Справа № 815/5967/15
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5967/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.;

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ТОВ «Шевченківський Девелопмент» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень рішень № НОМЕР_1 від 17.07.2015 року, № НОМЕР_2 від 17.07.2015 року, № 1 від 28.09.2015 року, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області в якому просив суд скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 17.07.2015 року, № НОМЕР_2 від 17.07.2015 року, № 1 від 28.09.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

В період з 05.06.2015 року по 25.06.2015 року співробітники Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області провели документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент» щодо підтвердження господарських правовідносин з платниками податків ТОВ «Грандсервіс Україна», ТОВ «Ікон Преміум» за податковий період лютий 2014 року визначення впливу на податковий облік..

За результатами цієї перевірки 03.07.2015 року відповідач склав акт № 4573/15-53-22-01/35992924, яким встановлені порушення позивачем:

- пп.14.1.36, пп.14.1.191, пп.14.1.202, пп.14.1.178, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результат чого встановлено завищення залишку відємного значення ПДВ (рядок 24 декларації) за лютий 2014 року в сумі 101907,00 гр., завищення залишку відємного значення ПДВ (рядок 24 декларації) за вересень 2014 року у розмірі 50035,00 грн.;

- пп.14.1.36., пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення суми відємного значення обєкта оподаткування за 2014 рік на суму 36240.00 грн.

Позивач 08.07.2015 року подав заперечення на зазначений вище акт перевірки, однак податковий орган залишив скаргу без задоволення, а акт без змін.

На підставі цього акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення рішення:

- від 17.07.2015 року № НОМЕР_1, яким позивачеві, за порушення пп.14.1.36, пп.14.1.191, пп.14.1.202, пп.14.1.178, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 75003,00 грн., у тому числі за основним платежем 50035,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) 25018,00 грн.;

- від 17.07.2015 року № НОМЕР_2, яким позивачеві, за порушення пп.14.1.36., пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування 36240,00 грн.

- від 17.07.2015 року № НОМЕР_3 від 17.07.2015 року, яким позивачеві, за порушення пп.14.1.191, пп.14.1.202, пп.14.1.178, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі: за лютий 2014 - 101907,00 грн., за вересень 2014 15455,00 грн., 716,00 грн.

Однак, 27.07.2015 року позивач подав скаргу № 212 на вищевказані повідомленні-рішення, за результатами розгляду якої податкове повідомлення № НОМЕР_3 від 17.07.2015 року скасовано, а податкові повідомлення-рішення №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 залишено без змін. Водночас, рішенням про результати розгляду первинної скарги від 21.09.2015 року № /10/15-32-10-02-07 ГУ ДФС в Одеській області зобовязало відповідача винести податкове повідомлення рішення про зменшення суми відємного значення податку на додану вартість на 101907,00 грн. за лютий 2014 року за формою «В4».

На виконання рішення ГУ ДФС в Одеській області від 21.09.2015 року № /10/15-32-10-02-07 ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_4 від 28.09.2015 року, яким позивачеві за порушення пп.14.1.191, пп.14.1.202, пп.14.1.178, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 101907,00 грн. за лютий 2014 року.

Позивач не погоджується з податковими повідомленнями рішеннями Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області та вважає їх протиправними, винесеними з порушенням норм чинного законодавства та такими, що належать до скасування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.7-13).

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову (а.с.150-154).

З урахуванням думки сторін та відповідно вимог ч.6 ст.128 КАС України суд прийняв рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент» зареєстроване рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 08.07.2008 року за №0032743 (а.с.134).

Позивач зареєстрований та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області як платник податків з 09.07.2008 року за № 58726 (а.с.134).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент» зареєстроване та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області як платник податку на додану вартість зі свідоцтвом від 23.04.2013 №200123158,.

На підставі направлення від 03.06.2015 року № 001290/940 та Наказу від 03.06.2015 року № 916 року співробітники Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області документальну провели позапланову виїзну перевірку позивача з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків ТОВ «Грандсервіс Україна» (), ТОВ "ІКОН ПРЕМІУМ" () за податковий період лютий 2014 р. та визначення впливу на податковий облік.

