Справа № 2а-7695/11/1370
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2011 р. № 2а-7695/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Карпяк О.О.

при секретарі судового засідання Денькович Л.І.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3 "Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс "Ріксос-Прикарпаття"
до Державна податкова інспекція у м.Трускавець
про про скасування податкового повідомлення-рішення ,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос Прикарпаття»звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Трускавці про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення рішення від 29.04.2011 р. № /0.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.04.2011 року позивачем отримано акт № 73/15-01/34358195 від 08.04.2011 року про результати камеральної перевірки звітності з податку на додану вартість за січень 2011 року. В даному актів перевірки ДПІ у м. Трускавці зроблено висновок щодо допущення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за січень місяць 2011 року на суму 1149 115, 00 грн. Позивач вважає, що дії завідувача сектору адміністрування ПДВ ДПІ у м. Трускавець ОСОБА_4 під час проведення камеральної перевірки є протиправними та спірне податкове повідомлення-рішення виставлено з порушенням чинного податкового законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю зі з підстав наведених у позовній заяві, просить позов задоволити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у письмових запереченнях на позов від 12.09.2011 № 8403/9/10-009. У запереченнях відповідач вказує на те, що позивачем укладено правочин з контрагентом ОСОБА_3 «Рекламна агенція «Фаворит»який має ознаки нікчемності та є нікчемним в силу припису закону, порушує публічний порядок, суперечить інтересам держави та суспільства, вчинений удавно з метою приховування сплати податків. Враховуючи дані умови, реально не існує дати виникнення у позивача права на податковий кредит, оскільки податкові накладні виписані ОСОБА_3 ««Рекламна агенція «Фаворит»по нікчемному правочину в січні місяці 2011 року на загальну суму 6894690 грн., в т.ч. ПДВ 1149115 грн. є недійсними і в силу п. 198.1, п. 198.2. п. 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 08 листопада 2011 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

08 квітня 2011 року завідувачем сектору адміністрування ПДВ ОСОБА_4 ДПІ у м. Трускавець Львівської області на підставі статті 76 розділу ІІ податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за січень місяць 2011 року. За результатами перевірки складено акт № 73/15-01/34358195 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість (далі акт перевірки).

Відповідно до вказаного Акту перевірки, відповідачем встановлено, що при використанні інформації комп'ютерних автоматизованих інформаційних систем ДПІ у м. Трускавець: ЛРМ "ОБЛІК" , АРМ " ТАХ ", АРМ "Бест-звіт for ORACLE", системи розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ у розрізі контрагентів встановлено, що платником ТОВ «ДЛРКК «Ріксос Прикарпаття»подано з ПДВ за січень 2011 року від 21.02.2011 року № НОМЕР_1 в якій задекларовано суму податкового зобовязання у розмірі 1972081 грн., суму податкового кредиту у розмірі 1861924 грн., суму ПДВ що підлягає сплаті 110157 грн. На момент проведення перевірки за результатами автоматизованого співставлення по ТОВ «ДЛРКК «Ріксос Прикарпаття»() встановлено наступну розбіжність між сумою задекларованого податкового зобовязання ТОВ «РА «Фаворит»() та сумою податкового кредиту задекларованого «ДЛРКК «Ріксос Прикарпаття»за січень місяць 2011 року а саме: сума ПДВ (податкового зобовязання ТОВ «РА Фаворит»0, сума ПДВ включено в податковий кредит ТОВ ««ДЛРКК «Ріксос Прикарпаття» 1149115, 00 грн., відхилення (розбіжність) суми ПДВ 1149115, 00 грн. За даними реєстру отриманих та виданих податкових накладних, встановлено отримання податкових накладних від ТОВ ТОВ «Рекламна агенція «Фаворит», на загальну суму ПДВ 5446805, 10 грн. ( декларація № 170 від 31.01.2011 року), на загальну суму ПДВ 1447884, 90 грн. (декларація № 171 від 31.01.2011 року) сума ПДВ включено в податковий кредит ТОВ «ДЛРКК «Ріксос Прикарпаття»1149115, 00 грн. Висновик податкового органу про нереальність операцій з контрагентом ОСОБА_3 «РА «Фаворит»»ґрунтуються на висновках актів невиїзної документальної перевірки ТОВ «РА «Фаворит»за період з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року та акта документальної невиїзної перевірки № 52/23-0/34358195 від 25.03.2011 року. У вище наведеному акті невиїзної перевірки ТОВ «РА «Фаворит», зазначено, що в ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів (послуг) від ТОВ «РА «Фаворит»() до підприємств покупців, у звязку з відсутністю (не наданням для перевірки) актів приймання передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, а також інших первинних документів, та не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) від ТОВ ««РА «Фаворит»() підприємствам покупцям, що свідчить про те, що правочин між ТОВ ««РА «Фаворит»та покупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Тому податковий орган дійшов до висновку, що зазначені правочини відповідно до пп. 1, 2 ст. 215, пп. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України є нікчемними, і в силу ст. 216 Цивільного кодексу України не створюють юридичних наслідків, крім тих, що повязані з їх недійсністю.

За результатами перевірки у акті викладено висновок, що завищення податкового кредиту за січень 2011 року на суму ПДВ 1149115 грн., чим порушено п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України.

18.04.2011 року ОСОБА_3 «ДЛРКК «Ріксос Прикарпаття»подано до начальника ДПІ у м. Трускавці заперечення на акт № 73/15-01/34358195 від 08.04.2011 року про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за січень місяць 2011 року.

На підставі Акту перевірки, відповідачем 29.04.2011р. винесено податкове повідомлення-рішення № /0, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем 1149115 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 грн.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням рішенням, позивач оскаржив їх в порядку адміністративного оскарження до податкового органу.

За наслідками адміністративного оскарження позивачем вказаного податкового повідомлення рішення, ДПА у Львівській області прийнято рішення про результати розгляду первинної скарги від 15.07.2011 року № 19443/10/25-005/1523 згідно якого податкове повідомлення рішення ДПІ у м. Трускавці від 29.04.2011 року № /0 залишено без змін, а первинну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Отже камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних зазначених у податкових деклараціях (розрахунках), то вимагати під час проведення надання додаткових документів не мають права.

Відповідно до п. 46.1. Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Як вбачається з п 200.10 Податкового кодексу України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно до п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, камеральна перевірка податкової декларації позивача за січень 2011 року, яка була подана до податкового органу 21.02.2011 року, що підтверджується квитанціями про отримання податкової декларації за реєстраційними номерами звіту № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 від 21.02.2011року проведена відповідачем 08.04.2011 року, тобто з порушенням встановлених строків.

Порушення, які зазначені в акті камеральної перевірки, виявлені відповідачем шляхом використання інформації комп'ютерних автоматизованих інформаційних систем ДПІ у м. Трускавець: ЛРМ "ОБЛІК", АРМ " ТАХ ", АРМ "Бест-звіт for ORACLE", системи розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ у розрізі контрагентів та на підставі акту невиїзної документальної перевірки ТОВ «Рекламна агенція «Фаворит»за період з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року. Однак дана камеральна перевірка ОСОБА_3 «Діагностичний лікувально реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос Прикарпаття» відповідачем проводилася за січень 2011 року, отже висновки податкового органу, що викладі в акті перевірки про нікчемність правочинів ґрунтується на висновках про порушення, що виявлені за інший період, ніж перевірявся.

Відповідно до ст. 198. 3 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп.198.6. Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження обґрунтованості віднесення до складу податкового кредиту податку на додану вартість подано договір № 2712/11 від 27.10.2011 року про розповсюдження реклами між ТОВ «Рекламна агенція Фаворит»(виконавець) та ОСОБА_3 «Діагностичний лікувально реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос Прикарпаття»(замовник). Відповідно до п.1.1 вказаного договору, виконавець бере на себе зобовязання надавати замовнику послуги з розміщення в ефірі Телеканалу Рекламних матеріалів замовника та/або клієнта Замовника, а Замовник зобовязується приймати ці послуги та оплачувати їх на умовах передбачених цим Договором.

На підтвердження реальності операцій по вказаному договору про розповсюдження реклами, укладеного між ТОВ «Рекламна агенція Фаворит»та ОСОБА_3 «Діагностичний лікувально реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос Прикарпаття», позивач представив суду акт здачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 31.01.2011 року згідно Додатку № 1 від 27.12.2010 року до Договору № 2712/11 від 27.10.2011 року про проведення рекламної компанії на телеканалі «РТР-Планета»на загальну суму 5 446 805, 10 грн., акт здачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 31.01.2011 року згідно Додатку № 1 від 27.12.2010 року до Договору № 2712/11 від 27.10.2011 року про проведення рекламної компанії на телеканалі «5 канал»на суму 1 447 884, 90 грн., та ефірні довідки за січень 2011 року. Акти здачі прийому виконаних робіт (наданих послуг) завірені підписами та печатками обох сторін.

Згідно рахунку № 1702/557 від 17.02.2011 року від ТОВ «Рекламна агенція Фаворит»надала послуги, а саме по проведенню рекламної компанії на телебаченні у січні згідно Додатку № 1 від 27.12.2010 до Договору № 2712/11 від 27.12.2010 р. ОСОБА_3 «Діагностичний лікувально реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос Прикарпаття» на суму 6 894 690, 00 грн. (ПДВ 20% у розмірі 1 149 115, 00 грн.).

31.01.2011 року ТОВ ««Рекламна агенція Фаворит» виписана податкова накладна № 171 покупцю ОСОБА_3 «Діагностичний лікувально реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос Прикарпаття», за наслідком проведеної операції по договору про розповсюдження реклами від 27.12.2010 року на загальну суму з ПДВ у розмірі 1447884,90 грн. (а.с.106).

31.01.2011 року ТОВ ««Рекламна агенція Фаворит» виписана податкова накладна № 170 покупцю ОСОБА_3 «Діагностичний лікувально реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос Прикарпаття», за наслідком проведеної операції по договору про розповсюдження реклами від 27.12.2010 року на загальну суму з ПДВ у розмірі 5446805, 10 грн. (а.с.107).

Судом також не враховуються висновки податкового органу, що викладені в акті камеральної перевірки про неправомірне формування позивачем податкового кредиту по контрагенту ТОВ «Рекламна агенція «Фаворит»по податкових накладних виписаних ОСОБА_3 «Рекламна агенція «Фаворит» по нікчемному правочину в січні місяці 2011 року, оскільки дані висновки не підтвердженні посиланнями на будь-які первинні документи.

Як вбачається з акта перевірки, висновки податкового органу ґрунтуються на висновках акта перевірки контрагента позивача ОСОБА_3 «РА «Фаворит»№80/23-2/37003028 від 14.02.2011 року, складеного за результатами невиїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року та акта документальної невиїзної перевірки № 52/23-0/34358195 від 25.03.2011 року за результатами перевірки контрагента ОСОБА_3 «РА «Фаворит».

До матеріалів справи відповідачем надано лише акта перевірки контрагента позивача ОСОБА_3 «РА «Фаворит»№80/23-2/37003028 від 14.02.2011 року, складеного за результатами невиїзної документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.04.2010 року по 31.12.2010 року.

Однак, з такими висновками податкового органу суд не погоджується, оскільки Податковий кодекс України не повязує право платника податків на податковий кредит з проведенням будь яких зустрічних перевірок та не ставить право платника податку на бюджетне відшкодування в залежність від сплати податку іншими учасниками по всьому ланцюгу товарообігу. Чинне законодавство не встановлює обовязок покупця сплачувати ПДВ повторно ще й до бюджету у разі, коли такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, з врахуванням суми податку, отриманого від покупця у складі ціни товару. ПДВ, яке включене до ціни товару, є податковим зобовязанням продавця товару, і саме продавець несе обовязок по сплаті цього податку до бюджету.

Чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту та на бюджетне відшкодування ПДВ від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податного кредиту та бюджетного відшкодування поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Як вбачається з поданих до матеріалів справи документів, витягу з ЄДРПОУ, контрагент позивача ОСОБА_3 «РА «Фаворит»на момент здійснення операцій за вказаним договором було зареєстровано у ЄДРПОУ, ідент. № 37003028, свідоцтво пр. реєстрацію платника ПДВ отримало 06.04.2010 року. Доказів анулювання свідоцтва податковим органом не надано.

Надані позивачем документи дають суду достатні підстави для висновку про сплату позивачем сум податку на додану вартість у ціні придбаного товару (послуг) контрагенту, який мав статус платника податку на додану вартість про що не заперечує відповідач, а тому, на думку суду, позивачем правильно застосовано положення ПК України.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Докази, подані позивачем переконують у підставності позовних вимог. Мету та реальність здійснення позивачем господарських операцій на які платник податку (позивач) покликається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого ПДВ до податкового кредиту, відповідачем беззаперечними доказами спростовані не були.

Відповідно до статей 49,70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що відповідачем зроблено не було.

Обставини щодо фактичності здійснення господарських операцій з купівлі товарів (послуг), на які платник податку покликається як на підставу виникнення у нього права на включення нарахованого (сплаченого) податку на додану вартість до податкового кредиту, відповідачем не спростована.

Обставини, на які покликається відповідач не можуть вказувати на безтоварність господарських операцій в сукупності з іншими доказами, які наявні в матеріалах справи (накладних, податкових накладних, договору, актів здачі приймання послуг).

Стосовно доводів податкового органу, висловлених на підставі пояснення керівника контрагента, то такі не беруться судом до уваги, оскільки як вбачається з акта перевірки вказаних пояснень не було у податкового органу на момент проведення перевірки, до матеріалів справи долучено завірену податковим органом копію пояснень, однак податковим органом оригіналу пояснень не подано, не надано жодних пояснень та доказів, які б підтверджували законність одержання вказаних пояснень. Податковим органом не надано також доказів того, що особа, на пояснення якої вони покликаються являється керівником підприємства контрагента, оскільки в поясненнях не вказано ідентифікаційного коду особи, за яким можна було б ідентифікувати її як керівника підприємства, оскільки в документах, що наявні в матеріалах справи, особа керівника ТЗОВ «РА «Фаворит»»ідентифікується тільки за індивідуальним податковим номером (НОМЕР_5), паспортних даних не вказано.

Щодо посилань органу державної податкової служби на нікчемність правочинів та безтоварність господарських операцій.

Такі висновки органу державної податкової служби ґрунтуються на положеннях ч.2 ст.228. ст.215 ЦК України.

Перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК України, згідно якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

У разі кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України повинна враховуватися вина, яка полягає в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, ухвалений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна або незаконного заволодіння ним тощо.

В ході судового розгляду справи податковим органом не було надано належних доказів, які б підтвердили вину позивача, яка полягає в намірі порушити публічний порядок. Відтак, правочин, укладений позивачем не є нікчемним, тобто його нікчемність законом не встановлена.

Відповідачем не наведено достатньо переконливих доводів про наявність обставин, які б свідчили про недобросовісність позивача як платника податків.

Таким чином, фіктивний характер діяльності контрагента позивача та порушення ним податкової дисципліни не може слугувати підставою для позбавлення платника податку ОСОБА_3 «Діагностичний лікувально реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос Прикарпаття» права на отримання податкової вигоди у вигляді зменшення податкових зобов'язань та права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо ним виконані усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та він має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, згідно із практикою Європейського Суду з прав людини у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини Крім того, згідно із практикою Європейського Суду з прав людини у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, перевіривши обставини передбачені ч.3 ст.2 КАС України, суд вважає, що наведені в позовній заяві обставини підтверджуються достатніми доказами та свідчать про обґрунтованість позовних вимог. Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав. А тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Оскільки з наданих відповідачем документів вбачається, що посадова особа відповідача ОСОБА_4, дії якої оскаржуються позивачем звільнена з роботи 25.08.2011 року, та оскільки суд дійшов до висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог, враховуючи положення ст. 162 КАС України, задоволення вимог позивача про протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 29.04.2011 року № /0 в повній мірі гарантуватиме дотримання та захист прав позивача у вказаних правовідносинах.

Судові витрати у вигляді судового збору (3,40 грн.), відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 71, 86, 87, 94, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 29.04.2011 року № /0.

3. Стягнути з Державного Бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос Прикарпаття»(адреса: 82200, м. Трускавець, вул. Городище, 8, ) 3 (три) гривні 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України:

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Карп'як Оксана Орестівна

З оригіналом згідно

Суддя Карп'як Оксана Орестівна