Справа № 2а-22/08
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2015 р. м. Київ К/800/53848/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Пасічник С.С.

Кочана В.М.,

Швеця В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2013р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, Луганського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про перерахунок пенсії та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, Луганського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому (з урахуванням уточнень позовних вимог) просила визнати неправомірними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області з нарахування та виплати ОСОБА_4 заниженої пенсії в період з 03.12.1997р. по 30.12.2006р., а саме щодо неправомірного незарахування до грошового забезпечення, з якого була нарахована пенсія, надбавки за вислугу років в розмірі 40% грошового забезпечення, матеріальної допомоги при відрядженні у відпустку, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 20% від посадового окладу, надбавки за особливі умови служби у розмірі 50% від посадових окладів грошового забезпечення, доплати від передбачуваної суми пенсії у розмірі 25% пенсії, премії у розмірі 33,3% від грошового забезпечення, надбавки за таємність у розмірі 15% посадового окладу; зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області довідку про призначення ОСОБА_4 пенсії з урахуванням вищевказаних надбавок, матеріальної допомоги і премії та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області на підставі складеної на виконання рішення суду довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_4 різницю в пенсії, з 03.12.1997р. по теперішній час з урахуванням надбавок, матеріальної допомоги і премії; зобов'язати Луганське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області перерахувати їй вислугу років в пільговому заліку за час служби в інспекції виправних робіт згідно послужного списку та нормативного законодавства України та внести ці зміни в грошовий атестат з наступною передачею його до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області для складення довідки по перерахунку пенсії та передачі її в Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області для перерахунку пенсії

Ухвалою Ленінського районного суду м.Луганська від 22.03.2013р. (з врахуванням ухвали Ленінського районного суду м.Луганська від 04.06.2013р. про виправлення описки) позов в частині його вимог про зобов'язання Луганського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області перерахувати ОСОБА_4 вислугу років в пільговому заліку за час служби в інспекції виправних робіт згідно послужного списку та нормативного законодавства України та внести ці зміни в грошовий атестат з наступною передачею його до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області для складення довідки по перерахунку пенсії та передачі її в Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області для перерахунку пенсії залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.155 КАС України.

Постановою Ленінського районного суду м.Луганська від 22.03.2013р. (з врахуванням ухвали Ленінського районного суду м.Луганська від 29.07.2013р. про виправлення описки) позов задоволено.

Вважаючи, що при розгляді даної справи судом першої інстанції не було прийнято рішення щодо заявлених нею позовних вимог про неправомірне незарахування до грошового забезпечення, з якого нарахована пенсія, надбавки за вислугу років в розмірі 40% грошового забезпечення та матеріальної допомоги при відрядження у відпустку, ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткової постанови, проте ухвалою Ленінського районного суду м.Луганська від 29.07.2013р. в задоволенні вказаної заяви позивачки було відмовлено.

Донецький же апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26.09.2013р. ухвалу Ленінського районного суду м.Луганська від 29.07.2013р. скасував, а справу направив до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2013р. постанову Ленінського районного суду м.Луганська від 22.03.2013р. скасовано та ухвалено нову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною постановою суду апеляційної інстанції, позивачка звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просила постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 26.09.2013р. скасувати, а справу направити для розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 24.10.1975р. по 02.12.1997р. проходила службу в органах внутрішніх справ й звільнена у відставку за віком з посади слідчого КМВ СВ ЛМУ УМВС України у Луганській області згідно з п."а" ст.65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР у званні капітана міліції; з 03.12.1997р. їй призначена пенсія за вислугу років.

Вважаючи, що до її грошового забезпечення, з якого була обчислена пенсія, протиправно не були зараховані, зокрема, надбавка за виконання особливо важливих завдань (в подальшому визначена як надбавка за особливі умови служби), доплата від передбачуваної суми пенсії, премія та надбавка за таємність, які вона отримувала на час звільнення у відставку, ОСОБА_4 звернулась з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки спірні надбавки, доплата та премія були встановлені та виплачувались позивачці (окрім надбавки за таємність, однак, за характером своїх посадових обов'язків вона мала доступ до таємних документів), то вони повинні включатись й до грошового забезпечення, з якого розраховувалась її пенсія.

Суд же апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, прийшов до висновку, що хоча позивачка на час звільнення зі служби й отримувала вищевказані надбавки, доплату та премію (за виключенням надбавки за таємність, яка їй не встановлювалась), правові підстави для включення останніх до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, виникли лише після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 15.06.2004р. №1769-IV, тобто з 01.01.2005р., в зв'язку з чим пенсія позивачки була перерахована.

Проте, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вказує на таке.

Частиною 3 статті 43 Закону 2262-XII (в редакції на час виникнення спірних відносин) було передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу. При цьому, для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.3 ст.63 Закону №2262-ХІІ призначені військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей пенсії перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992р. №793 (в редакції на час виникнення спірних відносин, далі - Постанова №793) визначено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Таким чином, до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, віднесені й щомісячні надбавки, що мають постійний характер, зокрема, за кваліфікацію та умови служби.

Проте, приймаючи таке рішення, апеляційний суд наведені приписи залишив поза увагою, що призвело до помилкових висновків щодо відсутності підстав для включення при обчисленні пенсії певних додаткових видів грошового забезпечення, як таких, а отже, як наслідок, не надав оцінки як вимогам позивачки в контексті порушуваних нею у позові питань, так і правовій позиції суду першої інстанції.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За правилами ч.2 та ч.4 ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи; справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом.

Зважаючи на те, що допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, який процесуальним законом позбавлений можливості досліджувати докази і встановлювати обставини, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до цього ж суду, якому слід дослідити вищевказані обставини і прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст.ст.210, 220, 222, 223, 227, 230 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Кочан В.М.

Швець В.В.