За результатами цієї перевірки 03.07.2015 року відповідач склав акт №4573/15-53-22-01/35992924 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський девелопмент», , з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків ТОВ «Грандсервіс Україна» (), ТОВ "ІКОН ПРЕМІУМ" () за податковий період лютий 2014 р. та визначення впливу на податковий облік» (а.с.14-22).

В акті перевірки встановлені наступні порушення з боку позивача:

- пп.14.1.36, пп.14.1.191, пп.14.1.202, пп.14.1.178, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результат чого встановлено завищення залишку відємного значення ПДВ (рядок 24 декларації) за лютий 2014 року в сумі 101907,00 гр., завищення залишку відємного значення ПДВ (рядок 24 декларації) за вересень 2014 року у розмірі 50035,00 грн.;

- пп.14.1.36., пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення суми відємного значення обєкта оподаткування за 2014 рік на суму 36240.00 грн.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що у позивача відсутні належним чином складені та оформлені первинні документи, а також згідно з актом ДПІ у Суворовському районі ГУ Міндоходів в Одеській області «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Грандсервіс Україна» по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками ТОВ «Спецбілд» (), ТОВ «Ек-Буд-Монтаж» () за період 01.01.2014 року по 28.02.2014 року», актом ДПІ у Калінінському районі м. Донецька ГУ Міндохоів у Донецькій області від 23.03.2014 року № 298/05-63-22-08/3969510 про неможливість зустрічної звірки ТОВ «ІКОН ПРЕМІУМ».

08.07.2015 року позивач подав заперечення на акт перевірки від 03.07.2015 року № 4573/15-53-22-01/35992924 (а.с.23-25).

Відповідач 15.07.2015 року прийняв висновок № 21140/10/15-53-22-01, в якому зазначив, що висновки акту перевірки від 03.07.2015 року № 4573/15-53-22-01/35992924 відповідають вимогам чинного законодавства.

За наслідками перевірки позивача, податковий орган прийняв податкові повідомлення-рішення:

- від 17.07.2015 року № НОМЕР_1, яким позивачеві, за порушення пп.14.1.36, пп.14.1.191, пп.14.1.202, пп.14.1.178, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 75003,00 грн., у тому числі за основним платежем 50035,00 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) 25018,00 грн. (а.с.31);

- від 17.07.2015 року № НОМЕР_2, яким позивачеві, за порушення пп.14.1.36., пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування 36240,00 грн.(а.с.33);

- від 17.07.2015 року № НОМЕР_3 від 17.07.2015 року, яким позивачеві, за порушення пп.14.1.191, пп.14.1.202, пп.14.1.178, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі: за лютий 2014 - 101907,00 грн., за вересень 2014 15455,00 грн., 716,00 грн.(а.с.32).

Проте, 27.07.2015 року позивач подав скаргу № 212 на вищевказані повідомленні-рішення. За результатами розгляду якої податкове повідомлення № НОМЕР_3 від 17.07.2015 року скасовано, а податкові повідомлення-рішення №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2 залишено без змін (а.с.37-43). Крім того, рішенням про результати розгляду первинної скарги від 21.09.2015 року № /10/15-32-10-02-07 ГУ ДФС в Одеській області зобовязало відповідача винести податкове повідомлення рішення про зменшення суми відємного значення податку на додану вартість на 101907,00 грн. за лютий 2014 року за формою «В4».

ДПІ в Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, на виконання рішення ГУ ДФС в Одеській області від 21.09.2015 року № /10/15-32-10-02-07, винесла податкове повідомлення рішення № НОМЕР_4 від 28.09.2015 року, яким позивачеві за порушення пп.14.1.191, пп.14.1.202, пп.14.1.178, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 101907,00 грн. за лютий 2014 року (а.с.45).

Суд вважає, що вказані висновки про наявність зазначених порушень податкового законодавства позивачем є необґрунтованими.

Так, впродовж судового розгляду справи суд встановив, що в періоді, який перевірявся, одним із контрагентів Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент» були ТОВ «Грандсервіс Україна» (), ТОВ «ІКОН ПРЕМІУМ» ().

Позивач (замовник) та ТОВ «Грандсервіс Україна» (підрядник) уклали договір підряду від 10.02.2012 року № 10/09/12 (а.с.46-49). Предметом зазначеного договору є виконання оздоблювально-будівельних робіт нежитлових приміщень на завдання замовника. Вказані роботи повинні прийматися на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.

Так, позивач надав до перевірки та до суду акти прийому виконаних будівельних робіт форми КБ-2В, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма КБ-3), підсумкові відомості (а.с.54-102).

А саме акти: від 13.02.2014 року б/н, від 18.02.2014 року б/н, від 28.02.2014 року б/н. В яких зазначено наступні реквізити:

- Замовник - ТОВ "ШЕВЧЕНКIВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ";

- Підрядник - ТОВ «Грандсервіс Україна»;

- Договір - №10/09/12 від 10.09.2012;

- Найменування будівництва та його адреса «нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець» - оздоблювально - будівельні роботи, розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Маразліївська, 1/20;

- Найменування обєкту - нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець».

В усіх вищенаведених актах прийому виконаних будівельних робіт містяться підписи Підрядника про здачу робіт -ОСОБА_1 та підписи Замовника про прийняття робіт директора ТОВ "ШЕВЧЕНКIВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ" - ОСОБА_2В.».

На виконання умов зазначених договорів позивач здійснив оплату виконаних робіт, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, що свідчить про реальність здійснення господарської операції (а.с.103-115).

Також ТОВ «Шевченківський Девелопмент» (замовник) та ТОВ «Грандсервіс Україна» (підрядник) уклали договір підряду 09 січня 2014 року № 09/01/14( а.с. 50-53).

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору підрядник зобовязується за завданням замовника виконати з використанням власних матеріалів ремонтно-оздоблювальні роботи (надалі роботи) нежитлових приміщень будівлі, розташованої за адресою: м.Одеса, проспект Шевченка, 2-а (надалі- обєкт), а замовник зобовязується оплатити їх та прийняти вказані роботи за ОСОБА_1 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в).

На підтвердження виконання зазначеного договору позивач надав: акт прийому виконаних будівельних робіт (примірна форма №КБ-2в) від 05.02.2014 № б/н, відповідно до якого вартість робіт склала 29487,18грн., у т.ч. ПДВ 4914,53грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ-3), підсумкова відомість ресурсів (а.с.133-139), в яких зазначено:

- Замовник - ТОВ "ШЕВЧЕНКIВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ";

- Підрядник - ТОВ «Грандсервіс Україна»;

- Договір - від 09.01.2014 №09/01/14;

- Найменування будівництва та його адреса «ремонтно-оздоблювальні роботи нежитлових приміщень будівлі, розташованої за адресою: м.Одеса, проспект Шевченка, 2-а»;

- Найменування обєкту - ремонтно-оздоблювальні роботи нежитлових приміщень будівлі, розташованої за адресою: м.Одеса, проспект Шевченка, 2-а.

В акті прийому виконаних будівельних робіт містяться підпис Підрядника про здачу робіт -ОСОБА_1 та підпис Замовника про прийняття робіт директора ТОВ "ШЕВЧЕНКIВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ" - ОСОБА_2В.»

На підтвердження оплати позивач надав податкову накладну та платіжне доручення, що також свідчить про реальність господарських операцій позивача.

Суд також звертає увагу, що в зазначених договорах містяться підписи посадових осіб підприємств та печатки даних підприємств

Таким чином, суд критично ставиться до доводів відповідача, що позивач не має належним чином оформлених первинних документів, в звязку з чим неможливо встановити право позивача на віднесення до складу валових витрат вартість приданих робіт у ТОВ «Грандсервіс Україна» робіт.

З огляду на те, що за договорами, укладеними позивачем з контрагентами, позивач придбав оздоблювально-будівельні роботи нежитлових приміщень, а згідно Виписки ЄДРПОУ його основний вид діяльності: надання в оренду експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, суд робить висновок, що вказані господарські операції реально повязані з його господарською діяльністю.

