Справа № 824/565/15-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/565/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Маренич І.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

26 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Лисої С.Д.,

представників позивача - Столяра Б.П., Бобика Й.Б., Савіна М.М.

представників відповідача - Лучкіної Г.В., Швець О.І., Паскар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фаіре Фінансе" до Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Фаіре Фінансе" звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції у Чернівецькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.02.2015 року №, №.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення винесені Новоселицькою об'єднаною державною податковою інспекцією у Чернівецькій області № та №000092200 від 09 лютого 2015 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представники відповідача (апелянта) апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі за обставин, викладених у ній, просили постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2015 року скасувати, давши пояснення, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали у повному обсязі, проти її задоволення заперечили, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Крім того, дали пояснення по суті апеляційної скарги, аналогічні викладеним в письмових запереченнях, що приєднані до матеріалів справи. Просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що слідчим управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Чернівецькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000 від 06.06.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України, відносно службових осіб ТОВ "Фаіре Фінансе", які у період з 01.01.2013 року по 31.05.2013 року шляхом завищення податкового кредиту за рахунок віднесення до його складу сум ПДВ від суб'єктів господарювання з ознаками фіктивності, умисно ухилялись від сплати до Державного бюджету України податку на додану вартість в сумі 2872441,00 грн.

17.09.2014 року старшим слідчим ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Чернівецькій області, капітаном податкової міліції Кургаєвою І.С. в межах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 06.06.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 Кримінального кодексу України, винесено постанову про проведення позапланової документальної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства ТОВ "Фаіре Фінансе" за період з 01.01.2013 року по 30.06.2014 року.

На підставі направлень від 14.10.2014 року №143, 144, 145, 146, згідно п.п.20.1.4 п.20 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та на підставі наказу №399 від 13.10.2014 року інспекторами відповідача проведено документальну позапланову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2014 року, якою встановлено порушення: - п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 2728819,00 грн.; - ст.22, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.201 ПК України, в результаті чого встановлено завищення податку на додану вартість на загальну суму 28724441,00 грн.; - п.5.9 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", в результаті чого встановлено перевищення ліміту готівки в касі підприємства установ на 19.03.2013 року в сумі 28000,00 грн.

За результатами перевірки складено Акт №1203/22/38038439 від 29.10.2014 року.

09 лютого 2015 року на підставі вказаного акта Новоселицька ОДПІ у Чернівецькій області прийняла податкові повідомлення-рішення: - форми "Р" №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 3590551,25 грн., в т.ч. за основним платежем 2872441,00 грн. та 718110,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); - форми "Р" № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 3411023,75 грн., в т.ч. за основним платежем 2728819,00 грн. та 682204,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); - форми "Р" № , яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 56000,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями - рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги позивача Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області прийнято рішення, яким скасоване податкове повідомлення - рішення від 09.02.2015 року № та залишено без змін податкові повідомлення - рішення № та № .

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність обвинувального висновку або ухвали про закриття кримінального провадження №0000030 за нереабілітуючими обставинами, в межах якого проводилась позапланова документальна перевірка позивача, позбавляє відповідача права виносити оскаржувані податкові повідомлення-рішення на підставі висновків акту позапланової документальної перевірки позивача №1203/22/38038439 від 29.10.2014 року. Відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем не на підставі та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до складеного відповідачем акта перевірки та долученої до справи відповідачем копії наказу про проведення перевірки №399 від 13.10.2014 року, перевірка проведена з підстав, передбачених п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України на виконання постанови старшого слідчого ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Чернівецькій області від 17 вересня 2014 року, винесеної в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000 від 06.06.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Згідно з п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України однією з обставин, що зумовлює проведення документальної позапланової виїзної перевірки є отримання постанови суду (ухвалу суду) про призначення перевірки або постанови органу дізнання, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

Наведене положення не містить вказівки на конкретно визначені статті КК України за якими має бути порушено кримінальну справу та доручено провести перевірку для цілей її виконання податковими органами.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності).

Податкове повідомлення-рішення в силу приписів п.86.8 ПК України приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Водночас п.86.9 ст.86 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що у разі якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність (п.86.9 ст.86 ПК України виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» №655-VIII від 17.07.2015 року).

