Справа № 816/4189/15
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/4189/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Мекенченко М.А.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремінь-Спецтехнологія" до ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кремінь-Спецтехнологія" /надалі - позивач; ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія"/ звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

У судовому засіданні 22.10.2015 року судом здійснено заміну первинного відповідача ОСОБА_5 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Полтавській області на ОСОБА_5 об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області /надалі - відповідач; ОСОБА_5 ОДПІ/.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є акт перевірки від 12.01.2015 № 26/16-03-22-03-08/36503838, складений за результатами проведеної відповідачем позапланової виїзної перевірки ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Реалтранс Груп" () за період з травень-червень 2012 року, ПП "Снаб Трейд" () за період липень 2012, ТОВ "Аккорд Агро" () за період серпень-вересень 2012, ТОВ "Ромакс Груп" () за період жовтень-грудень 2012, ТОВ "Компанія Бравел" () за період лютий 2013, ТОВ "ТКС "Пол" () за період травень-квітень 2013, ПП "Дельта 123" () за період лютий-квітень 2014ПП "Водолій 14" () за період червень, серпень 2014 року. Вважає помилковими висновки акта перевірки про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п.п. 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України по господарським операціям з вищевказаними контрагентами, оскільки право на формування податкового кредиту підтверджується договорами, податковими накладними, первинними документами бухгалтерського обліку та платіжними документами. Господарські операції носили реальний характер та повністю відображені в бухгалтерському та податковому обліку на підставі первинних документів, оформлених у відповідності до чинного законодавства.

22.10.2015 до суду надійшли письмові заперечення, в яких на підтвердження правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач посилається на висновки позапланової виїзної перевірки ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Реалтранс Груп" () за період з травень-червень 2012 року, ПП "Снаб Трейд" () за період липень 2012, ТОВ "Аккорд Агро" () за період серпень-вересень 2012, ТОВ "Ромакс Груп" () за період жовтень-грудень 2012, ТОВ "Компанія Бравел" () за період лютий 2013, ТОВ "ТКС "Пол" () за період травень-квітень 2013, ПП "Дельта 123" () за період лютий-квітень 2014ПП "Водолій 14" () за період червень, серпень 2014 року, оформленої актом від 12.01.2015 № 26/16-03-22-08/36503838.

Зазначає, що в наданих позивачем товарно-транспортних накладних відсутні дані щодо дати і часу виїзду з підприємства-вантажовідправника, дати і часу прибуття до вантажоодержувача, відсутні ПІБ особи, що дозволила відпуск товарів; до перевірки не надано первинні облікові документи з обліку придбаного товару; у ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія" відсутні власні складські приміщення необхідні для зберігання придбаного у контрагентів товару. Крім того посилається на висновки актів перевірок по вищезазначеним контрагентам.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія" (ідентифікаційний код 36503838) зареєстроване як юридична особа 23.04.2009, взяте на податковий облік в органах державної податкової служби та зареєстроване платником податку на додану вартість з 07.05.2009, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 100225404 від 07.05.2009.

У термін з 03.11.2014 по 07.11.2014 посадовою особою ОСОБА_5 ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ "Реалтранс Груп" () за період з травень-червень 2012 року, ПП "Снаб Трейд" () за період липень 2012, ТОВ "Аккорд Агро" () за період серпень-вересень 2012, ТОВ "Ромакс Груп" () за період жовтень-грудень 2012, ТОВ "Компанія Бравел" () за період лютий 2013, ТОВ "ТКС "Пол" () за період травень-квітень 2013, ПП "Дельта 123" () за період лютий-квітень 2014ПП "Водолій 14" () за період червень, серпень 2014 року, за результатами якої складено акт від 12.01.2015 № 26/16-03-22-08/36503838 /том 1, а.с. 16-45/.

За висновками перевірки встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п.п. 201.4, 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України в частині завищення податкового кредиту на загальну суму податку на додану вартість 84 030,66 грн /том 1 а.с. 45/, у тому числі:

- за травень 2012 року в сумі 11233,33 грн;

- за червень 2012 року в сумі 7285,00 грн;

- за липень 2012 року в сумі 6500,00 грн;

- за серпень 2012 року в сумі 3300,00 грн;

- за вересень 2012 року в сумі 9178,33 грн;

- за жовтень 2012 року в сумі 4985,00 грн;

- за листопад 2012 року в сумі 5240,00 грн;

- грудень 2012 року в сумі 5800,00 грн;

- за лютий 2013 року в сумі 1666,67 грн;

- за квітень 2013 року в сумі 5300,00 грн;

- за травень 2013 року в сумі 1300,00 грн;

- за лютий 2014 року в сумі 3100,00 грн;

- за березень 2014 року в сумі 5598,33 грн;

- за квітень 2014 року в сумі 2900,00 грн;

- за серпень 2014 року в сумі 10644,00 грн.

Позивачем подано до ОСОБА_5 ОДПІ письмові заперечення на акт перевірки /том 1, а.с. 46-48/.

20.04.2015 ОСОБА_5 ОДПІ на підставі акту перевірки від 12.01.2015 № 26/16-03-22-08/36503838 винесено податкове повідомлення-рішення № /1119, яким ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" у розмірі 116145,99 грн, у тому числі: за основним платежем - у розмірі 77430,66 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - у розмірі 38715,33 грн /том 1, а.с. 5/.

Позивач не погодився з вказаним податковим повідомленням-рішенням, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню № /1119 від 20.04.2015, суд дійшов наступних висновків.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця..

Згідно пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З огляду на викладені положення Податкового кодексу України, для отримання права сформувати податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати належним чином оформлені податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем /далі - Покупець/ та ТОВ "Реалтранс Груп" /далі - Постачальник/ укладено договір поставки від 01.03.2012 року № 25 /том 1, а.с. 246/, за умовами якого Постачальник зобов'язується поставляти та передавати у власність Покупця запасні частини, вузли, агрегати /далі - товар/, а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати Товар на умовах цього договору.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що ціна за кожну одиницю товару та загальна сума кожної окремої партії визначається у рахунку-фактурі згідно прейскуранту Постачальника.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що постачання товару здійснюється на умовах самовивозу із складу Постачальника.

Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється Покупцем відповідно до Інструкцій, затверджених постановами Держарбітражу при РМ СРСР від 15.06.1965 року № П-6 та від 25.04.1966 №П-7, безпосередньо при отриманні товару, шляхом підписання видаткової накладної повноважними представниками сторін /пункт 4.5 Договору/.

ТОВ "Реалтранс Груп" виписано позивачу наступні податкові накладні: № 324 від 03.05.2012 на запасні частини на загальну суму 15000,00 грн, у тому числі ПДВ - 2500,00 грн; № 325 від 03.05.2012 на запасні частини на загальну суму 6000,00 грн, у тому числі ПДВ - 1000,00 грн; № 1016 від 10.05.2012 на запасні частини на загальну суму 4100,00 грн, у тому числі ПДВ - 683,33 грн; № 1413 від 14.05.2012 на запасні частини на загальну суму 6300,00 грн, у тому числі ПДВ - 1050,00 грн; № 1810 від 18.05.2012 на запасні частини на загальну суму 36000,00 грн, у тому числі ПДВ - 6000,00 грн; № 113 від 01.06.2012 на запасні частини на загальну суму 7760,00 грн, у тому числі ПДВ - 1293,33 грн; № 512 від 05.06.2012 на запасні частини на загальну суму 9585,00 грн, у тому числі ПДВ - 1597,50 грн; № 810 від 08.06.2012 на запасні частини на загальну суму 11190,00 грн, у тому числі ПДВ - 1865,00 грн; № 1304 від 13.06.2012 на запасні частини на загальну суму 15175,00 грн, у тому числі ПДВ - 2529,17 грн, копії яких наявні у матеріалах справи /том 1, а.с. 83, зворот, 86, 88, зворот, 91, 94, 97, 100, 103, 106/.

Вказані податкові накладні внесені позивачем до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за травень-червень 2012 року та сума податку на додану вартість згідно даних податкових накладних в розмірі 18518,00 грн включена до складу податкового кредиту травня-червня 2012 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Факт здійснення господарських операцій з ТОВ "Реалтранс Груп" згідно укладеного договору № 25 від 01.03.2012 позивач підтверджує:

- рахунками: від 03.05.2012 № 414, №415 від 03.05.2012, № 510 від 10.05.2012, № 537 від 14.05.2012, № 586 від 18.05.2012, № 647 від 01.06.2012, № 627 від 05.06.2012, № 693 від 08.06.2012, 712 від 13.06.2012 /том 1, а.с. 83, 85, 88, 90, 93, 96, 99, 102, 105/, копії яких наявні у матеріалах справи та які надавалися до перевірки, про що зафіксовано в акті перевірки;

- видатковими накладними на запасні частини: № 323 від 03.05.2012, №324 від 03.05.2012, №1017 від 10.05.2012, № 1413 від 14.05.2012, № 1806 від 18.05.2012, № 109 від 01.06.2012, № 507 від 05.06.2012, № 808 від 08.06.2012, № 1303 від 13.06.2012 /том 1 а.с. 83, 85 зворот, 88, 90 зворот, 93 зворот, 96 зворот, 99 зворот, 102 зворот, 105 зворот/, копії яких наявні у матеріалах справи та які надавалися до перевірки, про що зафіксовано в акті перевірки;

- прибутковими ордерами: № 1 від 03.05.2012, № 2 від 03.05.2012, № 3 від 10.05.2012, № 5 від 14.05.2012, № 7 від 18.05.2012, № 4 від 01.06.2012, № 5 від 05.06.2012, № 8 від 08.06.2012, № 12 від 13.06.2012 /том 1, а.с. 84, 87, 89, 92, 95, 98, 101, 104, 107/, копії яких наявні у матеріалах справи.

Фактичне перевезення товару від ТОВ "Реалтранс Груп" підтверджується товарно-транспортними накладними, копії яких наявні у матеріалах справи /том 1 а.с. 84 зворот, том 4, а.с. 48-49, 52/, зі змісту яких встановлено, що перевезення здійснено вантажним автомобілем з реєстраційним номером ВІ 7102 АВ водієм ОСОБА_3, який є керівником ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія".

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія якого наявна у матеріалах справи, ОСОБА_3 має право керувати автомобілем марки VOLKSWAGEN, реєстраційний номер НОМЕР_1, моделі LT 35, шасі № WV2ZZZ29ZHH007438, тип транспортного засобу - вантажний бортовий, власник ОСОБА_6.

Крім того, відповідно до пунктів 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 /у редакції чинній на момент вимкнення спірних правовідносин/ власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Отже, особа, якій передано реєстраційний документ на транспортний засіб може користуватися транспортним засобом.

Отриманий від ТОВ "Реалтранс Груп" товар оприбутковано по бухгалтерському обліку позивача, що підтверджується Журналом обліку вантажів, що надійшли за травень, червень 2012 р. /том 3 а.с. 195-197/.

Фактичне перерахування позивачем коштів за отриманий товар ТОВ "Реалтранс Груп" підтверджується копіями банківських виписок /том 1 а.с. 179-192/.

Суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Відтак, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивачем не надано жодних паспортів якості та сертифікатів відповідності на придбаний товар у ТОВ "Реалтранс Груп", а також те що видаткові накладні оформлені з порушенням вимог пункту 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а товарно-транспортні накладні не містять дати та часу виїзду від підприємства-вантажовідправника, дати та часу прибуття до вантажоодержувача, відсутність печатки вантажовідправника.

Статтею 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідачем не доведено, що договір, укладений позивачем з ТОВ "Реалтранс Груп", був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, не надано доказів про наявність умислу сторін, тобто, що вони усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного правочину і суперечність його мети інтересам держави та суспільства, прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Відповідно до частини 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Разом з тим, вироками судів ознаки узгоджених кримінально-карних дій в діях працівників позивача та ТОВ "Реалтранс Груп" не встановлені.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про безтоварність господарської операції з посиланням на те, що ТОВ "Реалтранс Груп" не задекларовано податкові зобов'язання по даним господарським операціям в результаті подання за травень 2012 року податкової звітності з нульовими показниками, та не подання податкової звітності за червень 2012 року, оскільки можливі порушення порядку здійснення господарської діяльності ТОВ "Реалтранс Груп" не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності, з огляду на те, що у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Суд зазначає, що добросовісний платник податків, який в силу покладеного на нього законами обов'язку щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) вступає у зв'язку з цим у відповідні правовідносини з державою, не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання такого обов'язку іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом.

У разі якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем /далі - Покупець/ та ПП "Снаб-Трейд" /далі - Постачальник/ укладено договір поставки від 01.07.2012 року № 51 /том 1, а.с. 245/, за умовами якого Постачальник зобов'язується поставляти та передавати у власність Покупця запасні частини, вузли, агрегати /далі - товар/, а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати Товар на умовах цього договору.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що ціна за кожну одиницю товару та загальна сума кожної окремої партії визначається у рахунку-фактурі згідно прейскуранту Постачальника.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що постачання товару здійснюється на умовах самовивозу із складу Постачальника.

Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється Покупцем відповідно до Інструкцій, затверджених постановами Держарбітражу при РМ СРСР від 15.06.1965 року № П-6 та від 25.04.1966 №П-7, безпосередньо при отриманні товару, шляхом підписання видаткової накладної повноважними представниками сторін /пункт 4.5 Договору/.

ПП "Снаб-Трейд" виписано позивачу наступні податкові накладні: № 219 від 02.07.2012 на запасні частини на загальну суму 17640,96 грн, у тому числі ПДВ - 2940,16 грн; № 2103 від 21.07.2012 на запасні частини на загальну суму 21359,04 грн, у тому числі ПДВ - 3559,84 грн, копії яких наявні у матеріалах справи /том 1, а.с. 109, 112/.

Вказані податкові накладні внесені позивачем до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за липень 2012 року та сума податку на додану вартість згідно даних податкових накладних в розмірі 6500,00 грн включена до складу податкового кредиту липня 2012 року.

Факт здійснення господарських операцій з ПП "Снаб-Трейд" згідно укладеного договору № 51 від 01.07.2012 позивач підтверджує:

- рахунками: № 206 від 02.07.2012, № 2103 від 21.07.2012 /том 1, а.с. 108, 111/, копії яких наявні у матеріалах справи та які надавалися до перевірки, про що зафіксовано в акті перевірки;

- видатковими накладними на запасні частини: № 219 від 02.07.2012, № 2013 від 21.07.2012 /том 1 а.с. 108 зворот, 111 зворот/, копії яких наявні у матеріалах справи та які надавалися до перевірки, про що зафіксовано в акті перевірки;

- прибутковими ордерами: № 1 від 02.07.2012, № 12 від 21.07.2012 /том 1, а.с. 110, 113/, копії яких наявні у матеріалах справи.

Фактичне перевезення товару від ПП "Снаб-Трейд" підтверджується товарно-транспортними накладними, копії яких наявні у матеріалах справи /том 4, а.с. 46-47/, зі змісту яких встановлено, що перевезення здійснено вантажним автомобілем з реєстраційним номером ВІ 7102 АВ водієм ОСОБА_3, який є керівником ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія".

Отриманий від ПП "Снаб-Трейд" товар оприбутковано по бухгалтерському обліку позивача, що підтверджується Журналом обліку вантажів, що надійшли за липень 2012 р. /том 3 а.с. 198-199/.

Фактичне перерахування позивачем коштів за отриманий товар ПП "Снаб-Трейд" підтверджується копіями банківських виписок /том 1 а.с. 194-195/.

Суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Відтак, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивачем не надано жодних паспортів якості та сертифікатів відповідності на придбаний товар у ПП "Снаб-Трейд", а також те що видаткові накладні оформлені з порушенням вимог пункту 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а товарно-транспортні накладні не містять дати та часу виїзду від підприємства-вантажовідправника, дати та часу прибуття до вантажоодержувача, відсутність печатки вантажовідправника.

Вироками судів ознаки узгоджених кримінально-карних дій в діях працівників позивача та ПП "Снаб-Трейд" не встановлені.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про безтоварність господарської операції з посиланням на інформацію Інтегрованої інформаційної системи "Податковий блок", що між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями ПП "Снаб-Трейд" за липень 2012 року виникла розбіжність та на акт Західної ОДПІ м. Харкова Міндоходів у Харківській області "Про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства" від 27.09.2012 № 429/15-314/36458749, оскільки можливі порушення порядку здійснення господарської діяльності ПП "Снаб-Трейд" не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності, з огляду на те, що у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем /далі - Покупець/ та ТОВ "Аккорд агро" /далі - Постачальник/ укладено договір поставки від 01.08.2012 року № 52 /том 1, а.с. 244/, за умовами якого Постачальник зобов'язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати на умовах цього договору товари (запасні частини до транспортних засобів) в асортименті, кількості і по ціні в національній валюті України згідно заявки Покупця, узгодженої між сторонами засобами факсимільного зв'язку або електронної пошти.

Пунктом 4.1, 4.2 Договору визначено, що поставка товару здійснюється відповідно до потреб Покупця та на підставі його письмових заявок щодо асортименту та кількості товару, які вказуються у видаткових накладних на кожну партію товару.

Поставка товару здійснюється на умовах EWX.

Згідно пункту 2.1 Договору товар, що поставляється, за своєю якістю та комплектністю повинен відповідати вимогам ГОСТів технічним умовам заводу-виробника.

ТОВ "Аккорд агро" виписано позивачу наступі податкові накладні: № 102 від 01.08.2012 на запасні частини на загальну суму 9600,00 грн, у тому числі ПДВ - 1615,00 грн; № 1402 від 14.08.2012 на запасні частини на загальну суму 10110,00 грн, у тому числі ПДВ - 1685,00 грн; № 306 від 03.09.2012 на запасні частини на загальну суму 17181,00 грн, у тому числі ПДВ - 2863,50 грн; № 507 від 05.09.2012 на запасні частини на загальну суму 17563,00 грн, у тому числі ПДВ - 2927,17 грн; № 1305 від 13.09.2012 на запасні частини на загальну суму 14506,00 грн, у тому числі ПДВ - 2417,67 грн; № 2506 від 25.09.2012 на запасні частини на загальну суму 5820,00 грн, у тому числі ПДВ - 970,00 грн, копії яких наявні у матеріалах справи /том 1, а.с. 115, 118, 121, 124, 127, 130/.

Вказані податкові накладні внесені позивачем до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за серпень, вересень 2012 року та сума податку на додану вартість згідно даних податкових накладних в розмірі 12478,34 грн включена до складу податкового кредиту серпня, вересня 2012 року.

Факт здійснення господарських операцій з ТОВ "Аккорд Агро" згідно укладеного договору № 52 від 01.08.2012 позивач підтверджує:

- рахунками: № 102 від 01.08.2012, № 1402 від 14.08.2012, № 305 від 03.09.2012, № 503 від 05.09.2012, № 1301 від 13.09.2012, № 2504 від 25.09.2012 /том 1, а.с. 114, 117, 120, 123, 126, 129/, копії яких наявні у матеріалах справи та які надавалися до перевірки, про що зафіксовано в акті перевірки;

- видатковими накладними на запасні частини: № 102 від 01.08.2012, № 1402 від 14.08.2012, № 306 від 03.09.2012, № 505 від 05.09.2012, № 1304 від 13.09.2012, № 2505 від 25.09.2012 /том 1 а.с. 114 зворот, 118 зворот, 120 зворот, 126 зворот, 129 зворот/, копії яких наявні у матеріалах справи та які надавалися до перевірки, про що зафіксовано в акті перевірки;

- прибутковими ордерами: № 1 від 01.08.2012, № 8 від 14.08.2012, № 1 від 03.09.2012, № 2 від 05.09.2012, № 6 від 13.09.2012, № 10 від 25.09.2012 /том 1, а.с. 116, 119, 122, 125, 128, 131/, копії яких наявні у матеріалах справи.

Фактичне перевезення товару від ТОВ "Аккорд Агро" підтверджується товарно-транспортними накладними, копії яких наявні у матеріалах справи /том 4, а.с. 50-51, 54/, зі змісту яких встановлено, що перевезення здійснено вантажним автомобілем з реєстраційним номером ВІ 7102 АВ водієм ОСОБА_3, який є керівником ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія".

Отриманий від ТОВ "Аккорд Агро" товар оприбутковано по бухгалтерському обліку позивача, що підтверджується Журналом обліку вантажів, що надійшли за серпень-версень 2012 р. /том 3 а.с. 200-201/.

Фактичне перерахування позивачем коштів за отриманий товар ТОВ "Аккорд Агро" підтверджується копіями банківських виписок /том 1 а.с. 196-209/.

Суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Відтак, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивачем не надано жодних паспортів якості та сертифікатів відповідності на придбаний товар у ТОВ "Аккорд Агро", а також те що видаткові накладні оформлені з порушенням вимог пункту 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а товарно-транспортні накладні не містять дати та часу виїзду від підприємства-вантажовідправника, дати та часу прибуття до вантажоодержувача, відсутність печатки вантажовідправника.

Вироками судів ознаки узгоджених кримінально-карних дій в діях працівників позивача та ТОВ "Аккорд Агро" не встановлені.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про безтоварність господарської операції з посиланням на інформацію Інтегрованої інформаційної системи "Податковий блок", що між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями ТОВ "Аккорд Агро" за серпень 2012 року виникла розбіжність та на акт ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 26.11.20102 № 1204/2305/37191362 "Про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ "Аккорд Агро", оскільки можливі порушення порядку здійснення господарської діяльності ТОВ "Аккорд Агро" не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності, з огляду на те, що у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем /далі - Покупець/ та ТОВ "Ірида Фінанс" /далі - Постачальник/ укладено договір поставки товару (на умовах відстрочки) від 05.02.2013 року № 37/2013 /том 1, а.с. 241/, за умовами якого Постачальник зобов'язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати запасні частини до транспортних засобів та інших видів техніки, вузли та агрегати до них в асортименті і кількості згідно заявок, рахунків та специфікацій Покупця.

Згідно пункту 2.1 Договору товар, що поставляється, за своєю якістю відповідає вимогам ГОСТів та технічним умовам.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що всі витрати по транспортуванню товару від Постачальника до Покупця несе Покупець.

ТОВ "Ірида Фінанс" виписано позивачу податкову накладну № 240 від 05.02.2013 на запасні частини на загальну суму 10000,00 грн, у тому числі ПДВ - 1666,67 грн, копія якої наявна у матеріалах справи /том 1, а.с. 156/.

Вказана податкова накладна внесена позивачем до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за лютий 2013 року та сума податку на додану вартість згідно даних податкової накладної в розмірі 1666,67 грн включена до складу податкового кредиту лютого 2013 року.

Факт здійснення господарських операцій з ТОВ "Ірида Фінанс" згідно укладеного договору № 37/2013 від 05.02.2013 позивач підтверджує рахунком № 402 від 05.02.2013 та видаткової накладною № 398 від 05.02.2013, прибутковим ордером № 1 від 05.02.2013 /том 1, а.с. 153-154, 156/, копії яких наявні у матеріалах справи.

Фактичне перевезення товару від ТОВ "Ірида Фінанс" підтверджується товарно-транспортною накладною, копії яких наявні у матеріалах справи /том 4, а.с. 53/, зі змісту якої встановлено, що перевезення здійснено вантажним автомобілем з реєстраційним номером ВІ 7102 АВ водієм ОСОБА_3, який є керівником ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія".

Отриманий від ТОВ "Аккорд Агро" товар оприбутковано по бухгалтерському обліку позивача, що підтверджується Журналом обліку вантажів, що надійшли за лютий 2013 р. /том 3 а.с. 206/.

Фактичне перерахування позивачем коштів за отриманий товар ТОВ "Ірида Фінанс" підтверджується копіями банківських виписок /том 1 а.с. 218-220/.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 20.02.2013 підтверджено, що ТОВ "Ірида Фінанс" () зареєстроване як юридична особа 11.09.2012. Разом з тим, згідно відомостей витягу х ЄДР та станом на 05.02.2013 відбулася зміна повного та скороченого найменування ТОВ "Ірида Фінанс" () на ТОВ "Компанія "Бравел" () /том 4, а.с. 65-74/.

Суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Відтак, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивачем не надано жодних паспортів якості та сертифікатів відповідності на придбаний товар у ТОВ "Компанія "Бравел", а також те що товарно-транспортні накладні не містять дати та часу виїзду від підприємства-вантажовідправника, дати та часу прибуття до вантажоодержувача, відсутність печатки вантажовідправника.

Вироками судів ознаки узгоджених кримінально-карних дій в діях працівників позивача та ТОВ "Компанія "Бравел" не встановлені.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про безтоварність господарської операції з посиланням на інформацію Інтегрованої інформаційної системи "Податковий блок", що між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями ТОВ "Компанія "Бравел" за лютий 2013 року виникла розбіжність та на акт ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Київ від 02.12.2013 № 2616/26-55-22-07/38388113 "Про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства", оскільки можливі порушення порядку здійснення господарської діяльності ТОВ "Компанія "Бравел" не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності, з огляду на те, що у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем /далі - Покупець/ та ПП "Дельта 123" /далі - Постачальник/ укладено договір поставки товару від 03.02.2014 року № 03/02 /том 1, а.с. 239/, за умовами якого Постачальник зобов'язується передавати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити автозапчастини, на умовах, визначених даним Договором.

Пунктом 2.4 Договору визначено, що транспортування продукції здійснюється автотранспортом Покупця та за його рахунок.

ПП "Дельта 123" виписано позивачу наступні податкові накладні: № 24 від 03.02.2014 на запасні частини на загальну суму 18600,00 грн, у тому числі ПДВ - 3100,00 грн; № 20 від 04.03.2014 на запасні частини на загальну суму 18050,00 грн, у тому числі ПДВ - 3008,33 грн; № 25 від 26.03.2014 на запасні частини на загальну суму 15540,00 грн, у тому числі ПДВ - 2590,00 грн; № 24 від 03.04.2014 на запасні частини на загальну суму 17400,00 грн, у тому числі ПДВ - 2900,00 грн, копії яких наявні у матеріалах справи /том 1, а.с. 158, 162, 166, 169/.

Вказані податкові накладні внесені позивачем до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за лютий, березень, квітень 2014 року та сума податку на додану вартість згідно даних податкової накладної в розмірі 11598,33 грн включена до складу податкового кредиту лютого, березня, квітня 2014 року.

Факт здійснення господарських операцій з ПП "Дельта 123" згідно укладеного договору № 03/02 від 03.02.2014 позивач підтверджує:

- рахунками-фактурами: № 03/02-12 від 03.02.2014; № ДФ-0000049 від 04.03.2014; № ДФ-0000054 від 26.03.2014; № ДФ-0000081 від 03.04.2014, копії яких наявні у матеріалах справи та які надавалися до перевірки, про що зафіксовано в акті перевірки /том 1, а.с. 157, 161, 164, 168/;

- видатковими накладними: № 32 від 03.02.2014; № ДФ-000000060 від 04.03.2014; № ДФ-000000065 від 26.03.2014; ДФ-000000092 від 03.04.2014, копії яких наявні у матеріалах справи та які надавалися до перевірки, про що зафіксовано в акті перевірки /том 1, а.с. 157 зворот, 161 зворот, 165 зворот, 168 зворот/,

- прибутковими ордерами № 1 від 03.02.2014; № 1 від 04.03.2014; № 2 від 23.06.2014; № 2 від 03.04.2014 /том 1, а.с. 160, 162 зворот, 166 зворот, 169 зворот/, копії яких наявні у матеріалах справи.

Фактичне перевезення товару від ПП "Дельта 123" підтверджується товарно-транспортними накладними, копії яких наявні у матеріалах справи /том 1, а.с. 159, 163, 167, 170/, зі змісту яких встановлено, що перевезення здійснено вантажним автомобілем з реєстраційним номером ВІ 7102 АВ водієм ОСОБА_3, який є керівником ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія".

Отриманий від ПП "Дельта 123" товар оприбутковано по бухгалтерському обліку позивача, що підтверджується Журналом обліку вантажів, що надійшли за лютий-квітень 2014 р. /том 3 а.с. 207-210/.

Фактичне перерахування позивачем коштів за отриманий товар ПП "Дельта 123" підтверджується копіями банківських виписок /том 1 а.с. 221-230/.

Суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Відтак, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивачем не надано жодних паспортів якості та сертифікатів відповідності на придбаний товар у ПП "Дельта 123", а також те що товарно-транспортні накладні, прибуткові не надавалися до перевірки.

Вироками судів ознаки узгоджених кримінально-карних дій в діях працівників позивача та ПП "Дельта 123" не встановлені.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про безтоварність господарської операції з посиланням на акт перевірки від 22.07.2014 № 1868/16-03-22-01-08/3941668 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки Приватного підприємства "Дельта 123 з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.02.2014 по 30.04.2014" та на інформацію Інтегрованої інформаційної системи "Податковий блок", що між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями ПП "Дельта 123" за лютий-квітень 2014 року виникла розбіжність та, оскільки можливі порушення порядку здійснення господарської діяльності ПП "Дельта 123" не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності, з огляду на те, що у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Матеріалами справи підтверджено, що 01.07.2014 між позивачем (покупець) та ПП "Водолій 14" (постачальник) укладено договір купівлі-продажу № 10 /том 1, а.с. 238/, за умовами якого постачальник зобов'язується постачати, а покупець приймати та оплачувати на умовах цього договору товари (запасні частини до транспортних засобів) в асортименті, кількості і по ціні в національній валюті України згідно заявки покупця, узгодженої між сторонами за допомогою факсимільного зв'язку або електронної пошти. Підтвердженням факту узгодження сторонами асортименту, кількості і ціни товару є прийняття покупцем товару по видатковій накладній постачальника, яка після підписання її обома сторонами має юридичну силу специфікації і є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що доставка товару покупцю на склад здійснюється транспортом і за рахунок постачальника. Також покупець має можливість забирати товар власним транспортом. Місце відвантаження - склад постачальника: м. Кременчук, вул. Профспілкова, 3.

ПП "Водолій 14" виписано позивачу наступні податкові накладні: № 30 від 01.08.2014 на запасні частини на загальну суму 27615,60 грн, у тому числі ПДВ - 4602,60 грн; № 31 від 05.08.2014 на запасні частини на загальну суму 36248,40 грн, у тому числі ПДВ - 6041,40 грн, копія якої наявна у матеріалах справи /том 1, а.с. 172, 175/.

Вказані податкові накладні внесені позивачем до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2014 року та сума податку на додану вартість згідно даної податкової накладної в розмірі 15436,00 грн. включена до складу податкового кредиту серпня 2014 року.

Факт отримання товару від ПП "Водолій" за договором купівлі - продажу позивач підтверджує:

- рахунками-фактурами: № ВВ-0000099 від 01.08.2014; № ВВ-0000100 від 05.08.2014; /том 1, а.с. 171, 174/

- видатковими накладними № ВВ-0000000 від 01.08.2014; № ВВ-000000086 від 05.08.2014 /том 1, а.с. 171 зворот, 174 зворот/;

- прибутковими ордерами: № 1 від 01.08.2014; № 2 від 05.08.2014 /том 1, а.с. 172 зворот, 177/ , копії яких наявні у матеріалах справи.

Фактичне перерахування позивачем коштів за отриманий товар ПП "Водолій 14" підтверджується виписками банку, копії яких наявні в матеріалах справи /том 1, а.с. 232-234/.

На підтвердження фактичного перевезення товару від ПП "Водолій 14" позивачем надано до суду копію товарно-транспортних накладних /том 1, а.с. 173,176/, зі змісту яких встановлено, що перевезення здійснено вантажним автомобілем з реєстраційним номером ВІ 7102 АВ водієм ОСОБА_3, який є керівником ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія".

Суд відхиляє доводи відповідача про безтоварний характер господарської операції з посиланням на відсутність товарно-транспортних накладних, прибуткових ордерів на момент перевірки, оскільки сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Вироками судів ознаки узгоджених кримінально-карних дій в діях працівників позивача та ПП "Водолій 14" не встановлені.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про безтоварність господарської операції з посиланням на висновки акту від 09.10.2014 № 2374/16-03-22-02-12/39156115 "Про результати документальної невиїзної перевірки ПП "Водолій 14" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період липень 2014", оскільки можливі порушення порядку здійснення господарської діяльності ПП "Водолій 14" не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності, з огляду на те, що у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Крім того, як вбачається зі змісту зазначеного вище акту від 09.10.2014 № 2374/16-03-22-02-12/39156115 ПП "Водолій 14" перевірка проводилась за період липень 2014, що не є спірним періодом по господарським операціям позивача з ПП "Водолій 14" за серпень 2014, відтак вказаний акт не береться судом до уваги.

Натомість, позивачем до перевірки надавалися первинні документи бухгалтерського обліку по взаємовідносинам з ПП "Водолій 14" за серпень 2014, про що зафіксовано у акті перевірки від 12.01.2015 № 26/16-03-22-03-08/36503838.

Щодо господарських операцій ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія" та ТОВ "Ромакс Групп" суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем (покупець) та ТОВ "Ромакс Групп" укладено договір поставки № 05/10 від 01.10.2012 /том 1, а.с. 243/, за умовами якого Постачальник зобов'язується поставляти та передавати у власність Покупця запасні частини, вузли, агрегати /далі - товар/, а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати Товар на умовах цього договору.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що ціна за кожну одиницю товару та загальна сума кожної окремої партії визначається у рахунку-фактурі згідно прейскуранту Постачальника.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що постачання товару здійснюється на умовах самовивозу із складу Постачальника.

Приймання товару за кількістю та якістю здійснюється Покупцем відповідно до Інструкцій, затверджених постановами Держарбітражу при РМ СРСР від 15.06.1965 року № П-6 та від 25.04.1966 №П-7, безпосередньо при отриманні товару, шляхом підписання видаткової накладної повноважними представниками сторін /пункт 4.5 Договору/.

ТОВ "Ромакс Групп" виписано позивачу наступні податкові накладні: № 1201 від 12.10.2012 на запасні частини на загальну суму 16890,00 грн, у тому числі ПДВ - 2815,00 грн;

№ 306 від 03.10.2012 на запасні частини на загальну суму 13020,00 грн, у тому числі ПДВ - 2170,00 грн; № 106 від 01.11.2012 на запасні частини на загальну суму 17640,00 грн, у тому числі ПДВ - 2940,00 грн; № 2103 від 21.11.2012 на запасні частини на загальну суму 6800,00 грн, у тому числі ПДВ - 1133,33 грн; № 303 від 03.12.2012 на запасні частини на загальну суму 32800,00 грн, у тому числі ПДВ - 5466,67 грн, копії яких наявні у матеріалах справи /том 1, а.с. 133, 136, 139, 142 149/.

Вказані податкові накладні внесені позивачем до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за жовтень, листопад, грудень 2012 року та сума податку на додану вартість згідно даних податкових накладних в розмірі 14525,00 грн включена до складу податкового кредиту жовтня-грудня 2012 року.

Факт здійснення господарських операцій з ТОВ "Ромакс Групп" згідно укладеного договору № 05/10 від 01.10.2012 позивач підтверджує:

- рахунками: № 1201 від 12.10.2012, № 305 від 03.10.2012, № 106 від 01.11.2012, № 2105 від 21.11.2012, № 030 від 03.12.2012 /том 1, а.с. 132, 135, 138, 141, 147/, копії яких наявні у матеріалах справи та які надавалися до перевірки, про що зафіксовано в акті перевірки;

- видатковими накладними на запасні частини: № 1203 від 12.10.2012, № 307 від 03.10.2012, № 106 від 01.11.2012; № 2105 від 21.11.2012, № 303 від 03.12.2012 /том 1 а.с. 132 зворот, 135 зворот, 138 зворот, 141 зворот, 148/, копії яких наявні у матеріалах справи та які надавалися до перевірки, про що зафіксовано в акті перевірки;

- прибутковими ордерами: № 6 від 12.10.2012, № 2 від 03.10.2012, № 1 від 01.11.2012; № 5 від 21.11.2012, № 2 від 03.12.2012 /том 1, а.с. 134, 137, 140, 142 зворот, 150/, копії яких наявні у матеріалах справи.

Отриманий від ТОВ "Ромакс Групп" товар оприбутковано по бухгалтерському обліку позивача, що підтверджується Журналом обліку вантажів, що надійшли за жовтень-листопад 2012 р. /том 3 а.с. 202-204/.

Фактичне перерахування позивачем коштів за отриманий товар ТОВ "Ромакс Групп" підтверджується копіями банківських виписок /том 1 а.с. 209-217/.

Суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Відтак, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивачем не надано жодних паспортів якості та сертифікатів відповідності на придбаний товар у ТОВ "Ромакс Групп", а також те що видаткові накладні оформлені з порушенням вимог пункту 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а товарно-транспортні накладні не містять дати та часу виїзду від підприємства-вантажовідправника, дати та часу прибуття до вантажоодержувача, відсутність печатки вантажовідправника.

Вироками судів ознаки узгоджених кримінально-карних дій в діях працівників позивача та ТОВ "Ромакс Груп" не встановлені.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про безтоварність господарської операції з посиланням на інформацію Інтегрованої інформаційної системи "Податковий блок", що між податковим кредитом позивача та податковими зобов'язаннями ТОВ "Ромакс Групп" за жовтень 2012 року виникла розбіжність та на акт ДПІ у Жовтневому районі М. Луганська ГУ Міндоходів у Луганській області "Про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства" від 07.02.2013 № 429/22/38337975, оскільки можливі порушення порядку здійснення господарської діяльності ТОВ "Ромакс Групп" не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності, з огляду на те, що у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Як пояснив представник позивача у судовому засіданні, отриманий товар у ТОВ "Реалтранс Груп", ПП "Снаб-Трейд", ТОВ "Аккорд Агро", ТОВ "Ромакс Групп", ТОВ "Ірида Фінанс", ПП "Дельта 123", ПП "Водолій 14" зберігався на земельній ділянці, що перебуває у власності ОСОБА_7, яка є одним із засновників ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія", на підтвердження чого надав копію державного акту на право власності на земельну ділянку /том 3, а.с. 190/.

З огляду на вище викладене суд не бере до уваги доводи відповідача про відсутність у позивача основних засобів та складських приміщень, необхідних для зберігання товару.

Також представник позивача пояснив, що у подальшому придбаний у ТОВ "Реалтранс Груп", ПП "Снаб-Трейд", ТОВ "Аккорд Агро", ТОВ "Ромакс Групп", ТОВ "Ірида Фінанс", ПП "Дельта 123", ПП "Водолій 14" товар був реалізований іншим контрагентам позивача, на підтвердження чого позивачем надано до суду копії накладних, податкових накладних, рахунків, товарно-траспортних накладних.

Відповідачем не спростовано надані позивачем докази реальності господарських операцій з придбання запасних частин з ТОВ "Реалтранс Груп", ПП "Снаб-Трейд", ТОВ "Аккорд Агро", ТОВ "Ромакс Групп", ТОВ "Ірида Фінанс", ПП "Дельта 123", ПП "Водолій 14": факту перевезення товару та його отримання позивачем, оприбуткування товару, проведеного розрахунку за товар та передачі товару у виробництво.

Судом встановлено, що між позивачем (Замовник) та ТОВ "Ромакс Групп" (Виконавець) укладено договір на надання аудиторських та консультаційних послуг № 81 від 01.11.2012, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання надавати персоналу Замовника консультації з питань бухгалтерського обліку та податкової політики товариства.

Згідно пункту 3.2 вказаного договору по закінченні місяця сторони укладають акт прийому-передачі робіт, який є підставою для сплати послуг виконавця.

На виконання умов договору ТОВ "Ромакс Групп" виписано позивачу податкову накладну № 2802 від 28.12.2012 року на аудиторські послуги на суму ПДВ 333,33 грн, на підставі якої суми податку на додану вартість включено позивачем до складу податкового кредиту відповідно грудня 2012 року.

Передачу послуг згідно укладеного договору позивач підтверджує копіями рахунку -, акту здачі-прийняття робіт /том 1, а.с. 151, зворот а.с. 151/.

Однак, з даного акту здачі-прийняття робіт неможливо зробити достовірний висновок щодо характеру, виду, обсягу та змісту виконаних робіт/наданих послуг, і, як результат, виявити зв'язок цих послуг з господарською діяльністю позивача.

Види наданих послуг згідно з актом здачі-прийняття робіт носять загальний характер і фактично відтворюють умови договору про надання цих послуг та містять загальну вказівку про надання таких послуг.

Так, у акті здачі-прийняття робіт зазначено, що виконавцем проведено консультаційні послуги відповідно до договору № 81 від 01.11.2012 року, проте, не вказано зміст та обсяг господарських операцій, що виконувалися ТОВ "Ромакс Групп".

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, акт здачі-прийняття не відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому не приймаються судом в якості доказів на підтвердження факту виконання робіт ТОВ "Ромакс Групп".

Інших первинних документів, в яких було б чітко визначено, які саме послуги надані ТОВ "Ромакс Групп", які б містили відомості про обґрунтування вартості, спосіб вчинення дій та свідчили б про те, що виконавець в процесі надання послуг проводив певну роботу, до перевірки та під час судового розгляду справи позивачем не надано.

Представник позивача не пояснив суду необхідності отримання аудиторських та консультаційних послуг з урахуванням виду діяльності, який здійснював у 2012 році, та не зазначив обставин, які б унеможливлювали подальшу діяльність підприємства без їх надання.

З огляду на викладене, судом не встановлено факту надання спірних послуг, а відтак суд не може визначити позивача отримувачем цих послуг, що виключає право позивача віднести суму податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на віднесення до податкового кредиту сум витрачених на придбання послуг можуть створювати лише реально вчинені господарські операції з придбання послуг, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, а не лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на рахунках платників податку.

Позивач не надав суду належних доказів реальності надання послуг ТОВ "Ромакс Групп" та їх зв'язок з господарською діяльністю позивача. Відтак, податкова накладна, була видана ТОВ "Ромакс Групп", яке фактично не виступало виконавцем послуг, що у свою чергу свідчить про правильність висновків податкового органу щодо завищення позивачем суми податкового кредиту грудня 2012 року на загальну суму 333,33 грн.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення рішення в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" у розмірі 333,33 грн прийняте на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачені законодавством України та з урахуванням всіх обставин, необхідних для прийняття рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що між позивачем (отримувач) та ТОВ "Ромакс Групп" укладено договір № 72 від 01.11.2012 року, за умовами якого сторони уклали цей договір про про перевезення вантажів по замовленню отримувача. Перевезення вантажу до місця призначення виконується за визначеним маршрутом.

Відповідно до пункту 3.1 Договору належним чином оформлена накладна на вантаж є підставою для одержання представником перевізника вантажу для перевезення, з його матеріальною відповідальністю.

На підтвердження факту отримання транспортних послуг від ТОВ "Ромакс Групп" позивач надав суду копії актів здачі-приймання (надання послуг) від 30.11.2012 № 3004 /том1 а.с.143 зворот/.

Дослідивши зміст вказаного здачі-приймання (надання послуг) суд встановив, що вони не містять відомостей про обсяг та зміст господарської операції, неможливо встановити який саме товар транспортувався, яким чином здійснювався розрахунок вартості наданих послуг тощо.

Також зазначені акти містять посилання на маршрут, за яким здійснювалося перевезення товару, однак товарно-транспорних накладних та подорожніх листів позивачем до суду не надано.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту отримання транспортних послуг від ТОВ "Ромакс Групп" у листопаді 2012 року.

За таких обставин, суд погоджується з доводами відповідача про те, що вказана господарська операція не носила реального характеру, відображення її результатів у податковому обліку здійснено безпідставно.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення рішення в частині збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" у розмірі 833,33 грн прийняте на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачені законодавством України та з урахуванням всіх обставин, необхідних для прийняття рішення.

Відповідно до положень статті 123 Податкового кодексу України У разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення від 02.12.2014 № /2757, яким ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" у розмірі 7374 грн., у тому числі: за основним платежем - у розмірі 5899 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - у розмірі 1475 грн /том 4, а.с. 5/.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2015 року, яка залишена без змін ухвалою Харківського адміністративного суду від 30.07.2015 року /том 1, а.с. 70-75/ визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 02 грудня 2014 року № /2757.

Оскільки податкове повідомлення-рішення від 02.12.2014 № /2757, яким до позивача було застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування, визнано протиправним та скасовано, а тому контролюючим органом неправомірно застосовано до ТОВ "Кремінь-Спецтехнологія" штрафні (фінансові) санкції у розмірі 50 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З огляду на вищевикладене, застосуванню підлягає штрафна (фінансова) санкція у розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Зважаючи на приписи частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт порушення позивачем п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України по господарським операціям з придбання запасних частин на загальну суму ПДВ 114687,66.

Таким чином, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення від № /1119 від 20.04.2015 в частині збільшення позивачу грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість" за основним платежем у розмірі 76264,00 грн. (77430,66 - (833,33 грн. + 333,33 грн.) = 76264,00 грн.) та за штрафними (фінансовими санкціями) у розмірі 38423,66 грн. (38715,33 грн. - (833,33 грн.+333,33 грн.)*25% = 38423,66 грн.) винесене ОСОБА_5 ОДПІ без врахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Кремінь-Спецтехгнологія" підлягають частковому задоволенню.

Згідно з положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України; якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кремінь - Спецтехнологія" до ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення - рішення, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 20.04.2015 р. № /1119 в частині збільшення суми грошового зобов'язання за основним платежем в сумі 76264,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 38423,66 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кремінь-Спецтехнологія" витрати зі сплати судового збору у розмірі 232 (двісті тридцять дві) гривні 30 (тридцять) копійок за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_5 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 23 листопада 2015 року.

Суддя Р.І. Молодецький