Справа № 817/2698/15
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"02" грудня 2015 р. Справа № 817/2698/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

ОСОБА_2,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дубенське автотранспортне підприємство - 15606" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "21" вересня 2015 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області до Приватного акціонерного товариства "Дубенське автотранспортне підприємство - 15606" про стягнення витрат ,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ПРАТ "Дубенське АТП - 15606" про стягнення заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за березень - серпень 2015 року в сумі 9053,16 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2015 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Дубенське АТП - 15606" на користь Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за березень - серпень 2015 року в сумі 9053 (дев'ять тисяч п'ятдесят три) грн. 16 коп.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зокрема зазначив, що не отримував розрахунку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, а відтак у нього відсутній обов"язок відшкодування. Крім того справа розглянута без його участі. Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та ухвалив незаконне рішення.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно з даними обліку позивача за ПРАТ "Дубенське АТП - 15606" рахується заборгованість у сумі 9053,16 грн. з відшкодування фактичних витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій за період березень - серпень 2015 року, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону №1788-XII.

Відповідач понесені позивачем витрати не відшкодував внаслідок чого Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області звернулось з позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи та загальні правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян в Україні визначаються, відповідно до Конституції України Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Основи).

Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV, що набрав законної сили з 01 січня 2004 року, визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" .

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (Закон № 400/97-ВР) .

Відповідно до абз.4 п.1 статті другої вказаного Закону, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", визначені в якості об'єкта оподаткування для усіх суб'єктів, які використовують працю найманих працівників.

Згідно з абз.3 п.1 ст.4 Закону №400/97-ВР, ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100% від об'єкта оподаткування.

Відповідно до статті 3 вказаного Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Порядок відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах передбачений Інструкцією Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі Інструкція №21-1)

Відповідно до п. 6.1. ст.6 Інструкції №21-1, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах:

для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

6.4. Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

6.5. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

6.7. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Відтак колегія суддів вважає, що обов"язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 Закону №1788-XII, покладений на підприємство.

Дана позиція підтверджена Верховним Судом України у постановах від 23.04.2013 у справі №21-113а13 та від 08.10.2013 у справі №21-310а13.

Встановлено, що ОСОБА_4 вийшов на пенсію на пільгових умовах та йому призначена пенсія відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону №1788-XII, яку останній отримує по даний час. До виходу на пенсію ОСОБА_4 працював у відповідача.

Рішення пенсійного органу про призначення пільгової пенсії ОСОБА_4 не скасовано та є чинним, що підтверджується постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.04.2015.

На виконання вимог п.6.4 Інструкції №21-1, УПФУ в Дубенському районі Рівненської області 26.02.2015 ПРАТ "Дубенське АТП - 15606" було надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону №1788-XII, з березня 2015 року, яким визначено щомісячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 1508,86 грн./ міс.

Відповідач отримав вищевказаний розрахунок 03.03.2015, однак добровільно не відшкодував суми заборгованості, тобто вимог Закону не виконав.

Факт отримання відповідачем розрахунку підтверджується розпискою в отриманні поштової кореспонденції та листом Центру поштового зв"язку №2 м. Дубно №11-11/490 від 27.11.2015 про вручення рекомендованого листа 03.03.2015 ОСОБА_3

Відтак, доводи апелянта щодо неотримання ним розрахунку є безпідставними.

Встановлено також, що направлений розрахунок містять суми до відшкодування пенсійному органу фактичних витрат понесених ним на виплату та доставку пільгових пенсій.

Позивачем не оспорюється факт виплати Управлінням Пенсійного фонду України у Дубенському районі пільгової пенсії пенсіонеру ОСОБА_4 та розмір фактичних витрат понесених на виплату та доставку зазначених пенсій.

Розмір заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за період березень - серпень 2015 становить 9053,16 грн. та підтверджується розрахунком позивача.

Відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Колегія суддів також вважає, що порушення судом першої інстанції на думку апелянта норм процесуального права, а саме розгляд справи без участі представника відповідача, не вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, позивач суду апеляційної інстанції не надав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про задоволення позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дубенське автотранспортне підприємство - 15606" залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "21" вересня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" грудня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області вул. Шевченка,27,м.Дубно,Рівненська область,35600

3- відповідачу/відповідачам: Приватне акціонерне товариство "Дубенське автотранспортне підприємство - 15606" вул.Мирогощанська,62,м.Дубно,Дубенський район, Рівненська область,35604

- ,