Справа № 815/6060/15
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6060/15
УХВАЛА

27 листопада 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Бобровської О.Ю.,

сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2 (за довіреністю від 28.07.2015 року)

представник відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю від 16.11.2015 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про скасування наказів та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про скасування наказів Головнорго управління МВС України в Одеській області від 14.05.2010 року №226 о/с, від 28.05.2010 року №482, від 16.06.2010 року №550, від 18.06.2010 року №305 о/с у частині звільнення ОСОБА_1 у відставку за п.65 «а» (за віком) з посади старшого інспектора сектору догляду лінійного відділу в аеропорті Одеса ГУ МВС України в області 12.05.2010 року та у запас Збройних Сил за п.66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби; зобовязання Головного управління МВС України в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору догляду лінійного відділу в аеропорті Одеса ГУ МВС України в Одеській області з 12.10.2010 року.

У судовому засідання 27.11.2015 року, представником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області заявлено усне клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду. Вказане клопотання представник відповідача обґрунтовував тим, що ухвалою суду від 17.08.2015 року у справі № 815/4638/15, в якій зазначає представник відповідача, розглядались тотожні позовні вимоги, адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ МВС України в Одеській області залишено без розгляду у звязку із пропуском позивачем строку звернення із позовною заявою.

Позивач та представник позивача, у судовому засідання 27.11.2015 року, заперечували проти задоволення клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача та вивчивши матеріали справи, вважає, що його необхідно задовольнити, а позовну заяву залишили без розгляду, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, позивач просить суд визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, які датовані 14.05.2010 року, 28.05.2010 року 16.06.2010 року та 18.06.2010 року. При цьому, у своїй позовній позивач посилається на те, що з жодним із вищевказаних наказів він не був ознайомлений, тексти наказів до його відома відповідачем не були доведені та копії цих наказів йому не вручались. У звязку з чим, у травні червні 2015 року він звернувся до начальника ГУМВС України в Одеській області з заявами про надання копій вищевказаних наказів та 27.07.2015 року був ознайомлений отримав витяги з наказів від 14.05.2010 року № 226 о/с та від 18.06.2010 року №305 о/с, в свою чергу, 12.08.2015 року згідно листа відповідача №9/С-696 позивач отримав витяги з наказів від 28.05.2010 року №482 та від 16.06.2010 року №550. Окрім вищенаведеного, позивач у свої позовній заяві посилається на те, що 03.08.2015 року вищевказані накази ним були оскаржені до Міністра внутрішніх справ України, та оскільки позивачем був використаний передбачений законом досудовий порядок врегулювання спору, на думку позивача, ним дотримано встановленого ч.4 ст. 99 КАС України строку звернення до суду із вказаним адміністративним позовом.

Однак, суд вважає твердження позивача щодо дотримання строку звернення до суду із вказаним позовом необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Приписами ч. 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи встановлюються строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, як вбачається з положень ст. 99 КАС України, початок перебігу строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Водночас, суд зазначає, що порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї.

Як вбачається з адміністративного позову, накази ГУМВС України в Одеській області №226 о/с, №482, №550, №305 о/с були прийняті, відповідно, ще 14.05.2010 року, 28.05.2010 року, 16.06.2010 року та 18.06.2010 року, тобто більше пяти років тому назад.

При цьому, слід зазначити, що у разі, коли день, з якого починається перебіг строку на звернення до суду із позовом, встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися.

Отже, суд критично оцінює посилання позивача про те, що більш, ніж пять років йому не було відомо про порушення його прав.

Разом з цим, згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що позивач звертався до Одеського окружного адміністративного суду з аналогічним адміністративним позовом до Головного управління МВС України в Одеській області про скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді ще 14.08.2015 року. Вказані обставини не заперечувались ні позивачем, ні представником позивача.

При цьому, ухвалою суду від 17.08.2015 року по справі №815/4638/15 (а.с.69), адміністративний позов ОСОБА_4 в якому він просив суд скасувати накази ГУ МВС України в Одеській області від 14.05.2010 року №226 о/с, №482 від 28.05.2010 року, №550 від 16.06.2010 року, №305 о/с від 18.06.2010 року в частині звільнення позивача з посади старшого інспектора сектора догляду лінійного відділу в аеропорту Одеса ГУ МВС України в Одеській області у відставку за п. 65 а (за віком) 12.05.2010 року та у запас Збройних Сил за п. 66 (за дискредитацію) Положення про проходження служби; зобовязати ГУ МВС України в Одеській області поновити позивача на посаді старшого інспектора сектора догляду лінійного відділу в аеропорту Одеса ГУ МВС України в Одеській області з 12.05.2015 року залишено без розгляду.

Отже, як вбачається із зазначеного, позивачеві не тільки було відомо про його порушені права, а він ще й звертався у серпні 2015 року до суду з аналогічними адміністративними позовами.

Таким чином, враховуючи те, що позивачеві було достовірно відомо про порушення його прав ще в липня серпня 2015 року, а також те, що позивач у серпні 2015 року вже звертався до Одеського окружного адміністративного суду з аналогічним адміністративним позовом, зважаючи, що дана позовна заява ОСОБА_5 подана до суду 12.10.2015 року, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що жодних належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку вчасного звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, позивач не вказує і не надає, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об'єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Згідно з ч.1 ст. 100 КАС України , положення якої відповідно до вимог ч.2 ст.5 КАС України суд застосовує при винесенні свого рішення по цій справі, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Тобто, з вказаного вбачається, що пропуск позивачем строку звернення до суду та неподання відповідного клопотання про його поновлення є підставою для залишення його позову без розгляду.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений строк звернення до суду та будь-яких ґрунтовних обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем у позові не зазначено та до суду не надано, що унеможливлює визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню.

Також, суд вважає необхідним розяснити позивачу, що згідно ч.3 ст.155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 99, 100, 155, 160, 165, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представника відповідача.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області області про скасування наказів та зобовязання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.185 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення 5-денного строку з дня проголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 02.12.2015 року.

Суддя О.Я. Бойко