Справа № 821/3229/15-а
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/3229/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Циганій С.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Золотнікова О.С., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство інституту тваринництва степових районів імені ОСОБА_1 «Асканія-Нова» - Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Дослідне господарство інституту тваринництва степових районів імені ОСОБА_1 «Асканія-Нова» - Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства» до Управління Пенсійного фонду України в Чаплинському районі Херсонської області про визнання частково протиправним розрахунку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначених на пільгових умовах, та зобовязання здійснити перерахунок таких витрат, -

В С Т А Н О В И В:

28.09.2015р. ДП ДГ ІТСР «Асканія-Нова» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду із позовом до Управління ПФУ в Чаплинському районі Херсонської області, в якому просило суд:

- визнати розрахунки з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які були призначені на пільгових умовах недійсними за період з 01.01.2015р по 30.09.2015р в частині нарахувань відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5;

- зобовязати відповідача здійснити перерахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які були призначені на пільгових умовах, відповідно до стажу роботи працівників у позивача за період з 01.01.2015р. по 30.09.2015р. по наступним працівникам: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.10.2015р. в задоволені адміністративного позову ДП ДГ ІТСР «Асканія-Нова» відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду 1-ї інстанції, директор ДП ДГ ІТСР «Асканія-Нова» подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваної постанови порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26.10.2015р. та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю та /або неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, сповіщених належним чином про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ДП ДГ ІТСР «Асканія-Нова» є платником збору на обовязкове державне пенсійне забезпечення відповідно до ч.1 ст.14 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п.1 ст.1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997р. №400/97.

У позивача працювали працівники, які, відповідно до п.п. б-з ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», мають право на пільгову пенсію за Списком №2: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_5

Відповідач направив позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п.б-з ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2015р.

Не погоджуючись з вказаними розрахунками Управління ПФУ в Чаплинському районі Херсонської області, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволені позову, суд 1-ї інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог, а також з того, що позивачем не доведена неправомірність наданих йому розрахунків по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у зазначений в позові період.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх обгрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А згідно із ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Спірні правовідносини регламентуються положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788, «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058, «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР, а також відповідною «Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» (затв. постановою Правління ПФУ від 19.12.2003р. №21-1).

Так, в адміністративному позові та апеляційній скарзі позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 01.01.2015р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. за №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до ПК України, а саме, з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Державне підприємство «Дослідне господарство інституту тваринництва степових районів імені ОСОБА_1 «Асканія-Нова» - Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства» , як зазначає позивач, - є державним госпрозрахунковим підприємством, яке підпорядковане Національній академії аграрних наук України та є платником єдиного податку 4 групи.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців позивач зареєстрований 24.12.2002р.

Однак, з твердженнями позивача про те, що ДПДГ ІТСР «Асканія-Нова» зареєстровано лише 24.12.2002р. погодитись не можна, з огляду на наступне.

