Справа № 2а-2911/11/0970
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2011-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2011 р. Справа № 2a-2911/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

за участю секретаря Цюпи У.Л.

представників:

від позивача: не з»явився.

Від відповідача: не з»явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції

про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №27535582 від 08.07.2011 року,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №27535582 від 08.07.2011 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що всупереч вимогам діючого законодавства державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції протиправно винесена постанова ВП №27535582 від 08.07.2011 року про примусове стягнення з позивача штрафу в розмірі 600 грн., оскільки постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ВО1 № 005131, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300грн. набрала чинності 06.11.2010року, а строк пред»явлення її до виконання завершився 06.02.2011 року .

Позивач в судове засідання не зявився, на адресу суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду телефонограммою, однак на адресу суду подав світлокопію Постанови з супровідним листом про закінчення виконавчого провадження.

Розглянувши адміністративний позов, дослідивши подані докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ВО1 № 005131 УДПС Теребовлянського відділу ДАІ про стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу на суму 300грн. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВО № 002459 від 22.10 2010 року , відділом державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції державним виконавцем Димкарем В.Р. відкрито виконавче провадження за постановою ВП № 27535582.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Дана постанова надійшла до відповідача з УДПС Теребовлянського ВДАЇ з адресою вказаною село Букачівці, вул..Іванюка, 23, Рогатинського району, Івано-Франківської області.

При таких обставинах суд вважає, що відповідач відділ державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції зобов'язаний був прийняти до виконання виконавчий документ та винести постанову про відкриття виконавчого провадження, що узгоджується з вимогами ст.25 Закону України "Про виконавче провадження".

Як встановлено з адреси вказаної на позовні заяві яка надійшла з Тернопільського окружного адміністративного суду , боржник за вказаною в постанові про адміністративне правопорушення адресою не проживає. Фактичне місце проживання боржника - м. Теребовля, вул.Навроцького, 49/5.

Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно до ч. 4 указаної статті якщо у процесі виконавчого провадження змінилися місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, місце його роботи або з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє, державний виконавець негайно складає про це акт і не пізніше наступного дня надсилає виконавчий документ разом з копією цього акта до органу Державної виконавчої служби за новим місцем проживання, перебування чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцем знаходження майна боржника, про що одночасно повідомляє стягувача та орган, який видав виконавчий документ.

Порядок передачі виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого встановлюється Міністерством юстиції України.

Окрім цього суд зазначає, що відповідно до ч.8 ст.20 Закону України "Про виконавче провадження" спори про місце здійснення виконавчих дій між органами державної виконавчої служби не допускаються.

Пунктом 10 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

З урахуванням викладеного, державним виконавцем 05 вересня 2011 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Копія зазначеної постанови разом з оригіналом виконавчого документа направлено за територіальністю для подальшого виконання.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що позивач оскаржує дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції по винесенню постанови від 08.07.2011 р. про відкриття виконавчого провадження, подавши при цьому адміністративний позов про скасування постанови ВП № 27535582 до Тернопільського окружного адміністративного суду вказавши адресу місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 а адресу реєстрації м Тернопіль вул. Коцюбинського, 18-А.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено протиправність дій державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 27535582 про примусове стягнення з позивача штрафу в розмірі 600 грн.

Виходячи із вищевикладеного, зважаючи на те, що зазначена постанова разом з матеріалами виконавчих документів направлено для подальшого виконання суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №27535582 від 08.07.2011 року - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 26.09.2011 року.

< Резолютивна частина рішення - НЕ ВИДАЛЯТИ >