Справа № 126/211/15-а
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/33559/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана М.І. (головуючий),
Єрьоміна А.В., Кравцова О.В.,
секретар судового засідання - Коцюрба В.М.,

за участю: третьої особи - Руденко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Тирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, третя особа: Приватне сільськогосподарське підприємство «Обрій», про визнання незаконним та скасування рішення, що переглядається за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 4 березня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Тирлівської сільської ради Бершадського району Вінницької області (далі - Тирлівська рада), третя особа: ПСП «Обрій», про визнання незаконним та скасування рішення Тирлівської ради від 20 червня 2014 року.

Зазначав, що рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 10 листопада 2004 року та ухвалою цього ж суду від 25 лютого 2005 року за ним визнано право власності, зокрема, на гідроспоруди, а оскаржуваним рішенням Тирлівської ради ці гідроспоруди оприбутковано на балансовий рахунок ради.

Посилаючись на порушення його прав як власника гідроспоруд, просив визнати незаконним та скасувати рішення Тирлівської ради від 20 червня 2014 року.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 4 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення представника третьої особи, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що відповідно до рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 10 листопада 2004 року та ухвали Бершадського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2005 року за позивачем визнано право власності на майно, а саме: хату рибака, питомники та гідроспоруди, які були передані у власність з балансу ПСП «Обрій», с. Тирлівка Бершадського району Вінницької області в рахунок майнових паїв згідно з Актом від 30 березня 2003 року. Право власності на хату рибака зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1.

З метою проведення державної реєстрації права власності на інші об'єкти, позивач 17 червня 2014 року звернувся до державного реєстратора.

Рішенням державного реєстратора від 24 червня 2014 року № 13984803 зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв'язку з неподанням інформації про адресу споруди.

ОСОБА_5 звернувся до Тирлівської ради для присвоєння адреси спорудам.

Рішенням Тирлівської ради від 28 травня 2014 року ОСОБА_5 відмовлено у присвоєнні назви місцевості на території Тирлівської ради - урочище «Кавкули», а також у присвоєнні поштової адреси гідроспорудам урочище «Кавкули», які знаходяться за межами населених пунктів с. Тирлівка і с. Кавкули та вирішено виготовити відповідну документацію на гідроспоруди (греблі) для подальшого постановлення їх на баланс сільської ради.

Рішенням Тирлівської ради від 20 червня 2014 року затверджено Звіт про незалежну оцінку майна по визначенню справедливої балансової вартості гідроспоруди (водонапуску із монолітного бетону та греблі, що використовується для риборозведення, яка розташована на р. Шляхова (ставок 27,65 га)), за межами населеного пункту на території Тирлівської ради для цілей бухгалтерського обліку. Доручено головному бухгалтеру сільської ради оприбуткувати гідроспоруду (греблю) вартістю 321976 грн на балансовий рахунок ради.

Відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не доведено його право саме на греблю на хуторі Кавкули.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судів.

Відповідно до листа ПСП «Обрій» від 3 березня 2015 року № 35 гідроспоруди на суму 2537 грн невідомо з яких правовстановлюючих документів записані до Акту передачі від 30 квітня 2003 року за ОСОБА_5, оскільки гідроспоруди взагалі не записані в будь-яких документах ПСП «Обрій» і не рахувались як окремі об'єкти основних засобів виробництва. Гідроспоруди ще раніше включені до вартості ставків, які були передані за балансом передачі з колгоспу імені ХХІІ з'їзду КПР с. Шляхова від 1 січня 1987 року до новоствореного колгоспу «Більшовик» с. Тирлівка, і окремо, як гідроспоруди, не зазначені в жодних документах ПСП «Обрій».

Згідно з переліком майна уточненого пайового фонду ПСП «Обрій» станом на 1 квітня 2001 року ставки (всі) відносяться до майна, що не підлягає паюванню.

Відповідно до листа ПСП «Обрій» від 14 лютого 2014 року № 25 в графі № 40 переліку майна пайового фонду риборозплідники з господарськими будівлями рахуються на суму 15000 грн, видані на майнові паї. До господарських будівель увійшли: хата рибака, каскад малих гідроспоруд, які призначені і служать для наповнення водою питомників, розведення та вирощування малька. Все це (риборозплідники, гідроспоруди, хата рибака) знаходиться в низині дамби (греблі) з південної сторони. До переліку майна пайового фонду колишнього КСП «Обрій» ставки, дамби (греблі), які призначені для наповнення водою ставків, не включались і не рахуються, а тому не підлягають розпаюванню та видачі майна в натурі.

Зазначені обставини підтверджуються також переліком майна пайового фонду, а саме: в розділі споруди основного виду діяльності значиться риборозвідник з господарськими будівлями.

Листом ПСП «Обрій» від 11 вересня 2014 року № 169 гідроспоруди греблі не були передані ні фізичним, ні юридичним особам. Акти прийому-передачі на гідроспоруди греблі не складалися ні правлінням колгоспу «Більшовик» с. Тирлівка, ні іншими організаціями.

З урахуванням вказаних листів, судами встановлено, що відповідно до акту від 30 березня 2003 року, рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 10 листопада 2004 року та ухвали Бершадського районного суду Вінницької області від 25 лютого 2005 року ОСОБА_5 передано у власність риборозплідник з господарськими спорудами (хата рибака, каскад малих гідроспоруд, які призначені і служать для наповнення водою питомників, розведення та вирощування малька), який був включений до переліку майна пайового фонду ПСП «Обрій». Ставки, які включають в себе греблі (гідроспоруди, призначені для наповнення водою ставків) не включались до переліку майна, що підлягає розпаюванню та відповідно не передавались фізичним особам у власність в порядку розпаювання.

Судами досліджено викопіровки з чергового кадастрового плану земель Тирлівської ради з місцем розташування земельної ділянки (несільськогосподарських угідь) під гідроспорудою (греблею) та встановлено, що на її території (за межами населеного пункту) розташовано 5 ставків з греблями (гідроспорудами).

Отже, враховуючи, що греблі (гідроспоруди, які призначені для наповнення водою ставків) ОСОБА_5 у власність не передавались, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що рішення Тирлівської ради від 20 червня 2014 року про взяття такої споруди на свій баланс, його права чи інтересів не порушує.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із позицією попередніх судів про те, що цей спір є публічно-правовим, оскільки позивачем оскаржується рішення суб'єкта владних повноважень, яке за суттю є управлінським.

За вказаних обставин, доводи касаційної скарги зазначених висновків не спростовують та не дають підстав вважати оскаржувані рішення такими, що прийняті з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

За правилами частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 4 березня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан

А.В.Єрьомін

О.В.Кравцов