У відповідності з ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Відповідно до змісту довідок: №62 від 24.02.2012р. та №90 від 10.04.2014р. ДП «Дослідне господарство інститут тваринництва степових районів ім.М.Ф. ОСОБА_1 «Асканія-Нова» Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства» вбачається, що на підставі Постанови Наркомзева СССР від 30.10.1931р. на основі зоопарку та зоотехнічної станції Асканія-Нова, до якої входили с. Молочное від.№1, с. Іллінка від. №2, с. Питомник від. №3, Камиш від. №4, Маркєєва від. №5, створено інститут сільськогосподарської гібридизації і степної акліматизації тварин у підпорядкуванні ОСОБА_13 сільськогосподарських наук ім.В.І.Леніна. На основі відділень і виробничих ділянок: зооферма, авто гараж, комбікормовий завод, племсвиноферма, центрально-ремонтна майстерня, загін родючості створено Дослідне господарство Асканія-Нова, яке входить в систему підпорядкування Інституту «Асканія-Нова» (протокол №46 від 30.10.1931р.) На підставі наказу по інституту №215 від 25.12.1989р. Дослідне господарство «Асканія-Нова» розукрупнено на ОПХ «Асканія-Нова» і ОПХ «Молочное» Чаплинського району, Херсонської області. З 1998р. на підставі наказу по ІТСР «Асканія-Нова» №3 від 06.01.1998р. ОПХ «Асканія-Нова», ОПХ «Молочное», ОПХ «Маркеево», МХП «Филок», МХП «Строительный двор», РСУ були реорганізовані в Державну Дослідно-експерементальну агрофірму «Асканія-Нова» (ДДЕАФ «Асканія-Нова»), Чаплинського району, Херсонської області. Згідно Постанови Президіуму УААН від 28.06.2002р. (Протокол №9) «Про створення відділу ІТСР «Асканія-Нова» був створений виробничий відділ шляхом виділення з ГОЄА «Асканія-Нова» і передан ІТСР «Асканія-Нова». Згідно приказу УААН №95 від 29.11.2002р. (Постанова президіуму УААН від 28.11.2002р.) виведений із структури ІТСР «Асканія-Нова» виробничий відділ і на його основі створено Дослідне господарство «Асканія-Нова». З 29.12.2003р., відповідно до наказу №128 УААН, Дослідне господарство перейменовано в Державне підприємство «Дослідне господарство Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф. Іванова «Асканія-Нова» - Національного науково селекційно-генетичного центру з вівчарства».

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів, приходить до аналогічного висновку суду 1-ї інстанції, що ДПДГ ІТСР «Асканія-Нова» створено на основі злиття, приєднання, поділу чи перетворення інших господарств, включаючи ДДЕАФ «Асканія-Нова».

Також, з матеріалів справи вбачається, що громадяни ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_11 мають право на пільгове пенсійне забезпечення (згідно повідомлення Управління ПФУ в Чаплинському районі Херсонської області від 13.03.2015р за №951/02 )

Згідно вимог п.301.1 ст.301 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.01.2015р.), платниками фіксованого сільськогосподарського податку з урахуванням обмежень, встановлених п.301.6 цієї статті, можуть бути сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75%.

01.01.2015р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014р. №71-VII, яким внесено зміни до ст.9 ПК України: а саме, з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

З 01.01.2015р. за приписами п.291.4 ст.291 ПК України, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75% є платниками єдиного податку 4-ї групи.

Для платників цього податку пільг щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій законодавством не встановлено.

Отже, з 01.01.2015р. у підприємств сільськогосподарського товаровиробництва виникає обовязок щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

А за змістом п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» питання про відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до пунктів «б» - «з» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», було врегульовано Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до положень якого відповідач входив до переліку платників збору на обов'язкове державне пенсійне забезпечення.

Згідно з абз.4 п.1 ст.2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору, визначених п.п.1,2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б» - «з» ст.13 Закону України «про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім того, абзацом 3 п.1 ст.4 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 % від об'єкта оподаткування, визначеного абз.4 п.1 ст.2 цього Закону.

Стосовно ж законності нарахування Управлінням ПФУ підприємству відповідача сум, пов'язаних з відшкодуванням витрат з виплати та доставки пенсії, призначеної на підставі п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то судова колегія зазначає, що обов'язок відшкодовувати їх ґрунтується на абзаці 4 пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до УПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 % з наступним збільшенням її щороку на 10% до 100% розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Отже, враховуючи вищезазначене, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до п.п.«а»,«б» - «з» ч.1 ст.13 Закону України «Про Пенсійне забезпечення» за списками №1 і №2, покриваються підприємствами та організаціями, де працювали ці особи.

При цьому, обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених УПФУ після 01 січня 2004 року не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

При цьому, одночасно, слід звернути увагу й на те, що аналогічна правова позиція з цього питання була висловлена і Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 25.09.2012р. (у справах №21-251а12 і №21-293а12) та від 17.12.2013р. (у справі №21-453а13).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність і недоведеність позовних вимог.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що згідно із вимогами ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи правильності висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, судова колегія, діючи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.200 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство інституту тваринництва степових районів імені ОСОБА_1 «Асканія-Нова» - Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства» - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.В. Осіпов

Судді: О.С. Золотніков

ОСОБА_14