Справа № 826/9671/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

03 грудня 2015 року 13:10 справа №826/9671/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до1. Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 2. Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Шеховцової Маргарити Євгенівни
третя особаХарківське міське управління юстиції
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (далі по тексту - відповідач 1) та Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Шеховцової Маргарити Євгенівни (далі по тексту - відповідач 2), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 31 січня 2015 року №19009473; 2) зобов'язати відповідача 1 зареєструвати право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за позивачем.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/9671/15.

У зв'язку із закінченням повноважень судді Окружного адміністративного суду міста Києва - Скочок Т.О. справу №826/9671/15 передано на повторний автоматизований розподіл.

Автоматизованою системою документообігу Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративну справу передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2015 року адміністративну справу №826/9671/15 прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2015 року залучено до участі в адміністративній справі Харківське міське управління юстиції в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

В судовому засіданні 05 листопада 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач 1, відповідач 2 та третя особа своїх представників до суду не направили.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неприбуття представників відповідача 1, відповідача 2 та третьої особи беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням від 31 січня 2015 року №19009473 державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Шеховцової Маргарити Євгенівни відмовлено в державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (далі по тексту - об'єкт нерухомого майна) за ОСОБА_1 у зв'язку з тим, що розглянувши заяву, документи позивача, відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, однозначно встановити правові підстави проведення державної реєстрації прав за позивачем на садибний (індивідуальний) житловий будинок літ. "Б-2", розташований за адресою: АДРЕСА_1, неможливо.

Позивач вважає, що рішення від 31 січня 2015 року №19009473 державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Шеховцової Маргарити Євгенівни є протиправним та підлягає скасуванню, як таке, що суперечить Конституції України та Закону України "Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідачі у спільному запереченні проти адміністративного позову заперечили в повному обсязі, посилаюсь на те, що рішення від 31 січня 2015 року №19009473 прийняте у повній відповідності нормам законодавства, вважають, що з поданих позивачем документів встановити правові підстави зміни об'єкту реєстрації прав з квартири №6 у житловому будинку літ. "А-2" на житловий будинок літ. "Б-2" неможливо.

Третя особа письмові пояснення до суду не надала.

Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 від 31 січня 2015 року №19009473 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, виходячи з наступних підстав.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом та їх обтяжень, врегульовано нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (надалі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частини першої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Згідно частини першої статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до пункту 28 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" від 17 жовтня 2013 року № 868 (далі по тексту - Порядок) державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Стаття 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні реєстрації обтяжень, а саме: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 42 та частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Зміст процитованих правових норм вказує, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації; у свою чергу рішення про відмову в державній реєстрації може прийматися лише за наявності підстав, передбачених статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень".

Таким чином, в межах спірних правовідносин необхідно встановити наявність або відсутність підстав для відмови в державній реєстрації права власності позивача на об'єкт нерухомості.

Згідно з пунктами 8, 9 Порядку для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Заява подається окремо щодо кожного об'єкта нерухомого майна.

Орган державної реєстрації прав, нотаріус приймає заяви в порядку черговості їх надходження шляхом реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації.

Моментом прийняття заяви вважається дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Орган державної реєстрації прав у разі подання заяви особисто заявником видає йому картку прийому заяви, форму та вимоги до оформлення якої встановлює Мін'юст.

Відповідно до пункту 36 Порядку, визначено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно з пунктом 37 Порядку одним із документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат.

За правилами пункту 38 Порядку для проведення державної реєстрації речових прав заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає копію документа, що посвідчує його особу (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування).

Матеріали справи підтверджують, що 16 січня 2015 року представником позивача подано заяву №9805894 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) стосовно проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сучасна, №3-К.

Згідно картки прийому заяви від 16 січня 2015 року №18664686 представником позивача до заяви від 16 січня 2015 року №9805894 додано наступні документи: паспорт позивача, довідка про присвоєння позивачу ідентифікаційного номеру, паспорт представника позивача, довідка про присвоєння представнику позивача ідентифікаційного номеру, довіреність на представника, рішення Харківської міської ради від 05 листопада 2014 року №688, технічний паспорт на об'єкт, виданий 30 вересня 2014 року, дублікат договору купівлі-продажу від 02 квітня 2009 року, акт державної приймальної комісії від 18 травня 2005 року, розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 23 травня 2005 року №240, витяг від 31 березня 2009 року №22335446.

20 січня 2015 року відповідачем 2 прийнято рішення №18730731 про зупинення розгляду заяви позивача .

Рішення від 20 січня 2015 року №18730731 відповідач 2 мотивував тим, що відповідно до пункту 1 рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 05 листопада 2014 року №688 вирішено присвоїти квартирі №6 у житловому будинку літ."А-2" за адресою: АДРЕСА_1 на території, що включена до меж міста Харкова у Київському районі, яка є окремим двоповерховим житловим будинком літ."Б-2" з підвалом та мансардою, адресу: АДРЕСА_1; технічний паспорт КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", виготовлений за станом на 05 листопада 2014 року містить суперечності стосовно визначення літери житлового будинку, а саме: літ."Б-3" та літ."Б-2".

Інші підстави зупинення в рішенні від 20 січня 2015 року №18730731 відсутні.

У встановлені законодавством строки позивачем на виконання рішення від 20 січня 2015 року №18730731 подано відповідачу 2 наступні документи: технічний паспорт, виготовлений 27 січня 2015 року за матеріалами інвентаризаційної справи станом на 30 вересня 2014 року КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", в якому виправлено усі помилки та у всіх експлікаціях визначено будинок за літерою "Б-2" за планом, а також довідку КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації'" від 27 січня 2015 року №1700144, якою КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" повідомило, що при виготовлені технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 припущено помилку в написанні етажності будинку, помилку виправлено, житловий будинок АДРЕСА_1 є двоповерховим , літера "Б-2" з підвалом та мансардою.

Не дивлячись на подачу позивачем документів, відсутність яких стала підставою для прийняття відповідачем 2 рішення від 20 січня 2015 року №8730731, та усунення суперечностей між документами, 31 січня 2015 року відповідач 2 прийняв рішення №19009473 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 31 січня 2015 року №19009473 вмотивоване тим, що під час розгляду заяви позивача та доданих до неї документів відповідачем 2 встановлено: "...заявником надано дублікат договору купівлі-продажу недобудованого житлового будинку, посвідчений 16.03.2001р. Десятниченко О.В., приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області, р.№403. Дублікат виданий 02.03.2009р., №332; згідно пункту 1 вказаного дублікату договору купівлі-продажу ПОКУПЕЦЬ купив недобудовану квартиру №6 в недобудованому житловому будинку №3 готовністю 41%, що знаходиться, за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, МЖК "Інтернаціоналіст"; згідно розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 23.05.2005р., №240 затверджено акт державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченої будівництвом квартири №6 в зблокованому житловому будинку котеджного типу №3, в селі Циркуни, МЖК "Інтернаціоналіст"; відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, отримані під час розгляду заяви, містять інформацію про реєстрацію права власності на чотирикімнатну квартиру №6, що розташована за адресою : АДРЕСА_1, на підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 16.01.2001р. Десятниченко О.В., приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області, р.№403. Дублікат виданий 02.03.2009р., №332; акта Державної приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію від 18.05.2005р., за ОСОБА_1; наданий до заяви технічний паспорт, виготовлений по матеріалам інвентаризаційної справи станом на 30.09.2014р. на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 не містить відомості щодо проведення перепланування або реконструкції квартири №6 під житловий будинок; рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 05.11.2014р. №688 присвоєно квартирі №6 у житловому будинку літ. "А-2" за адресою: АДРЕСА_1 на території, що включена до меж міста Харкова у Київському районі, яка є окремим двоповерховим будинком літ."Б-2" з підвалом та мансардою , адресу: АДРЕСА_1; Реєстр прав власності на нерухоме майно містить інформацію про зареєстровані права власності інших осіб на квартири, розташовані за адресою: с. Циркуни, МЖК "Інтернаціоналіст ", будинок 3".

Рішення від 31 січня 2015 року №19009473 відповідач 2 мотивує також тим, що "з поданих заявником документів встановити правові підстави зміни об'єкту реєстрації прав з квартири №6 у житловому будинку літ. "А-2" на житловий будинок літ. "Б-2", неможливо.

...Розглянувши у сукупності заяву, документи заявника, відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, однозначно встановити правові підстави проведення державної реєстрації прав за ОСОБА_1 на садибний (індивідуальний) житловий будинок літ."Б-2", розташований за адресою: АДРЕСА_1, неможливо."

Посилання на конкретний пункт статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" в рішенні від 31 січня 2015 року відсутнє.

Окрім того, відповідачі у запереченнях на адміністративний позов посилаються на те, що квартира та житловий будинок є зовсім різними об'єктами нерухомості, право власності на які підлягають державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав.

Окружний адміністративний суд міста Києва не погоджується з такими висновками відповідачів на підставі наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 31 березня 2009 року на підставі дублікату договору купівлі-продажу від 16 березня 2001 року та акту державної приймальної комісії від 18 травня 2005 року Комунальним підприємством "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" за позивачем зареєстровано право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер 10934221, номер запису: 1201/6, в книзі: 5.

Право власності позивача на вищезазначену квартиру №6 на момент подачі позивачем заяви від 16 січня 2015 року ніким не оскаржене та є чинним, що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 20 січня 2015 року.

Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2, який виготовлено за станом на 20 квітня 2006 року свідчить про те, що власником квартири є ОСОБА_1, загальна площа квартири 383,9 кв.м.

В експлікації визначено, що квартира №6 знаходиться в будинку літ. "А-2" №3 МЖК "Інтернаціоналіст".

05 листопада 2014 року рішенням Харківської міської ради №688 присвоєно квартирі №6 у житловому будинку літ. "А-2" ОСОБА_1. за адресою: АДРЕСА_1 на території, що включена до меж міста Харкова у Київському районі, яка є окремим двоповерховим житловим будинком літ. "Б-2" з підвалом та мансардою, адресу: АДРЕСА_1.

Таким чином вищезазначеним рішенням від 05 листопада 2014 року №688 чітко визначено, що позивачу на праві власності належить квартира №6 у житловому будинку літ. "А-2", яка до прийняття вищезазначеного рішення мала адресу: АДРЕСА_1, і яка є окремими житловим будинком літ. "Б-2", тобто співставлено літери "А-2" та "Б-2", що підтверджується і технічними паспортами на об'єкт нерухомого майна до і після зміни адреси.

У технічному паспорті, який виготовлено 27 січня 2015 року за матеріалами інвентаризаційної справи станом на 30 вересня 2014 року, визначено, що власником майна (садибного (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_1 (колишня МЖК "Інтернаціоналіст", 3) у місті Харкові) є ОСОБА_1, загальна площа житлового будинку 383,9 кв.м., що повністю відповідає даним про площу квартири №6 до зміни адреси.

Отже, матеріали справи доводять зміну об'єкту реєстрації прав з квартири №6 у житловому будинку літ. "А-2" на житловий будинок літ. "Б-2".

Стосовно того, що об'єкт нерухомого майна є окремим житловим будинком необхідно зазначити наступне.

Актом державної приймальної комісії про прийняття закінченого будівництво об'єкта в експлуатацію, який затверджено розпорядженням Харківської районної державної адміністрації від 23 травня 2005 року №240, прийнято в експлуатацію квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10 квітня 2013 року №211 назва вулиці та номер будинку МЖК "Інтернаціоналіст". 3 змінено на вул. Сучасна, 3.

26 вересня 2014 року протоколом загальних зборів власників зблокованого житлового будинку котеджного типу за адресою: АДРЕСА_2, власнику зблокованого будинку вирішили розділити зблокований будинок на юридично окремі будинки.

В рішенні Харківської міської ради від 05 листопада 2014 року №688 зазначено, що згідно з обстеженням КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на території, що включена до меж міста Харкова у Київському районі, є окремим двоповерховим житловим будинком літ. "Б-2" з підвалом та мансардою.

Таким чином, документи надані позивачем підтверджують, що належна йому на праві власності квартира №6 є окремим житловим будинком з новою адресою: АДРЕСА_1.

Окрім того, лист Департаменту державний програм та розвитку житлового будівництва Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України від 03 липня 2015 року №8/17-501-15 підтверджує, що житловий будинок по АДРЕСА_1 прийнято у експлуатацію актом державної приймальної комісії від 18 травня 20015 року. Затвердженим розпорядженням голови Харківської районної адміністрації від 23 травня 2005 року №240 за адресою на момент прийняття в експлуатацію - квартира АДРЕСА_2 в МЖК "Інтернаціоналіст".

В листі від 03 липня 2015 року №8/17-501-15 вказано, що оскільки об'єкт прийнято в експлуатацію в 2005 році та станом на сьогоднішній день змін щодо його конструктивних елементів не відбулося, прийняття в експлуатацію такого об'єкта не потрібно.

Окрім того, матеріали справи підтверджують, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: Харківська обл., АДРЕСА_1 (державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 19 січня 2012 року), цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Посилання відповідача 2 на реєстрацію прав власності на нерухоме майно інших осіб на інші квартири за адресою: АДРЕСА_1, не впливає та не спростовує право власності позивача на об'єкт нерухомості.

Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що відповідачами не доведено наявність невідповідності заявлених позивачем прав і поданих документів вимогам законодавства, а також наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, та будь-яких інших підстав для відмови в державній реєстрації.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання відповідача 1 зареєструвати право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за позивачем суд зазначає наступне.

Згідно з частини четвертої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно Рекомендації Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року №R(80)2 під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Оскільки суд встановив відсутність належних підстав для відмови позивачу в державній реєстрації прав та їх обтяжень, з метою захисту прав та інтересів позивача, враховуючи недопустимість втручання суду в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень, суд вважає за доцільне зобов'язати державного реєстратора повторно розглянути заяву позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним №9805894 від 16 січня 2015 року та задовольнити часткового відповідні позовні вимоги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі по справі, як суб'єкти владних повноважень, не виконали покладений на них обов'язок щодо доказування правомірності вчинених відповідачем 2 дій та внесення оскаржуваного рішення.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість рішення від 31 січня 2015 року №19009473 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача належить присудити здійснені ним витрати по сплаті судового збору відповідно до частини задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Шеховцової Маргарити Євгенівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 31 січня 2015 року №19009473.

3. Зобов'язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (його представника) від 16 січня 2015 року №9805894 про здійснення реєстрації права власності на майно: житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору судові витрати у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко