Справа № 818/3423/15   
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 р. Справа № 818/3423/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/3423/15

за позовом ОСОБА_2

до Відділу Державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції

треті особи: ПАТ "Сумиобленерго", ПАТ КБ "Надра", ПАТ КБ "Приватбанк",

про скасування постанов про арешт майна боржника та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.07.2015 року №48071342 та від 09.12.2013 року №41126269 в частині накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а також просить зобовязати відповідача звільнити вказане майно з під-арешту.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є боржником за кредитним договором, укладеним з ПАТ КБ «Приватбанк», на забезпечення виконання якого був укладений договір іпотеки №2721 від 06.12.2007 року щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, про що внесений відповідний запис до реєстру прав на нерухоме майно. Під час проведення виконавчих дій в рамках зведеного виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Білопільським районним судом Сумської області №573/1314/13-ц, про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 149541,59грн. та наказу, виданого Господарським судом Сумської області №920/64/15 від 17.03.2015 року, про стягнення з позивача на користь ПАТ «Сумиобленерго» 24877,69грн. боргу та 1827грн. судових витрат, державним виконавцем винесено оскаржувані постанови, якими накладено арешт на все належне їй майно, в т.ч. і на квартиру, що є предметом іпотеки за договором з ПАТ КБ «Приватбанк». Позивач вважає ці постанови протиправними, оскільки у неї, крім квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, є інше нерухоме майно, достатнє для задоволення вимог стягувачів у виконавчих провадженнях, а саме: квартира, загальною площею 78,36кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2, та нежитлова будівля магазину «Продовольчі товари», розташована за адресою: м. Білопілля, вул. Пугачова,13, що перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Надра». Крім того, зазначає, що право застави ПАТ КБ «Приватбанк» виникло раніше, ніж судами винесені рішення про стягнення з неї заборгованості на користь ПАТ КБ «Надра» та ПАТ «Сумиобленерго». Таким чином, державним виконавцем неправомірно обмежено її можливість розпоряджатись належним їй майном та створено перешкоди для своєчасного виконання своїх кредитних зобовязань перед іпотекодержателем - ПАТ КБ «Приватбанк».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.105). Про причину неявки, всупереч ч.2 ст. 40 КАС України, суд не повідомив. Надіслав письмові пояснення на позовну заяву (а.с.39-40), згідно з якими у вирішенні питання про звільнення з під-арешту нерухомого майна, що перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Приватбанк», покладається на розсуд суду. Розгляд справи просив проводити у його відсутність (а.с.55).

Представник третьої особи - ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.103), надіслав заперечення на позовну заяву (а.с.95), в яких зазначив, що заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Надра» до цього часу не погашена, тому зняття арешту з нерухомого майна порушить його права як стягувача у виконавчому провадженні. Розгляд справи просив проводити у його відсутність.

Представник третьої особи ПАТ «Сумиобленерго» в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.94).

Представник третьої особи ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.102,104), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

06.12.2007 року між ОСОБА_2 (позичальник) та ПАТ КБ «Приватбанк» (кредитор) укладений договір про іпотечний кредит №SUB0GI (а.с.82-85), за умовами якого кредитор зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 70000грн., а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 70000грн., сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (п.1.1).

Виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором (в тому числі і додатковими угодами до нього) забезпечується іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: Сумська область, Білопільський район, вул. Ковпака, 1, корп..Б,кв.25 (п.3.1).

Відповідно до відомостей з державного реєстру іпотек та відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.48) 06.12.2007 року реєстратором: Білопільська районна державна нотаріальна контора зареєстровано обтяження на квартиру, розташовану за адресою: Сумська область, Білопільський район, вул. Ковпака, 1, корп.Б.,кв.25, тип обтяження іпотека, підстава обтяження - іпотечний договір №2721 від 06.12.2007 року.

Постановами державного виконавця ВДВС Білопільського районного управління юстиції від 09.07.2015 року №48071342 та від 09.12.2013 року №41126269 під час проведення виконавчих дій в рамках зведеного виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Білопільським районним судом Сумської області №573/1314/13-ц, про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 149541,59грн. та наказу, виданого Господарським судом Сумської області №920/64/15 від 17.03.2015 року, про стягнення з позивача на користь ПАТ «Сумиобленерго» 24877,69грн. боргу та 1827грн. судових витрат, накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборонену здійснювати його відчуження (а.с.9,13-14,67,81).

Таким чином, на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Приватбанк», накладено арешт, з чим позивач не погоджується, звернувшись із позовом до суду про скасування постанов про його накладення та зобовязання відповідача звільнити квартиру з під-арешту.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та статтею 585 Цивільного кодексу України встановлено, що права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення.

Частиною 6 статті 3 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Згідно з частиною 7 статті 3 Закону України "Про іпотеку" пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Абзацом 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" закріплено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення на стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Згідно з ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі:

виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Як зазначалось вище, право застави на нерухоме майно виникло на підставі договору іпотеки від 06.12.2007 року, тобто раніше набрання чинності судовими рішеннями про стягнення коштів з позивача, проте, щодо вартості предмета іпотеки суду не надано належних та допустимих доказів, що вартість квартири на день звернення ОСОБА_2 до суду не перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю - ПАТ КБ «Приватбанк».

Крім того, ч.4 ст.54 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Враховуючи, що позовні вимоги фактично спрямовані на зняття арешту із заставленого майна, а згідно з ч.4 ст.54 КАС України право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна має не боржник, а заставодержатель, яким є ПАТ КБ «Приватбанк» у даному випадку, то ОСОБА_2 не є особою, права та законні інтереси якої порушуються в межах зведеного виконавчого провадження винесеними державним виконавцем постановами.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Тобто обов'язковою умовою виникнення права звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, є порушення прав, свобод чи інтересів учасників виконавчого провадження з боку державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

При цьому позивач, яка є боржником у зведеному виконавчому провадженні, не зазначає та не надає належних та допустимих доказів того, що оскаржувані нею постанови порушують саме її права, свободи чи інтереси, а не інтереси ПАТ КБ «Приватбанк» як іпотекодержателя, якому вона повинна повернути кошти та відсотки за користування ними на умовах та у строки, передбачені кредитним договором.

Посилання представника позивача на неправомірність обмеження спірними постановами ОСОБА_2 у можливості розпоряджатися належною їй квартирою №25 по вул. Ковпака,1-б, в м. Білопілля суд вважає необґрунтованими, оскільки частиною 3 ст.9 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку»).

Отже, можливість позивача як іпотекодавця розпоряджатися належним їй нерухомим майном обмежена в силу закону, а постановами про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути обмежено лише право іпотекодержателя ПАТ КБ «Приватбанк» звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання боржником своїх зобовязань згідно з кредитним договором.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відтак, позивачем в порушення вимог ст.71 КАС України не доведено, що державний виконавець ВДВС Білопільського районного управління юстиції області, накладаючи арешти на нерухоме майно, діяв всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд, перевіряючи обґрунтованість накладення арешту на предмет іпотеки та оголошення заборони на його відчуження, з огляду на критерії, закріплені в ч. 3 ст. 2 КАС України, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Відділу Державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції,треті особи: ПАТ "Сумиобленерго", ПАТ КБ "Надра", ПАТ "КБ "Приватбанк" про скасування постанов про арешт майна боржника та зобов'язання вчинити дії відмовити .

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О. Осіпова

Повний текст постанови складено та підписано 01 грудня 2015 року