Виходячи із змісту, суті і призначення цієї норми, такі приписи щодо не надіслання податкових повідомлень застосовуються у разі, якщо перевірка призначена відповідно до вимог КПК України або закону про оперативно-розшукову діяльність. Ця норма не містить застережень, що призначення такої перевірки повинно бути пов'язано із вчиненням злочинів за конкретно визначеними статтями КК України або з конкретно визначеним предметом вчиненого злочину. Ця норма не містить також вказівки, що певна кримінальна справа повинна бути порушена відносно конкретного платника податків, що перевіряється, або посадових осіб підприємства, щодо якого призначена податкова перевірка.

У даному випадку, при застосуванні цієї норми має значення факт призначення слідчими органами перевірки стосовно конкретного платника податків, за результатами якої платнику може бути розраховано грошове зобов'язання.

З урахуванням положень ч.2 ст.19 Конституції України та того, що положення п.86.9 ПК України не містять іншого, дана норма не підлягає розширеному тлумаченню.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку зазначена норма є спеціальною щодо обставин, з якими пов'язано її застосування та дій податкового органу, що вчиняються за наявності таких обставин у зв'язку з проведенням перевірки, а отже наведена норма підлягала застосуванню за принципом «так як є».

Основні засади податкового законодавства України зазначені у ст.4 ПК України, відповідно до п.4.1.4 якої, податкове законодавство України ґрунтується, серед інших, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Із вказаним принципом кореспондується норма закріплена у п.56.21 ст.56 ПК України про те, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Водночас із нормою п.86.9 пов'язана норма, закріплена у п.58.4 ст.58 ПК України відповідно до якої, у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Таким чином, податковий орган загалом не позбавлений права приймати податкове повідомлення-рішення за результатами перевірки, проведеної на підставі п.78.1.11 ПК України, проте таке право виникає при дотриманні вищевказаних норм Податкового кодексу України.

Як слідує з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 26.12.2014 року старшим слідчим з ОВС відділу кримінальних розслідувань СУ ФР Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області капітаном податкової міліції Вороніним М.С. закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000030 від 06.06.2014 року по епізоду, відомості по якому внесені за ч.3 ст.212 КК України, відносно службових осіб ТОВ "Фаіре Фінансе" на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діянні ознак вказаного кримінального правопорушення.

Оскільки судом першої інстанції встановлено проведення позапланової перевірки позивача у рамках кримінальної справи у відповідності з п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК України, тобто призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону, а відповідачем не надано доказів ухвалення вироку суду та набрання ним законної сили як на час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, так і під час розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач відповідно до п.86.9 ст.89 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не мав права приймати податкові повідомлення-рішення за результатами такої перевірки до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відповідачем при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень не враховано вимоги п.86.9 ст.89 ПК України, тому такі прийняті неправомірно та підлягають скасуванню.

Що стосується доводів апелянта про ненадання у рішенні судом першої інстанції оцінки господарським операціям позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 11 КАС України закріплений принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі, що зводиться до з'ясування всіх обставин, необхідних для захисту інтересів осіб від свавілля державних органів у межах претензій суб'єктів владних повноважень, тобто має свої межі з урахуванням принципу розподілу влади та верховенства права.

Перевірка судом всіх обставин укладання господарських операцій позивача з контрагентами не може входити у межі предмета доказування в даній адміністративній справі, оскільки це призвело би до перебирання судом на себе невластивих йому функцій суб'єкта владних повноважень - органу досудового розслідування, який, за результатами оцінки зібраних доказів, в тому числі і результатів перевірки позивача податковим органом, закрив кримінальне провадження за ч.3 ст.212 КК України за реабілітуючою підставою (п.2 ч.1 ст.284 КК України).

Крім того, встановлення обставин укладання господарських операцій у рамках даного судового провадження не вимагається, оскільки вони є похідними від факту законності застосування податковим органом повноважень при прийнятті податкових повідомлень-рішень.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів.

Головуючий /підпис/Біла Л.М.

Судді /підпис/ /підпис/Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.

З оригіналом згідно:

секретар