Справа № 2-а-74/10
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-74/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2010 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Калита Н.М., Колесник

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області про поновлення пропущеного строку, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Броварському районі Київської області про поновлення пропущеного строку, визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити перерахунок.

Позивач зазначав, що згідно із Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни.

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону, який набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, з 01 січня 2006 року йому повинна була виплачуватись державна соціальна допомога у виді підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком.

У 2006 та 2007 роках підвищення до пенсії йому не виплачувалось взагалі, а у 2008 році виплачувалось, але в меншому розмірі, ніж передбачено Законом, чим порушено його права.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України та є неконституційним п.12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, яким було зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, на підставі якої повинно було нараховуватись та виплачуватись підвищення до пенсії.

Пунктом 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було викладено у новій редакції та визначено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 вказані положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України теж були визнані неконституційними.

Оскільки зміни до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни більше не вносилися, тому у 2008 році громадянам, які мають статус дітей війни, пенсії мали підвищуватися на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до цієї статті.

Мінімальна пенсія за віком згідно із ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

ОСОБА_2 ПФУ в порушення вимог чинного законодавства нарахування та виплату підвищення до пенсії йому не здійснило.

Про порушення своїх прав позивач дізнався 07.11.2007 року після публікації у Віснику Конституційного Суду України вказаного Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, тому вважає, що річний строк для звернення до суду слід рахувати з цього числа. Необхідно також врахувати, що він є людиною похилого віку, пенсіонером і не міг раніше дізнатися про порушення його прав. Вважає, що річний строк для звернення до суду ним пропущено з поважних причин.

Посилаючись на викладене та з врахуванням уточнень до позову, просив суд поновити йому строк звернення до адміністративного суду, оскільки він пропущений з поважних причин, визнати бездіяльність ОСОБА_2 ПФУ щодо не нарахування їй підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни протиправною, зобовязати ОСОБА_2 ПФУ здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати за період з 01 січня 2006 року по 31 жовтня 2009 року.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ у судове засідання не зявились та надали заяву про можливість розгляду справи без участі їхнього представника, позовні вимоги не визнали, та вказали, що позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ з 1997 року, йому, як дитині війни, з 01 січня 2007 року виплачується підвищення до пенсії, тому порушення з боку ОСОБА_2 ПФУ відсутні. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, свої повноваження здійснює безпосередньо та через створені у встановленому порядку територіальні управління. У п. 9 даного Положення встановлено вичерпний перелік напрямків використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються за призначенням та вилученню не підлягають. Оскільки Законом України Про соціальний захист дітей війни передбачено фінансування виплати підвищення до пенсії із державного бюджету, а не із бюджету Пенсійного фонду, то порушень з боку ОСОБА_2 ПФУ не має. Що стосується позовних вимог щодо виплати підвищення до пенсії за 2006 2007 роки, то необхідно зазначити, що у цей період механізм розрахунку підвищення пенсії, передбачений ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, орган, джерела та порядок здійснення підвищення до пенсії на законодавчому рівні визначені не були, тому відсутні підстави для перерахунку та виплати управлінням ПФУ позивачу соціальної допомоги за 2006 і 2007 роки. Твердження позивача про те, що на виконання Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року управління ПФУ повинно було перерахувати та виплатити йому підвищення до пенсії, на вимогах чинного законодавства не ґрунтується. В даний час питання виплати підвищення до пенсії дітям війни законодавчо врегульовано. З 01 січня 2008 року механізм реалізації положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни врегульований внесенням змін до цієї статті Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, згідно з якими дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно із ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасникам війни пенсії або грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищується на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Після Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, Постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530 встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,10 грн., з 01 липня 48,20 грн., з 01 жовтня 2008 року по сьогоднішній день 49,80 грн. У вказаних розмірах ОСОБА_2 ПФУ виплачувало та виплачує позивачу, як дитині війни, підвищення до пенсії, тому порушення вимог законодавства з боку відповідача відсутні. Крім того, розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування до перерахунку та підвищення пенсій не застосовується.

Вказують на те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду щодо вимог про стягнення недоотриманих сум державної соціальної допомоги за 2006 2007 роки, тому наполягає на застосуванні наслідків пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Судом встановлено, що згідно із ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни та має право на отримання підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 цього Закону.

Згідно із п. 1 розділу ІV Прикінцеві положення Закону України Про соціальний захист дітей війни цей ОСОБА_3 набирає чинності з 01 січня 2006 року.

Проте пунктом 17 ст. 77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на 2006 рік було зупинено.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік пункт 17 ст. 77 виключено, а ст. 110 викладено у новій редакції та встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим ст. 5 Закону України Про соціальний захист дітей війни, запроваджуються з 01 січня 2006 року, а ст. 6 у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. ОСОБА_3 було опубліковано 22 березня 2006 року, чинності він набрав з 01 квітня 2006 року, тому з цього часу ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни почала діяти.

Однак підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком дітям війни могло здійснюватись лише за певних умов, зокрема: поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі та згідно із порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Оскільки Кабінет Міністрів України у 2006 році такого порядку виплати дітям війни підвищення до пенсії не визначив, тому вимоги позивача щодо виплати йому підвищення до пенсії за 2006 рік задоволенню не підлягають.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни знову було зупинено.

Згідно із ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ч. 3 ст. 22 Конституції України).

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік.

Таким чином, з 09 липня 2007 року, тобто з дня прийняття Конституційним Судом України Рішення про неконституційність пункту 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, позивачу, як дитині війни, мало виплачуватись підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, зокрема пунктом 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було викладено у новій редакції та встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Судом встановлено, що починаючи з 01 січня 2008 року, відповідач ОСОБА_2 ПФУ виплачує позивачу підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме: з 01 січня 47 грн., з 01 квітня 48,10 грн., з 01 липня 48,20 грн., з 01 жовтня 2008 року по даний час 49,80 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 41 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік.

Після прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 Верховною Радою України зміни до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не вносилися, тому положення цієї статті, згідно з якими дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком, є чинними саме в такій редакції.

Таким чином, з 22 травня 2008 року, тобто з дня прийняття Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 про неконституційність пункту 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік позивачу, як дитині війни, повинно виплачуватись підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при вирішенні цього спору щодо розміру підвищення до пенсії дітям війни з 22 травня 2008 року положення п. 8 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530 застосуванню не підлягають.

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Проаналізувавши вищезазначені норми Законів України, Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, враховуючи положення ч. 2 ст. 152 Конституції України, суд приходить до висновку, про те, що порушення прав позивача щодо невиплати їй підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком тривало в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 30 листопада 2009 року.

Оскільки Рішення Конституційного Суду України зворотної дії не мають, тому не поширюються на період з 01 січня 2007 року по 08 липня 2007 року та з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З позовної заяви вбачається, що до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 ПФУ та зобовязання доплатити підвищення до пенсії за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року позивач звернувся 02.12.2009 року.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 ПФУ наполягає на застосуванні пропуску строку звернення до адміністративного суду щодо вимог доплати позивачу підвищення до пенсії за 2006 2007 роки, поважних причин пропуску позивачем цього строку судом не встановлено, тому позовні вимоги щодо доплати підвищення до пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року задоволенню не підлягають.

Бездіяльність відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо непроведення з урахуванням Рішень Конституційного Суду України своєчасного нарахування і виплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни суд вважає протиправною.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни, державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому, ч. 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, суд вважає за можливе застосувати саме ч. 1 ст. 28 даного Закону для розрахунку підвищення пенсії дітям війни.

В даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України Про соціальний захист дітей війни, оскільки цим Законом як критерій визначення розміру щомісячної доплати до пенсії передбачено мінімальну пенсію за віком, що, на думку суду, не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин, доводи відповідача ОСОБА_2 ПФУ щодо відсутності підстав для застосування до перерахунку та підвищення пенсій дітям війни розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування є безпідставними, оскільки чинним законодавством іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, розміру мінімальної пенсії за віком не встановлено.

Пенсійний фонд України діє у відповідності з Положенням Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області, тому воно і повинно здійснювати відповідну доплату підвищення до пенсії позивачу.

На підставі ст. ст. 22, 64, 152 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Рішень Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та 22 травня 2008 року №10-рп/2008, керуючись ст. ст. 158 163, 167 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Броварського району Київської області щодо не нарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни протиправною.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України Броварського району Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та провести відповідні виплати за період з 22 травня 2008 року по 30 листопада 2009 року з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

На постанову може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів, з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.С. Сердинський