Справа № 821/3319/15-а
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3319/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК ОСОБА_3" до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ТОВ «АПК ОСОБА_3» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Цюрупинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Херсонській області (відповідач), в якому просить :

- визнати протиправним та скасувати рішення Цюрупинської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 15.09.2015р. №2 за вих.№4844/10/21-20-11-009 від 16.09.2015р. про виключення сільськогосподарського підприємства ТОВ АПК «Грін-Лайн» з реєстру субєктів спеціального режиму оподаткування.

- зобовязати Цюрупинську ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області поновити реєстрацію ТОВ «АПК ОСОБА_3» в реєстрі субєктів спеціального режиму оподаткування з 01.04.2014р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач правомірно перебуває на спеціальному режимі оподаткування ПДВ у сфері сільського господарства, оскільки має частку сільськогосподарського товаровиробництва протягом 12 послідовних звітних періодів в розмірі 100% від загальних доходів господарства. Позивач зазначає, що оскаржуване рішення було прийнято на підставі подання позивачем декларації з обсягами постачання/придбання товарів. Позивач посилається на те, що висновки ДПІ щодо відсутності у позивача реальних господарських операцій по вирощуванню та продажу сільськогосподарської продукції не ґрунтуються на належних доказах, а є припущеннями, які нічим не були підтверджені.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в письмових запереченнях проти позову просить відмовити в його задоволенні, мотивуючи тим, що позивач тільки документував вирощування продукції на папері без здійснення такої діяльності в натурі. За наданими до перевірки документами позивач не підтвердив вирощування та продаж власного врожаю. Належних доказів вирощування продукції, її транспортування та зберігання до перевірки не було надано. Відповідач вважає, що оскаржуване рішення прийнято правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав письмові заперечення. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «АПК ОСОБА_3» зареєстровано, як юридична особа, є платником податків, знаходиться на обліку в Цюрупинській ОДПІ, є суб'єктом спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, відповідно до ст.209 ПКУ, подає до ДПІ розрахунки визначення питомої ваги доходу від реалізації сільгосппродукції власного виробництва та продуктів її переробки в загальному обсязі валового доходу підприємства.

В оскаржуваному рішенні №2 від 15.09.2015р. зазначено наступні обставини:

- за даними декларацій з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування у сфері сільського господарства позивач протягом періоду з 01.04.2015р. мало сукупну вартість поставок всіх товарів (послуг) 6648865,00 грн., у тому числі несільськогосподарських товарів (послуг) 6648865,00 грн., що становить 100 відсотків та перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів (послуг).

- заява про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість за формою №1-РС подана сільськогосподарським підприємством до контролюючого органу 05.03.2014р.;

У висновку оскаржуваного рішення зазначено, що перелічені документи є підставою для виключення підприємства з реєстру субєктів спеціального режиму у звязку з перевищенням обсягу поставок не сільськогосподарських товарів та відповідно до п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України (далі - ПК України, ПКУ) у звязку з поданням декларації з обсягами постачання /придбання товарів, здійснених з метою незаконного формування податкового кредиту на користь третіх осіб, що підтверджено податковою інформацією яка внесена в ІС Податковий блок 2.19 від 15.09.2015р. №349/21-03-22-04/38270209 та протоколом робочої групи ДПІ у м.Херсоні від 15.09.2015р. №3. З 01.04.2014р. позивач вважається платником податку на додану вартість на загальних підставах.

Згідно п.209.1 ст.209 ПКУ, резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Згідно п.209.6 ст.209 ПКУ сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Ця норма діє з урахуванням того, що:

а) для новоутвореного сільськогосподарського підприємства, зареєстрованого як суб'єкт господарювання, який провадить господарську діяльність менше ніж 12 календарних місяців, така питома вага сільськогосподарських товарів/послуг розраховується за наслідками кожного окремого звітного податкового періоду;

б) з метою розрахунку такої питомої ваги до складу основної діяльності сільськогосподарського підприємства не включаються оподатковувані операції з постачання основних фондів, що перебували у складі його основних фондів не менше ніж 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, якщо такі операції не були постійними і не становили окремої підприємницької діяльності.

Відповідно до п.209.7 ст.209 ПКУ сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Пунктом 209.2 ст.209 ПКУ передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Згідно п.209.15.2 ст.209 ПКУ, діяльність у сфері сільського господарства:

а) виробництво продукції рослинництва, а саме рослинних культур, а також вирощування фруктів та овочів, квітів та декоративних рослин (у відкритих або закритих ґрунтах), грибів, насіння, прянощів, саджанців та водоростей, а також їх обробка, переробка та/або консервація;

б) виробництво продукції тваринництва, а саме свійських сільськогосподарських тварин, птахівництва, кролівництва, бджільництва, а також розведення шовкопрядів, змій та інших плазунів або слимаків та інших наземних ссавців, безхребетних та комах, а також їх обробка, переробка та/або консервація;

в) надання послуг іншим сільгосптоваровиробникам (юридичним особам) та/або фізичним особам з використанням сільськогосподарської техніки, крім надання її у фінансову оренду (лізинг);

Відповідно до довідки ДПІ у м.Херсоні від 03.03.2014р. №2247/10/21-03-15-03-31 ТОВ «АПК ОСОБА_3» згідно ст.301 Податкового Кодексу України надано статус платника фіксованого сільськогосподарського податку на 2014 рік.

У примітці зазначеної довідки зазначено, що реєстрація платником податку скасовується за рішенням органу ДПС у разі встановлення за результатами документальної перевірки недотримання платником податку положень ст. 301 Податкового Кодексу України.

У звязку із прийняттям ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів щодо податкової реформи» від 28.12.2014р. главу 2 «Фіксований сільськогосподарський податок» розділу 14 Податкового кодексу України було виключено.

Відповідно до зазначених змін податкового законодавства ТОВ «АПК ОСОБА_3» з 01.01.2015р. перейшло на спрощену систему оподаткування, а саме платник єдиного податку 4 группа із реєстрацією ПДВ.

Відповідно до ст.291 Податкового Кодексу України четверта група платників єдиного податку-сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Підтвердженням зазначених обставин є витяг з реєстру платників єдиного податку №2085/10/21-03-15-04-30 від 04.03.2015р. виданий ДПІ у м. Херсоні.

Зазначений витяг контролюючого органу підтверджує, що частка сільськогосподарського товаровиробництва ТОВ «АПК ОСОБА_3» за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

На момент отримання витягу 04.03.2015р. у контролюючого органу не виникало сумнівів щодо законності перебування ТОВ «АПК ОСОБА_3» на спрощеній системі оподаткування (4 група) та дотримання вимог п.209.6 ст.209 Податкового кодексу України.

Умови, за яких сільськогосподарське підприємство втрачає право застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, встановлені п.209.11 ст.209 ПКУ.

Відповідно до п.209.11 ст.209 ПКУ, якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то:

а) на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку;

б) контролюючий орган виключає таке підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та може повторно включити його до такого реєстру після закінчення наступних 12 послідовних звітних податкових періодів за наявності підстав, визначених цією статтею;

в) таке підприємство вважається платником зазначеного податку на загальних підставах з першого числа місяця, в якому було допущено таке перевищення.

Якщо суб'єкти спеціального режиму оподаткування не можуть самостійно покрити збитки, що виникли внаслідок дії обставин непереборної сили, такі суб'єкти мають право продовжити строк застосування спеціального режиму оподаткування без дотримання розміру питомої ваги, встановленої цим пунктом.

Це правило не застосовується, якщо ризики втрати товарів (запасів) були належно застраховані. У такому випадку суми одержаних страхових виплат враховуються при визначенні питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг у загальному обсязі постачання за відповідний звітний період.

Рішення про наявність обставин непереборної сили, перелік суб'єктів, що постраждали внаслідок таких обставин, та терміни застосування спеціального режиму оподаткування без дотримання розміру питомої ваги, встановленої цим пунктом, визначаються Верховною ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, обласними радами.

Норми цього пункту починають застосовуватися після закінчення терміну, визначеного Верховною ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим, обласними радами.

Відповідно до п.209.12 ст.209 ПКУ, сільськогосподарське підприємство виключається з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування у разі, коли:

а) підприємство подає заяву про зняття його з реєстрації як суб'єкта спеціального режиму оподаткування та/або про його реєстрацію як платника зазначеного податку на загальних підставах;

б) підприємство підлягає реєстрації як платник податку на загальних підставах;

в) щодо підприємства прийняте рішення про припинення шляхом ліквідації або реорганізації.

За наявності підстав, визначених у підпунктах "а", "б" цього пункту, сільськогосподарське підприємство знімається з реєстрації як суб'єкт спеціального режиму оподаткування з одночасною реєстрацією як платник податку на загальних підставах.

За наявності підстав, визначених у пункті 184.1 статті 184 цього Кодексу (за винятком підстави, визначеної у підпункті "є" пункту 184.1 статті 184 цього Кодексу), проводиться анулювання реєстрації сільськогосподарського підприємства як платника податку на загальних підставах та суб'єкта спеціального режиму оподаткування з дотриманням правил та у строки, що визначені статтею 184 цього Кодексу.

Суд робить висновок, що визначальним для встановлення права особи застосовувати спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість є дотримання сільськогосподарським товаровиробником критерію щодо питомої ваги сільськогосподарських товарів, яка має становити не менше 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників податку на додану вартість як субєктів спеціального режиму оподаткування врегульовано Наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014. №1130 «Про затвердження положення про реєстрацію платників на додану вартість» надалі Порядок.

Відповідно до п.п.6.13, 6.14 Порядку у випадку, якщо субєкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом 12 послідовних звітних податкових періодів несільськогосподарські товари, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів то воно повинно не пізніше 20 дня з моменту перевищення подати заяву про зняття з реєстрації як субєкта спеціального режиму оподаткування.

Якщо сільгосппідприємство не подає заяви у встановлені п.6.13 Порядку строки, то контролюючий орган за результатами документальної невиїзної перевірки (на підставі поданих декларацій), планової або позапланової перевірки встановить факт перевищення то контролюючий орган приймає рішення про виключення сільгосппідприємства з реєстру субєктів спеціального режиму оподаткування.

Відповідно до п.6.15 Порядку якщо за результатами документальної або камеральної перевірки контролюючий орган встановить, що підприємство не відповідало критеріям встановленим п.209.6 ст.209 Податкового Кодексу України на момент подання заяви про реєстрацію с/г підприємства як субєкта спеціального режиму оподаткування, яка стала підставою для такої реєстрації то контролюючий орган приймає рішення про виключення с/г підприємства з реєстру субєктів спеціального режиму оподаткування.

Відповідно п.20.1.4 ст.20 ПКУ, контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПКУ, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.78.4 ст.78 ПКУ, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Доказів проведення перевірки чи прийняття рішення про проведення перевірки ТОВ «АПК ОСОБА_3» відповідачем суду не надано. Також доказів витребування документів у позивача, відповідачем суду не надано.

Суд звертає увагу відповідача, що ТОВ «АПК ОСОБА_3» відповідачем на предмет дотримання вимог ст.209 ПКУ не перевірялось.

Тобто, відповідачем не досліджувались обсяги постачання позивача за попередні послідовні податкові періоди, не проводилося жодної перевірки з питань правомірності нарахування та сплати податку на додану вартість (не складався акт перевірки), не витребовувалися будь-які документи, не було встановлено жодного порушення та не виносилося жодного податкового повідомлення-рішення, що стосуються діяльності позивача за період з 01.04.2014р. по 15.09.2015р.

Суд зазначає, що встановлення відповідачем податкових порушень, допущених, на думку відповідача, позивачем, у тому числі і обсягів постачання сільськогосподарських товарів/послуг, здійснюється відповідачем лише за допомогою проведення камеральної, документальної планової або позапланової перевірок, про що складається відповідний акт (довідка), який в безумовному порядку у передбачені терміни направляється платнику податків. Проте, відповідачем по справі, приймаючи рішення про виключення позивача з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування не здійснено жодної з передбачених Податковим кодексом України перевірки, що, в свою чергу, свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваного рішення та невстановлення належним чином податкових порушень, у тому числі і перевищення 25% вартості всіх поставлених несільськогосподарських товарів (послуг).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність прийнятого ним рішення, в той час як позивач надав достатні та належні докази зворотного.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку. що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.86, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК ОСОБА_3" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Цюрупинської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №2 від 15.09.2015р. за вих.№4844/10/21-20-11-009 від 16.09.2015р. про виключення сільськогосподарського підприємства ТОВ АПК "Грін Лайн" з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

Зобов'язати Цюрупинську ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області поновити реєстрацію ТОВ АПК "Грін Лайн" в реєстрі суб'єктів спеціального режиму оподаткування з 01.04.2014р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 03 грудня 2015 р.

Суддя Циганій С.І.

кат. 8