Справа № 2а-2992/11/0970
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2011 р. Справа № 2a-2992/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Грицюка П.П.

при секретарі Кузишин Р.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Дикий захід"

до відповідача: Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 08.08.2011 року,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дикий захід" звернулося в суд з позовом до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 08.08.2011 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що Державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківську проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб, за результатами якої складено акт на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення, яким визначено грошове зобовязання зі сплати штрафних санкцій у розмірі 510 грн. Проте, позивач не погоджується з вказаним податковим повідомленням-рішенням та вважає його неправомірним. В обґрунтування своїх вимог посилається на п. 7 підрозділу 10 розділу 20 "Перехідних положень" Податкового кодексу України, відповідно до якого штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з першого січня по 30 червня 2011 року застосовуються в розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з Податковим кодексом України та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати інших порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Представник позивача не заперечує проти зазначеного в акті перевірки порушення, однак оскаржує застосування штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення за № від 08.08.2011 року в сумі 510 гривень. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача подав суду письмове заперечення на адміністративний позов. Даним запереченням та своїми поясненням в судовому засіданні навів підстави проведення перевірки позивача, виявлені порушення, відповідно до яких визначені суми податкових зобовязань та застосовані штрафні (фінансові) санкції. Вказав на те, що позовні вимоги є безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами законодавства в редакції, чинній на час дії спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну податкову службу України" Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади. Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Державній податковій адміністрації України. Державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні, спеціалізовані та об'єднані державні податкові інспекції підпорядковуються відповідним державним податковим адміністраціям в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Отже, Державна податкова інспекція в м. Івано-Франківську є субєктом владних повноважень, а тому, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України дана справа є справою адміністративної юрисдикції.

Підпунктом 20.1.4. п.20.1 ст.20 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні перевірки.

Згідно п.п.75.1.1 п. 75.1 ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

У відповідності до п.п.16.1.3 п.16.3 ст.16 ПК України, платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п.46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі -податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 51.1 ст. 51 розділу ІІ Податкового кодексу України податковий агент зобовязаний подавати у строки, встановлені Податковим кодексом України для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку органу державної податкової служби за місцем свого обліку.

Абз. б п.176.2 ст.176 даного Кодексу передбачено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строк, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківську була проведена камеральна перевірка податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб, за результатами якої було складено акт № 6020/17-3/34623257 від 27.07.2011 року, яким зафіксовано порушення відповідачем вимог, а саме: п. 51.1 ст. 51 Розділу ІІ, пункту 176.2 б) ст. 176 розділу IV Податкового кодексу України; несвоєчасне подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку за І квартал 2011 року (а.с.22). За наслідками даної перевірки встановлено, що позивачем не подано податкового розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку за І квартал 2011 року. (про що не заперечував представник позивача).

На підставі вказаного акту Державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківську було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 08.08.2011 року, яким відповідачу визначено суму грошового зобовязання за штрафними санкціями у розмірі 510 грн. (а.с.7).

Пунктом 109.1 статті 109 Податкового кодексу України встановлено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Аналізуючи положення глави 11 Податкового кодексу України можна дійти висновку, що будь-яке порушення норм Кодексу є порушення податкового законодавства. Отже, порушуючи терміни подання податкової звітності, платники податків порушують податкове законодавство та до них повинні бути застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

Відповідно до пункту 113.3 статті 113 Податкового кодексу України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із п. 119.2 ст. 119 розділу ІІ даного кодексу неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Водночас пунктом 7 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення податкового законодавства за період з 1 січня по 30 червня 2011 року застосовуються у розмірі не більше 1 гривні за кожне порушення.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виявлене податковим органом порушення податкового законодавства вчинено у період з 1 січня по 30 червня 2011 року. У даному випадку відповідач повинен був застосувати приписи пункту 7 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України у спірних відносинах, а тому штрафні (фінансові) санкції по оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню № НОМЕР_1 від 08.08.2011 року мали бути застосовані у розмірі 1 гривні.

Беручи до уваги вищевказане, суд приходить до висновку, що позивачем допущені порушення вимог п. 51.1 ст. 51 Розділу ІІ, пункту 176.2 б) ст. 176 розділу IV Податкового кодексу України, які зазначені в акті № 6020/17-3/34623257 від 27.07.2011 року, однак штрафні санкції, відповідно до податкового повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 08.08.2011 року, в сумі 510 грн. відповідачем визначено неправомірно. Відповідно до висновків акту перевірки, сума до стягнення з позивача за вчинене правопорушення (враховуючи приписи пункту 7 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України) складає в розмірі 1 гривні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини, докази, що їх підтверджують та нормативно-правові акти, що регулюють дані відносини, суд робить висновок про те, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Дикий захід" підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську за № НОМЕР_1 від 08.08.2011 року в частині збільшення сум грошового зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "Дикий захід" за платежем податок з доходів найманих працівників за штрафними санкціями в сумі 509 (п'ятсот) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дикий захід" понесені судові витрати у розмірі 3 (три) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 09.11.2011 року.