Іншими словами, на думку суду, придбання робіт позивачем за вищезазначеними договорами, повністю узгоджується, є логічним та відповідає тому виду діяльності, яким займається підприємство позивача.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України: «Витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником)».

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;

крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з п.138.2. ст.138 ПК витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача).

Відповідно до п.201.6 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображується у податкових зобовязаннях і реєстр виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Таким чином, відповідно до зазначених правових норм, з моменту отримання позивачем зазначених податкових накладних від контрагента у позивача виникло право на віднесення ПДВ по операціях з цими контрагентами до складу свого податкового кредиту з ПДВ.

При цьому факт виконання вказаними контрагентами позивача передбачених укладеними договорами послуг підтверджується наданими до суду первинними документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Також, суд встановив, що за отримання зазначених вище робіт позивач з своїми контрагентом розрахувався, тобто сторони договору зазнали змін майнового стану. Дані факти підтверджується податковими накладними, які були включені позивачем у податкову звітність з ПДВ у періоді, що перевірявся, а також копіями відповідних документів про оплату продавцю вартості товарів та послуг, які є в матеріалах справи (а.с. 103-108).

На підставі викладених обставин, суд вважає, що витрати за договорами укладеним з зазначеними вище контрагентами позивач правомірно включив до складу витрат.

Також суд не приймає уваги посилання відповідача на акт ДПІ у Суворовському районі ГУ Міндоходів в Одеській області «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Грандсервіс Україна» по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками ТОВ «Спецбілд» (), ТОВ «Ек-Буд-Монтаж» () за період 01.01.2014 року по 28.02.2014 року». Оскільки, даний акт складений не відносно позивача, а платник податків не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів.

Що ж до висновків податкового органу щодо висновків про наявність порушень податкового законодавства позивачем по правовідносинах із ТОВ «Ікон Преміум», то висновки відповідача ґрунтуються на акті ДПІ у Калінінському районі м. Донецька ГУ Міндохоів у Донецькій області від 23.03.2014 року № 298/05-63-22-08/3969510 про неможливість зустрічної звірки ТОВ «ІКОН ПРЕМІУМ».

Так, даний акт складено у березні 2014 року, тому він не може бути підтвердженням відповідача про неможливість виконання робіт ТОВ «ІКОН ПРЕМІУМ» у лютому 2014 року.

Відповідно до п.73.5 ст. 73 Податкового кодексу України з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків та даних щодо неприбуткових організацій, визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, у тому числі між платником податку та неприбутковими організаціями, визначеними пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Також, згідно із п.7 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою КМУ № 1232 від 27.12.2015 року (Далі Порядок № 1232) у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку субєкта господарювання у звязку із зняттям з обліку, встановленням відсутності субєкта господарювання та/або його посадових (уповноважених) осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), ненаданням інформації та документів для проведення зустрічної звірки, контролюючий орган (виконавець) складає акт про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання, який підписується посадовими особами контролюючого органу (виконавця), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта, неявки для підписання, відмови від підписання Довідки про результати проведення звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених ДПС України.

Згідно з п.6 Порядку № 1232 У разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (у встановлений Податковим кодексом України строк) контролюючий орган проводить зустрічну звірку.

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що проведення зустрічної звірки можливе виключно у разі наявності у податкового органу необхідної інформації та документів, адже у протилежному випадку у контролюючого органу відсутні дані, які необхідні для співставлення.

Під час судового розгляду представник відповідача не надав доказів, які б вказували про безпосереднє відношення позивача до зловживань у системі відшкодування ПДВ.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи відповідача про відсутність реальності здійснення господарських операцій є недоведеними.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд встановив, що відповідач всупереч нормам Податкового кодексу України безпідставно прийняв спірні податкові повідомлення-рішення.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України: «Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа».

В даному випадку стягнення судових витрат необхідно провести шляхом за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № НОМЕР_1 від 17.07.2015 року, № НОМЕР_2 від 17.07.2015 року, № НОМЕР_4 від 28.09.2015 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ТОВ "ШЕВЧЕНКIВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ" () суму сплаченого судового збору в розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя О.Я. Бойко