Справа № 821/212/15-а
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/800/40158/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

суддівОстровича С.Е.
Степашка О.І.
Федорова М.О.
секретар судового засідання Мартиненко Г. В.

представник позивача Лосєвичева О. В.

представник відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Чумак» до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство «Чумак» (далі - ПАТ «Чумак») звернулось до суду з позовом до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - Каховська ОДПІ) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Чумак» задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року апеляційну скаргу Каховської ОДПІ залишено без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Каховська ОДПІ подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Чумак».

ПАТ «Чумак» подало до суду письмові заперечення на касаційну скаргу Каховської ОДПІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Каховською ОДПІ була проведена невиїзна документальна позапланова перевірка ПАТ «Чумак» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість щодо підтвердження правомірності формування податкового кредиту від ТОВ «Л.Б.К.», ТОВ «ВКФ-Простір», ПП «Пластік», ТОВ «Фортекс ЛТД», ТОВ «Євро Лізинг», ТОВ «Укр Енерго Холдінг», ПП «Сепір-Сервіс», ТОВ «Стек-Комп'ютер», ТОВ «Українська нафто-газова компанія», ТОВ «Укрпромснаб», ТОВ «Астерс Груп», ФОП Бережний Є.В.. За результатами перевірки відповідачем було складено акт №2821/21-15-15-214/24106105 від 31 грудня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем: п.185.1 ст. 185, п.188.1 ст. 188, п.п.198.1,198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 1406884,00 грн. за період грудень 2011 року - квітень 2014 року та завищено бюджетне відшкодування всього у сумі 690316,00 грн. за лютий 2012 року - жовтень 2014 року.

На підставі акта перевірки Каховською ОДПІ було прийнято податкові повідомлення-рішення № від 19 січня 2015 року, яким ПАТ «Чумак» збільшена сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 1406884,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції на суму 703442,00 грн., № від 19 січня 2015 року, згідно з яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 690316,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штраф) на суму 345158,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що протягом періоду, який перевірявся, ПАТ «Чумак» мало господарські відносини з ТОВ «Л.Б.К.», ТОВ «ВКФ-Простір», ПП «Пластік», ТОВ «Фортекс ЛТД», ТОВ «Євро Лізинг», ТОВ «Укр Енерго Холдінг», ПП «Сепір-Сервіс», ТОВ «Стек-Комп'ютер», ТОВ «Українська нафто-газова компанія», ТОВ «Укрпромснаб», ТОВ «Астерс Груп», ФОП Бережний Є.В.. Факт виконання господарських зобов'язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що податковим органом не надано жодного судового рішення щодо визнання нікчемними (недійсним) укладених між позивачем та зазначеними контрагентами угод.

Відповідно до п.14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно вимог п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачені вимоги до первинних документів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «Чумак» підтверджено здійснення господарських операцій відповідними податковими накладними та іншими документами що за своєю формою та змістом відповідають ст. 201 ПК України, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та містять всі обов'язкові реквізити.

Крім того, невиконання контрагентами платника своїх зобов'язань щодо сплати податку на додану вартість до бюджету має негативні наслідки лише щодо цієї особи і платник податку не може бути позбавлений права на податковий кредит та відшкодування сум податку на додану вартість у разі, якщо він виконав усі вимоги чинного законодавства та має документальні підтвердження розміру податкового кредиту.

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що сукупність первинних, платіжних, звітних та інших документів, які зазвичай супроводжують господарські операції, підтверджує фактичне їх здійснення і не дає підстав для сумніву у їх реальності та безтоварності. Характер спірних операцій відповідає звичайній господарській діяльності позивача та її основним видам. Натомість відповідачем не надано належних і допустимих доказів, які б об'єктивно ставили під сумнів фактичне здійснення цих операцій. Також, відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли свідчити про їх фіктивність чи про те, що дії позивача і його контрагента були спрямовані на отримання незаконної податкової вигоди. Акт перевірки не містить документального підтвердження стосовно фінансово-господарських відносин позивача по взаєморозрахунках з контрагентами, а викладені у ньому висновки щодо безтоварності операцій суперечать первинним бухгалтерським документам підприємця та під час розгляду справи не підтвердилися.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про наявність правових підстав задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області залишити без задоволення, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
М.О. Федоров