Справа № 2а-2737/11/0970
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2011-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2011 р. Справа № 2a-2737/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Цюпа У.Л.

за участю сторін:

представника позивача: ТзОВ «Підзембудкомунікації»- ОСОБА_1,

представника відповідача: Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломия Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3 начальника Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломия Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області не зявився,

відповідача: ОСОБА_4 державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Коломийської міської ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Івано-Франківську в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підзембудкомунікації»до Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у місті Коломия Івано-Франківської області Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області, ОСОБА_3 начальника Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у місті Коломия Івано-Франківської області Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області, ОСОБА_4 державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Коломийської міської ради про визнання протиправними та зобовязання до вчинення дій, визнання протиправним та скасування акту перевірки

ВСТАНОВИВ:

22.08.2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Підзембудкомунікації»(далі ТзОВ «Підзембудкомунікації») звернулося в суд з адміністративним позовом до Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломия Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області, ОСОБА_3 начальника Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломия Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій.

05.09.2011 року представник позивача подав суду заяву про доповнення підстав позову, якою зазначив, що згідно рішень Коломийської міської ради орендована позивачем земельна ділянка не відноситься до сільськогосподарських земель, належить до земель промисловості і була засмічена ще до її використання позивачем.

23.09.2011 року представником позивача подано заяву про доповнення підстав позову, якою не змінюючи предмету позову наведено доводи, згідно яких перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства вважає протиправною в частині відшкодування сільськогосподарських втрат, а клопотання начальника щодо вжиття заходів реагування від 22.07.2011 року незаконним, при цьому звернувши увагу на помилковість висновку відповідача щодо того, що віднесення наданої в оренду земельної ділянки означає вилучення сільськогосподарських угідь із земель запасу Коломийської міської ради, зокрема земель, що мають цільове призначення - «сінокіс».

05.10.2011 року ухвалою суду за клопотанням представника позивача до розгляду справи залучено відповідача ОСОБА_4 державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Коломийської міської ради.

13.10.2011 року представник позивача подав суду заяву, якою уточнив позовні вимоги та просив визнати дії Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломия Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства та дії начальника даного відділу щодо направлення на адресу прокурора м. Коломия клопотання від 22.07.2011 року, складеного за результатами проведення перевірки від 22.06.2011 року про вжиття заходів реагування -протиправними, визнання акту перевірки, що складений державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_4 протиправним та його скасування, зобовязання відділу та начальника утриматись від порушень вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності при здійсненні перевірок з питань дотримання вимог земельного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що проведена позапланова перевірка дотримання вимог земельного законодавства ТзОВ «Підзембудкомунікації»є протиправною, вчиненою в порушення вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», акт перевірки не відповідає вимогам чинного законодавства, клопотання начальника про вжиття заходів реагування до органів прокуратури за результатами перевірки є незаконним, позивач про проведення перевірки не повідомлений, про її наявність дізнався із матеріалів позову, поданого прокуратурою м. Коломиї в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної ради та Коломийської районної ради до Господарського суду Івано-Франківської області про стягнення втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських угідь в сумі 169 886 грн. Наголосив, що згідно рішень Коломийської міської ради орендована позивачем земельна ділянка не відноситься до сільськогосподарських земель, належить до земель промисловості і була засмічена ще до її використання позивачем. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача - Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломия Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила що підставою для проведення позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства ТзОВ «Підзембудкомунікації» стало подання прокуратури м. Коломиї від 22.06.2011 року. Зазначила, що позивач відповідно до вимог п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 17.11.1997 року «Про розміри та порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню» у двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення йому земельної ділянки в оренду для будівництва сміттєпереробного комплексу повинен був відшкодувати втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених веденням сільського і лісового господарства. На неодноразові листи про їх відшкодування не реагував, а тому була проведена перевірка позивача та начальником відділу направлено клопотання до органів прокуратури про вжиття заходів реагування. Зазначила, що у звязку з відсутністю фінансування та браком коштів на відправлення поштової кореспонденції у рекомендованому режимі листи на адресу позивача направлялись простою кореспонденцією. Просила у задоволенні позову відмовити.

Відповідач - ОСОБА_3 начальник Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломия Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області в судове засідання не зявився, на адресу суду подав клопотання про слухання справи за його відсутності та письмове заперечення, яким свої дії та дії відділу в цілому вважає правомірними і законними.

Відповідач - ОСОБА_4 державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель Коломийської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив що перевірку провів у відповідності до вимог ст.6,10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». Вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими. Просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що 22.06.2011 року Відділом державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломиї Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області (комісією з проведення реорганізації) проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства ТзОВ «Підзембудкомунікації».

За наслідками проведення перевірки, що виразилась в акті перевірки від 22.06.2011 року встановлено порушення позивачем вимог ст.207 Земельного кодексу України та п.4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженого ПКМУ №1279 від 1997 року.

Начальником Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломиї 22.07.2011 року на адресу прокурора м. Коломиї направлено клопотання та матеріали перевірки для вжиття заходів реагування відповідно до вимог чинного законодавства, яким у свою чергу подано позов до Господарського суду Івано-Франківської області про стягнення коштів.

Правове поле у сфері земельних відносин регулюється Земельним Кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Земельним кодексом України передбачено (глава 36) відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Розміри і порядок визначення втрат регулюються Постановою КМУ №1279 від 17.11.1997 року «Про розміри та порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню».

Чинне земельне законодавство поділяє землі України на категорії.

Зокрема, стаття 18 Земельного кодексу визначає склад земель, до яких належать усі землі в межах її території, і які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Стаття 19 Кодексу закріпила 9 категорій земель, в тому числі і земель сільськогосподарського призначення.

Згідно ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Стаття 23 визначає пріоритетність земель сільськогосподарського призначення. Землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання. Визначення земель, придатних для потреб сільського господарства, провадиться на підставі даних державного земельного кадастру. Для будівництва промислових підприємств, об'єктів житлово-комунального господарства, залізниць і автомобільних шляхів, ліній електропередачі та зв'язку, магістральних трубопроводів, а також для інших потреб, не пов'язаних з веденням сільськогосподарського виробництва, надаються переважно несільськогосподарські угіддя або сільськогосподарські угіддя гіршої якості.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень (ст.20 Земельного кодексу України). Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Суд звертає увагу, що предметом розгляду даної справи є визнання дій відповідачів протиправними щодо проведення перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства, а не законність віднесення орендованої земельної ділянки до тієї чи іншої категорії земель.

Щодо підстав законності проведення перевірки суд зазначає наступне.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля врегульовано Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»N 963-IV від 19.06.2003 року.

Відповідно до вимог ст. 5 даного Закону державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Стаття 6 визначає повноваження спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель. До повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель належить, зокрема додержання встановленого законодавством порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Стаття 9 зазначає, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються в тому числі і шляхом проведення перевірок.

Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах N 312 від 12.12.2003 року затверджений Порядок планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, який установлює процедуру планування та проведення перевірок, оформлення матеріалів за їх результатами, визначає підготовчі заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірки.

Відповідно з пунктом 1.2 даного Порядку державний контроль за використанням та охороною земель у системі центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів здійснює Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель та її територіальні органи.

Державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється шляхом проведення перевірок. Розділ 3 даного Порядку визначає види перевірок.

Держземінспекція та її територіальні органи проводять такі види перевірок: планові; позапланові; оперативні. Позаплановою перевіркою є перевірка, яка не передбачена планом роботи відповідного інспекційного органу Держкомзему (п.3.2 Порядку).

У разі неможливості своєчасного повідомлення юридичних і фізичних осіб про проведення позапланової перевірки (обмежені строки на її проведення тощо), вона проводиться без попереднього їх повідомлення, незалежно від кількості раніше проведених перевірок, за наявності таких обставин: отримання доручення від Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, органів прокуратури, місцевих органів виконавчої влади і органів місцевого самоврядування та Держземінспекції; отримання заяв, скарг чи звернень громадян, що подані в установленому законодавством порядку, у яких наведена інформація про порушення земельного законодавства чи можливість виникнення аварійних ситуацій, що можуть негативно вплинути на стан земельних ресурсів; проведення перевірки виконання заходів з ліквідації наслідків аварій, інших надзвичайних ситуацій, що призвели до забруднення чи знищення родючого шару ґрунту; виявлення недостовірності даних, поданих юридичними чи фізичними особами на запит інспекційного органу Держкомзему; за наявності інформації щодо самовільного зайняття земельної ділянки та використання її без правовстановлюючих документів; при поданні юридичними чи фізичними особами письмової заяви до відповідного інспекційного органу Держкомзему про бажання проведення позапланової перевірки; у разі публікацій у засобах масової інформації матеріалів, що свідчать про порушення земельного законодавства; за ініціативи інспекційного органу Держкомзему, якщо ним виявлені факти, що свідчать про порушення земельного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, та наголошено представником відповідача Відділу Держкомзему у м. Коломия, що підставою для проведення позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства ТзОВ «Підзембудкомунікації»стало подання прокуратури м. Коломиї до Відділу Держкомзему у м. Коломия про усунення порушень вимог Земельного кодексу України в частині відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, яким відділ зобовязано вжити невідкладних заходів щодо ліквідації заборгованості, вжити заходів щодо усунення порушень закону та причин і умов що їм сприяють та повідомити прокуратуру про наслідки розгляду з дорученням копій наказів про притягнення службових осіб до дисциплінарної відповідальності за бездіяльність.

