Справа № 750/6743/15-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 750/6743/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Рахманкулова І.П. Суддя-доповідач:Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 грудня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України у м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України у м. Чернігові про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 вересня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України у м. Чернігові про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії - задоволено.

Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) ОСОБА_3.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові зарахувати до стажу роботи ОСОБА_3, який дає право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), половину строку навчання на денному факультеті в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого з 01 вересня 1991 року по 01 грудня 1993 року, а саме 2 роки 3 місяці.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові зарахувати до стажу роботи ОСОБА_3, що дає право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), період роботи на посаді старшого помічника прокурора Чернігівської області з питань захисту прав і свобод дітей з 20 травня 2012 року по 05 червня 2012 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) в розмірі, визначеному цією статтею, з 16 квітня 2015 року, тобто з дня подання позивачем відповідної заяви.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні даного адміністративного позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 квітня 2015 року позивач звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України в місті Чернігові про призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

30 травня 2015 року, 04 липня 2015 року та 10 липня 2015 року позивач отримала листи з Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про відмову у призначенні пенсії за вислугу років у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи за вислугу років.

З листів управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові випливає, що до вислуги років, що дає право на пенсію відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зараховано період роботи позивача з 03 липня 1995 року по 15 квітня 2015 року (19 років 9 місяців 13 днів) в прокуратурі Чернігівської області, а також половину періоду навчання в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого з 01 вересня 1991 року по 02 липня 1995 року (3 роки 10 місяців 2 дні), тобто 1 рік 11 місяців 1 день, що загалом складає 21 рік 8 місяців 14 днів спеціального стажу, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років. Зазначено, що оскільки період з 03 липня 1995 року по 29 лютого 1996 року вже раз був включений до вислуги років як робота на прокурорській посаді, тому двічі один і той же період не може бути врахований до стажу роботи та вислуги років.

Крім того, до стажу роботи позивача також не враховано період роботи на посаді старшого помічника прокурора Чернігівської області з питань захисту прав і свобод дітей з 20 травня 2012 року по 05 червня 2012 року.

Судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці та довідки з Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого від 13 березня 2015 року № Ш-124/164, з 01 вересня 1991 року по 29 лютого 1996 року позивач навчалася на денному факультеті № 2 в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого за спеціальністю «правознавство» та 25 лютого 1996 року рішенням державної екзаменаційної комісії їй присвоєно кваліфікацію спеціаліста - юриста.

Вказана обставина також підтверджується дипломом серії НОМЕР_1, який виданий 29 лютого 1996 року, реєстраційний № 50.

Також, згідно трудової книжки, з 03 липня 1995 року по 15 квітня 2015 року позивач працювала в органах прокуратури на посадах, які включені у перелік посад, перелічених у статті 56 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, із врахуванням часу роботи позивача в органах прокуратури Чернігівської області з 03 липня 1995 року по 15 квітня 2015 року - 19 років 9 місяців 13 днів та половини строку навчання на денному факультеті № 2 в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого (з 01 вересня 1991 року по 29 лютого 1996 року), що складає 2 роки 3 місяці, у позивача наявний стаж 22 роки 13 днів.

Вважаючи дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права, гарантовані Законом України "Про прокуратуру", позивач звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача, тим самим, визнаючи протиправною діяльність відповідача щодо відмови у призначені пенсії і зобов'язавши вчинити певні дії, виходив з того, що відповідач, приймаючи вказане рішення діяв в порушення норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини.

Надавши правову оцінку діям відповідача стосовно прийняття оскаржуваного рішення, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими та повноцінно вмотивованими судом.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з приписами ч.1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч.6 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" до 22-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що половина строку навчання позивача в Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого, а саме 2 роки 3 місяці, підлягає зарахуванню до 22-річного стажу, що дає право на пенсію за вислугою років в органах прокуратури.

Відповідно до поданих позивачем документів та встановлених судом обставин справи, загальний стаж роботи ОСОБА_3 склав 22 роки 13 днів, з яких стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури - 12 років.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив, з чим також погоджується колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду, що позивачем в повній мірі були виконані спеціальні умови, передбачені для отримання пенсії згідно зі статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Що стосується відмови відповідача в зарахуванні в спеціальний стаж періоду роботи на посаді старшого помічника прокурора Чернігівської області з питань захисту прав і свобод дітей з 20 травня 2012 року по 05 червня 2012 року, то колегія суддів також вбачає її необґрунтованою та безпідставною.

Так, згідно записів в трудовій книзі, довідки прокуратури Чернігівської області № 11-1565 вих15 від 13 липня 2015, позивач безперервно працювала в органах прокуратури на прокурорських посадах з 03 липня 1995 року і по цей час. Наказом прокурора Чернігівської області від 11 березня 2011 року № 70-к позивач призначена на посаду старшого помічника прокурора області з питань захисту прав і свобод дітей. Наказом прокурора області від 06 червня 2012 року № 276 к, у зв'язку з частковою зміною структури та штатного розпису прокуратури Чернігівської області, відповідно до статті 16 Закону України «Про прокуратуру», позивача призначено на посаду старшого прокурора прокуратури Чернігівської області з питань захисту прав і свобод дітей, звільнивши з попередньої посади. У зв'язку з цим виконано запис у трудовій книзі від 06 червня 2012 року.

Таким чином, зміна найменування зазначеної посади не є підставою для не зарахування позивачу стажу роботи в період з 20 травня 2012 року по 05 червня 2012 року. При обчисленні стажу для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», робота на посадах помічника (старшого помічника) прокурора зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до цієї статті.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 статті 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже, при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України у м. Чернігові - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.