Справа № 2-а-9/11
Суддя: Павловська І. А.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №2-а-9/11
провадження №2-а/176/45/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2015 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

при секретарі Ніколенко М.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах про визнання незаконними дій, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом, вимоги якого уточнивши, просить визнати незаконною відмову управління Пенсійного фонду у м. Жовтих Водах у поновленні йому виплати пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи» з урахуванням доплати понаднормового стажу з 01 лютого 2009 року. Одночасно, ОСОБА_1 просить зобов'язати управління Пенсійного фонду у м. Жовтих Водах поновити йому виплату пенсії відповідно до ст.ст. 56, 57 Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», ч.2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» без обмеження складової пенсії сумою 150 гривен, із доплатою за понаднормовий стаж роботи понад 20 років з 01 лютого 2009 року та провести індексацію поновленої виплати пенсії з 01 лютого 2009 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача завдану йому моральну шкоду в розмірі 5000 гривен.

Також ОСОБА_1 подана до суду заява про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом, обґрунтовуючи вимоги якої останній зазначає на тому, що його законні інтереси обмежені шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно-правових актів вищої сили, законів і про належні виплати його не повідомили. При цьому, він має низький рівень матеріального забезпечення, що позбавляло його можливості здійснювати переплату офіційних періодичних видань, у звязку із чим про порушення своїх прав він дізнався лише у лютому 2010 року. За таких обставин 4 лютого 2010 року звернувся до суду із адміністративним позовом, однак провадження за вказаною справою закрито через зміну підсудності такої категорії справ. У подальшому 22 березня 2010 року також звертався із позовом до суду, провадження по якій закрито 29 вересня 2010 року.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах про зобовязання вчинити певні дії і стягнення моральної шкоди визнано таким, що поданий в межах строку звернення до адміністративного суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав і просив його задовольнити. При цьому, також просив визнати протиправним і скасувати протокол №80 засідання комісії по рішенню спірних питань управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах від 06 серпня 2012 року щодо визнання перерахунку пенсії йому недоцільним і відмови у проведені перерахунку

Представник управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 22 січня 2015 року №734/09/19, просила суд відмовити позивачу в задоволені позову.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, повно, всебічно, обєктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судовим розглядом справи встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 2, що підтверджується посвідченням серія А № 298597 виданого 17 березня 1994 року /а.с.12/.

Позивач має право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У 1991 році позивачу призначена пенсія відповідно до приведеного Закону. У 2004 році за бажанням позивача пенсія йому була перерахована відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» і у 2006 році перерахована за його вибором.

10 липня 2008 року позивач звернувсь до відповідача з заявою про відновлення виплати йому пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на яку отримав відмову відповідача.

Згідно протоколу №80 засідання комісії комісії по рішенню спірних питань від 06 серпня 2012 року, було розглянуту вказану вище заву ОСОБА_1

Даним протоколом комісією по рішенню спірних питань вирішено вважати перерахунок пенсії недоцільним та виплату не проводити, оскільки розмір пенсії за віком станом на 10 липня 2008 року, обчислений згідно частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», значно менший (729 гривен 29 копійок), ніж розмір пенсії за віком 2192 гривни 85 копійок, обчислений згідно частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим законом.

У відповідності до ч.2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 56 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи.

Відповідно до ч.2 ст. 56 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3. 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування».

У разі обчислення пенсії відповідно до частини 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення:

менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців;

не менше 30 календарних днів у двох місяцях, середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;

менше місяця, - місячний заробіток визначається за цей календарний місяць з доданням до заробітку на основній роботі.

Відповідно до ст. 71 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Таким чином позивач має законне право на отримання пенсії, як учасник ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи по спеціальному закону і відмова відповідача поновити йому виплату такої пенсії є протиправною.

Також позивач має 49 років трудового стажу і відповідно до вимог вище приведеної норми закону має право на збільшення пенсії на один відсоток за кожний рік роботи понад встановлений стаж 20 років, але не вище 75 % заробітку /а.с. 46-59/.

Посилання відповідача у своїх запереченнях на максимальний розмір пенсії за віком, в розмірі 150 гривен станом на 1 січня 2004 року, відповідно до ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є безпідставним при переході позивача на пенсію, як учасника ліквідації аварії на Чернобильській АЕС.

Доводи відповідача про не доцільність позивачу переходити на інший вид пенсії є безпідставні, так як позивач діє на свій розсуд, користуючись своїм правом вибору і відповідач не вправі обмежувати права позивача на отримання пенсію яку він заробив і на яку має право.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати протокол №80 засідання комісії по рішенню спірних питаньуправління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах від 06 серпня 2012 року.

Крім того, суд приходить до висновку про зобов'язання відповідача поновити позивачу виплату пенсії відповідно до вимог ч.2 ст. 56, ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» без обмеження складової пенсії сумою 150 гривен із доплатою за понаднормовий стаж роботи понад 20 років з 1 лютого 2009 року.

Згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

При цьому, із урахуванням наведеного, оскільки позивачу на даний час не проведено нарахування суми пенсії відповідно до вимог ч.2 ст. 56, ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» без обмеження складової пенсії сумою 150 гривен із доплатою за понаднормовий стаж роботи понад 20 років з 1 лютого 2009 року, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частинні проведення індексації поновленої виплати пенсії з 1 лютого 2009 року.

Вирішуючи питання стосовно вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

В п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, факт звернення до суду з вимогами про відшкодування моральної шкоди покладає на позивача у даній справі обов'язок довести, що зазначені ним втрати немайнового характеру не є абстрактними, а дійсно були понесені позивачем.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували б наявність причинного зв'язку між неправомірними діями відповідача та стражданнями, приниженнями, моральними переживаннями позивача, а також позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування розміру моральної шкоди 5000 гривен, яку він просить стягнути.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, які позивач поніс при зверненні до суду, з урахуванням ст.ст. 90, 94 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з державного бюджету на користь позивача 3 гривні 40 копійок на відшкодування сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 56, 57 Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, що постра ждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 6, 10, 11, 86, 94, 99, 100, 128, 158, 161-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах про визнання незаконними дій, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протокол №80 засідання комісії по рішенню спірних питань управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах від 06 серпня 2012 року щодо визнання перерахунку пенсії ОСОБА_1 недоцільним і відмови у проведені перерахунку протиправним та скасувати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Жовтих Водах Дніпропетровської області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії відповідно ст.ст. 56, 57 Закону України «Про соціальний статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ч.2 ст. 27 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» без обмеження складової пенсії сумою 150 грн., із доплатою за понаднормовий стаж роботи понад 20 років з 1 лютого 2009 року.

У решті позовних вимог відмовити

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів державного бюджету.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня отримання сторонами її копії шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська