Справа № 596/1172/15-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Справа № 876/8043/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мікули О.І.,

суддів Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання Кіри Н.В.,

позивача- Халанчука С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області на постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобовязання провести перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача про відмову у перерахунку пенсії в розмірі 90 відсотків від заробітної плати; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області провести перерахунок пенсії в розмірі 90 відсотків від заробітної плати, яка визначена у довідці прокуратури Тернопільської області №10 від 20 травня 2015 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2015 року позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» - протиправними. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 17 червня 2015 року з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати в розмірі, зазначеному в довідці прокуратури Тернопільської області №10 від 20 травня 2015 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що з 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76, яким до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни, а саме: зменшено відсоток від заробітної плати для обчислення пенсії з 70% до 60%. Таким чином, відсутні правові підстави для проведення відповідного розрахунку пенсії позивача. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в його відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю- доповідача та пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 січня 2005 відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року зі змінами та доповненнями, що діяли станом на січень 2005 року, позивачу призначено пенсію за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 відсотків від розміру середньомісячної заробітної плати.

З часу призначення пенсії і до звільнення позивач продовжував працювати в органах прокуратури України на різних посадах.

До часу звільнення з органів прокуратури України йому перераховувалась пенсія у зв'язку з підвищенням заробітної плати, встановленої відповідними актами Кабінету Міністрів України.

17 березня 2014 року позивач звільнений з органів прокуратури у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

17 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області з заявою про проведення перерахунку пенсії у відповідності до діючої на час призначення пенсії ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», з розрахунку 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку на момент звільнення з органів прокуратури, а також довідки прокуратури Тернопільської області №10 від 20 травня 2015 року щодо розміру заробітної плати.

Листом №7/Х-11 від 22 червня 2015 року у задоволенні вказаної заяви позивачу відмовлено, мотивуючи це тим, що правові підстави для проведення відповідного розрахунку відсутні, оскільки з 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76, яким до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни, а саме: зменшено відсоток від заробітної плати для обчислення пенсії з 70% до 60%.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії позивачу - 10 січня 2005 року, оскільки внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, однак це не стосується перерахунку вже призначеної пенсії. Самі по собі механізми і процедури щодо призначення та перерахунку пенсії різні, як за змістом, так і за механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у звязку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали (змінилася лише їх нумерація).

Даючи правову оцінку вказаним висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Ч.13 ст. 50-1 вказаного Закону передбачає, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

В силу вимог ч.ч.18,19 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Положення цієї статті поширюються також на пенсіонерів з числа працівників прокуратури, яким до набрання чинності цим Законом призначена пенсія за віком, вислугою років або за інвалідністю безпосередньо з прокурорсько-слідчих посад і посад у науково-навчальних закладах, незалежно від часу виходу на пенсію, за умови наявності у них стажу роботи, передбаченого цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Ч.3 ст. 22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами (в тому числі і Законом України «Про прокуратуру»).

Аналогічна правова позиція була висловлена також Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013р. (справа №21-348а13) та від 17 грудня 2013р. (справа №21-445а13), а відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, справа № 1-7/99), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч.1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Ст.58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналізуючи вказані законодавчі приписи, колегія суддів дійшла висновку, що обсяг прав позивача в частині отримання надбавок, які нараховувалися і отримувалися раніше, не може бути звуженим у зв'язку із внесення змін у Закон України «Про прокуратуру» та прийняттям постанов КМ України. Під час проведення перерахунку пенсії позивача повинна бути враховано попередня відсоткова ставка, з якої визначається розмір пенсії 90%.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що нова редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» значно звужує зміст та обсяг прав позивача, якому пенсія була призначена раніше, оскільки зменшує розмір відсоткової ставки з 70 до 60, що погіршує становище пенсіонера, адже призводить до зменшення розміру пенсії, а тому дії відповідача щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії з розрахунку 90 відсотків від суми заробітної плати в розмірі, зазначеному в довідці прокуратури Тернопільської області №10 від 20 травня 2015 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» не відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160,195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Гусятинському районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20 липня 2015 року у справі № 596/1172/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено 04 грудня 2015 року.