Справа № 808/8007/15
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року о/об 11 год. 00 хв.Справа № 808/8007/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., за участю секретаря судового засідання Філоненко Ю.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24 вересня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1Б.) до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі відповідач-1 або ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області), Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі відповідач-2 або ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №30062015/3 від 30.06.2015 Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області; визнати протиправним та скасувати рішення №716/14/08-01-10-04-13 від 08.09.2015 Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що бюджетний період, в якому починає застосовуватися транспортний податок в м.Запоріжжя є 2016 рік, а відтак прийняття податкового повідомлення-рішення про сплату транспортного податку у 2015 році є передчасним. Крім того, оскаржуючи податкове повідомлення-рішення в порядку адміністративного оскарження відповідач 2 порушив строки прийняття рішення за результатами скарги.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях, відповідач-1 та відповідач 2 зазначили, що легковий автомобіль, який належить позивачу, є обєктом оподаткування згідно з пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України, а відтак податковий орган правомірно нарахував податкові зобовязання з транспортного податку. Крім того, відповідачем-2 приймалося рішення щодо продовження строків розгляду скарги позивача, а відтак останні не були пропущені.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача-1 та відповідача-2 заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просив суд відмовити у задоволенні позову.

На підставі статті 160 КАС України в судовому засіданні 26 листопада 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору №113а/11 купівлі-продажу транспортного засобу від 12.07.2011, додаткової угоди №1 до договору купівлі-продажу від 21.07.2011 ОСОБА_1 придбано автомобіль LEXUS GX-460 (31) рік випуску 2011, обєм двигуна 4,6 куб.см. Вказане також підтверджується актом приймання-передання документів від 21.07.2011, актом приймання-передачу товару від 21.07.2011, видатковою накладною №РН-0000279 від 21.07.2011.

30.06.2015 Державною податковою інспекцією в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області сформовано та направлено ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення №30062015/3, яким визначено позивачу суму податкового зобовязання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000,00 грн. (а.с.16).

16.07.2015 позивач подав скаргу до ГУ ДФС у Запорізькій області, в якій просив скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області №30062015/3.

Рішенням ГУ ДФС у Запорізькій області №547/17/08-01-100413 від 21.07.2015 продовжено строк розгляду скарги позивача.

Рішенням №716/14/08-01-10-04-13 від 08.09.2015 ГУ ДФС у Запорізькій області скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області№30062015/3 від 30.06.2015 без змін.

Відповідно до пункту 265.1 статті 265 ПК України, транспортний податок є елементом податку на майно.

Згідно з підпунктом 10.1.1 ПК України, податок на майно належить до місцевих податків.

Пунктом 8.3 статті 8 ПК України встановлено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обовязковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Таким чином, податкові зобовязання по місцевому податку можуть визначатися податковим органом лише в разі, якщо міська рада своїм рішенням встановила цей місцевий податок. При цьому, визначення податкових зобовязань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте відповідне рішення міської ради.

Аналогічні приписи містить і підпункт 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України, відповідно до якого одним із принципів податкового законодавства є стабільність, коли зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Пунктом 81 Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 № 71-VIII статтю 267 ПК України було викладено в новій редакції.

Так, у відповідності до вимог підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування. Обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. (підпункт 267.1.2 пункту 267.1 цієї статті).

Згідно з підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 ПК України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. (пункт 267.4 статті 267 ПК України).

Як передбачає підпункт 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Судом встановлено, що позивач прибав у власність автомобіль LEXUS GX-460 (31) рік випуску 2011, обєм двигуна 4,6 куб. см.

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 № 71-VIII, цей Закон набрав чинності з 1 січня 2015 року.

Транспортний податок в м.Запоріжжя встановлено Рішенням Запорізької міської ради №8 від 15 січня 2015 року.

Згідно з частиною першою статті 3 Бюджетного кодексу України, Бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Таким чином, бюджетний період, в якому починає застосовуватися транспортний податок у м. Запоріжжі є 2016 рік.

Отже, правила стосовно визначення податкового зобовязання стосовно транспортного податку у розмірі 25000,00 грн. за легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см., встановлені ст. 267 ПК України (з урахуванням приписів підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 та підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 цього Кодексу) не можуть застосовуватися раніше 2016 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до підпункту 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України, посадові, особи контролюючих органів зобовязані не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що складання та направлення ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення №30062015/3 від 30 червня 2015 є передчасним, а відповідно є таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 №30062015/3 ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС в Запорізькій області.

За правилами п.56.8 ст. 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що Рішенням ГУ ДФС у Запорізькій області №547/17/08-01-100413 від 21.07.2015 продовжено строк розгляду скарги позивача. Вказане рішення надсилалося позивачу за адресою: 69035, АДРЕСА_1, однак повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що вішенням №716/14/08-01-10-04-13 від 08.09.2015 ГУ ДФС у Запорізькій області скаргу прийнято в межах строку, визначеного нормами податкового кодексу України.

Разом з тим, враховуючи те, що транспортний податок нарахований передчасно, а оскаржуваним рішенням ГУ ДФС в Запорізькій області податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області№30062015/3 від 30.06.2015 залишено без змін, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення №716/14/08-01-10-04-13 від 08.09.2015 Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Стосовно строків звернення позивача до суду слід зазначити, що осанні позивачем не пропущені, оскільки оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято позивачем 30.06.2015, а рішення ГУ ДФС у Запорізькій області 08.09.2015, водночас позивач звернувся до суду 24.09.2015, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції суду, а відтак в межах строків, визначених ст. 99 КАС України.

В силу частини першої статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним спірного рішення з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, доводяться як поясненнями представників сторін, так і матеріалами суд вважає, що позов слід задовольнити, шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та рішення.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Доданою до матеріалів справи квитанцією №14332008 від 23.09.2015 та квитанцією №116 від 16.10.2015 документально підтверджується факт сплати позивачем судового збору в сумі 974,40 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області та Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №30062015/3 від 30.06.2015 Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Визнати протиправним та скасувати рішення №716/14/08-01-10-04-13 від 08.09.2015 Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Присудити на користь ОСОБА_1 (інн. НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області ().

Присудити на користь ОСОБА_1 (інн. НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова