Справа № 520/10090/14-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 р. Справа № 520/10090/14-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Куриленко О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.

за участю секретаря - Шановської М.О., Богданової С.Д., Худика С.А.,

за участю представника апелянтів ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись з позовом до Одеської міської ради, в якому просили визнати незаконним Рішення Одеської міської ради від 25 червня 2014 року за № 4802-VI в частині відмови їм у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки між вулицями Горіхова - 7-а ОСОБА_8 ОСОБА_9 - 6а ОСОБА_8 ОСОБА_9 у м. Одесі, як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує їх права; зобов'язати Одеську міську раду включити в повістку дня найближчої сесії, що відбудеться після прийняття рішення по цій справі питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в місті та для будівництва індивідуального гаражу, площею 0,11 гектарів, що розташована за вказаною адресою згідно поданого графічного матеріалу кожному з позивачів; зобов'язати Одеську міську раду прийняти відповідне рішення щодо надання позивачам дозволу на розробку проекту землеустрою - в строки, порядку та у спосіб, передбачений ст. 118 Земельного кодексу України.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Визнано бездіяльність Одеської міської ради щодо ненадання громадянам України ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 мотивованої відповіді із зазначенням мотивів, підстав чи умов для відмови сесії міської ради у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок - протиправною.

Зобов'язано Одеську міську раду надати мотивовану відмову у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки між вулицями Горіхова - 7-а ОСОБА_8 ОСОБА_9 - 6а ОСОБА_8 ОСОБА_9 у м. Одесі громадянам України ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, позивачі, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального права, просять постанову суду від 21 листопада 2014 року змінити, задовольнивши всі позовні вимоги в повному обсязі, а також скасувати постанову суду в частині задоволення вимог щодо зобовязання Одеську міську раду надати мотивовану відмову позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду від 21 листопада 2014 року, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, визначивши також предметом спору бездіяльність міської ради щодо ненадання письмової відповіді позивачам на їхні заяви щодо розробки проекту землеустрою, і як наслідок зобовязав міську раду надати мотивовану відповідь стосовно цього питання.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 лютого 2014 року на адресу Одеської міської ради позивачами було надіслано Заяву (клопотання) про безоплатну передачу у власність земельних ділянок за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в місті та для будівництва індивідуального гаражу, площею 0, 11 гектарів, що розташовані за адресою: м. Одеса, Київський район (КОАТУУ НОМЕР_1, Зона 42, Квартал 22), між вулицями Горіховою - Сьома лінія ОСОБА_9 - шоста лінія ОСОБА_9.

Як вбачається з матеріалів справи, Пунктом 3 рішення Одеської міської ради від 25 червня 2014 року № 4820-УІ відмовлено у наданні дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі, згідно з переліком, наведеним у Додатку № 2 до зазначеного рішення.

Відповідно до зазначеного Додатку позивачам у справі (апелянтам) відмовлено у наданні дозволу громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі з підстав невідповідності місця розташування бажаної земельної ділянки затвердженій містобудівній документації (територія зелених насаджень загального користування - сквери, парки), позивачу ОСОБА_7 відмовлено через невідповідність ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: в клопотанні не вказано адресу земельної ділянки, відсутні графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

На підтвердження зазначеної підстави відмови Одеською міською радою в оскаржуваному позивачами рішенні здійснено посилання на лист Управління архітектури та містобудування від 8 квітня 2014 року № 01-11/770-110 оп.

Відповідно до пункту 2.4 Положення «Про Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 16 квітня 2013 року № 3295-УІ, Управління : надає відповідно до законодавства висновки щодо можливості розробки проектів землеустрою, врахування положень містобудівної документації під час розроблення та затвердження документації із землеустрою у випадках, передбачених законодавством, погоджує проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, готує та видає відповідні висновки.

На виконання зазначених законодавчих положень Департаментом комунальної власності Одеської міської ради направлено на адресу Управління запит щодо розгляду проектів рішень Одеської міської ради щодо надання дозволу суб'єктам господарювання та громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в

м. Одесі на відповідність місця розташування земельних ділянок Генеральному плану

м. Одеси та іншій містобудівній документації.

За результатами розгляду зазначеного звернення Управлінням надано висновки, відповідно до яких клопотання позивачів у справі (апелянтів) не відповідають затвердженій містобудівній документації (територія зелених насаджень загального користування - сквери, парки).

Саме на підставі зазначених висновків, наведених у листі Управління від 8 квітня 2014 року № 01-11/770-1 110 оп, Одеською міською радою відмовлено позивачам у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м. Одесі.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з положеннями частини шостої статті 118 ЗК громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною сьомою вказаної статті ЗК встановлено, що Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини восьмої статті 118 ЗК проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про планування і забудову територій» генеральним планом населеного пункту визначаються: межі функціональних зон, пріоритетні та допустимі види використання та забудови територій.

Таким чином, частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України невідповідність місця розташування земельної ділянки генеральному плану населеного пункту - встановлено як законна підстава для відмові в надання дозволу на розробку проекту землеустрою з відведення такої земельної ділянки.

Статтею 23 Закону України «Про планування і забудову територій» передбачено, що суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки при проектуванні і здійсненні будівництва об'єкта містобудування.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, встановлених згідно з вимогами цього Закону (ч.1 ст. 24).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про планування і забудову територій» відповідно до генеральних планів населених пунктів сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, а також Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами вирішують питання щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування та упорядкування територій; вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок.

Частинами десятою та одинадцятою статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

У подальшому були внесені зміни до цієї статті, які направлені на спрощення процедури відведення земельних ділянок у власність, зокрема запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені встатті 118 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. При цьому, зазначення на карті бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання об'єктивної оцінки та відповідні на клопотання заявника, оскільки пошук такої ділянки до повноважень ради не віднесено.

Між тим, як вбачається з графічних матеріалів, доданих відповідачем на вимогу колегії суддів, клопотання позивачів не відповідають затвердженій містобудівній документації (територія зелених насаджень загального користування сквери, парки).

Таким чином підстава, з якої відповідач виніс оскаржуване рішення, повністю узгоджується з приписами частини сьомої статті 118 ЗК України.

За таких обставин твердження позивачів про невідповідність рішення відповідача про відмову у виділенні та передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку вимогам чинного законодавства в момент його прийняття не доведені належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, вбачається, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у визнанні протиправним та скасування рішення Одеської міської ради від 25 червня 2014 року № 4820-УІ, однак необґрунтовано визнав бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язав надати мотивовану відмову з даного питання.

Згідно статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до приписів статті 19 Конституції України та статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи органів місцевого самоврядування зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Бездіяльністю є певна форма поведінки особи, яка полягає у невиконанні нею дій, які вона повинна була і могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових обов'язків згідно із законодавством України.

Тобто, надання Одеською міською радою мотивованої відмови позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки можливе лише шляхом винесення відповідного рішення із зазначенням мотивів такої відмови, що і здійснено Одеською міською радою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв постанову від 21 листопада 2014 року з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, яка підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.3 ч. 1 ст. 198, п.4ст. 202,ч. 2 ст. 205, ст.254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: