професією, що передбачає право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1, у зв'язку з цим визнав позов у частині відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсії цьому пенсіонеру в сумі 701,50 грн.

Щодо вимог про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій решті пенсіонерів, які включені Пенсійним фондом України до розрахунку, судом першої інстанції було вірно встановлено, що усі вони працювали і здобули право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1 на іншому підприємстві - Білоцерківському комбінаті шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів), перейменованому у Білоцерківське виробниче об'єднання шин та ГАВ (гумово-азбестових виробів), яке у свою чергу перейменоване у Білоцерківське виробниче об'єднання "Білоцерківшина" та перетворене у Відкрите акціонерне товариство "Росава", а тому Відповідач не є правонаступником вказаних підприємств. Таким чином в ПАТ «Техмашремонт» відсутній обов'язок відшкодовувати Пенсійному фонду України витрати на виплату та доставку пенсій вказаним пенсіонерам.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо задоволення позову у частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Техмашремонт" на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Білій Церкві заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1), за період з листопада по грудень 2010 року в сумі 701 (сімсот одна) гривень 50 коп.

Приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Повний текст рішення виготовлено 30.11.2015р.

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Лічевецький І.О.

ОСОБА_37