Згідно даних абз.2 подання прокуратури м. Коломиї від 22.06.2011 року прокуратурою м. Коломиї встановлено: заборгованість по сплаті втрат сільськогосподарського виробництва на території м. Коломия допущено в сумі 375 331 грн., в тому числі субєктом господарювання ТзОВ «Підзембудкомунікації»в сумі 169 886 грн.

Дане подання Відділом державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломиї Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області отримане 22.06.2011 року, про що свідчить відповідний штамп вхідної кореспонденції (а.с.107).

В той же час судом встановлено, що перевірка ТзОВ «Підзембудкомунікації»здійснювалась відразу ж 22.06.2011 року, про що свідчить акт перевірки від 22.06.2011 року (а.с. 71). Однак, наказ про проведення перевірки начальником Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломиї виданий 21.06.2011 року (за день до надходження подання прокурора м. Коломиї), а посвідчення (направлення) на проведення зазначеної перевірки - 22.06.2011 року.

Дані встановлені факти дають суду підстави вважати, що перевірка проведена не з ініціативи Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломиї, а за наслідками надходження 22.06.2011 року подання прокурора.

Перевірка дотримання вимог позивачем земельного законодавства проводилась у відповідності до статтей 6 та 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», згідно Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах N 312 від 12.12.2003 року та на підставі Порядку взаємодії Державного комітету України із земельних ресурсів і його територіальних органів та органів прокуратури з питань захисту інтересів держави у сфері регулювання земельних відносин, затвердженого Спільним Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів та Прокуратури України N 225/15 від 10.03.2010 року.

Згідно вимог ст. 71 КАС України обовязок доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із п.6.7. Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель інспекційний орган Держкомзему, керуючись вимогами статті 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", має право звернутись до відповідного органу прокуратури з клопотанням про подання позову до суду щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Пунктом 2.1 даного Порядку визначено, що органи Держкомзему направляють до органів прокуратури матеріали, якщо у діях службових осіб чи громадян вбачаються ознаки злочину, у разі необхідності подання позову до суду щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився, та усунення інших порушень земельного законодавства. До органів прокуратури залежно від вчиненого порушення направляються такі документи та матеріали чи їх копії, засвідчені в установленому порядку: клопотання або супровідний лист, у якому стисло зазначаються суть порушення, дані про порушника, законодавчі та інші нормативно-правові акти, вимоги яких порушені; копії актів перевірки, приписів, протоколів, постанов по справах про адміністративні правопорушення, а за наявності - інші матеріали, які засвідчують факт порушення, у тому числі матеріали, якими підтверджується невиконання порушником приписів та вжитих заходів адміністративного впливу (акт повторної перевірки, яким встановлюється факт неусунення раніше виявленого порушення, копії повторного припису); дані щодо втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва з посиланням на конкретні статті (пункти) законодавчих та інших нормативно-правових актів, які застосовувались при розрахунках, та із зазначенням посад та прізвищ осіб, які здійснили розрахунки і підписали відповідний документ (п.2.2 Порядку).

Згідно із п.3.2 Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель перевірка з ініціативи інспекційного органу Держкомзему проводиться без попереднього повідомлення юридичних і фізичних осіб субєктів господарювання, незалежно від кількості раніше проведених перевірок, тільки у разі неможливості їх своєчасного повідомлення про проведення позапланової перевірки.

Однак, представником відповідача не наведено доказів неможливості своєчасного повідомлення позивача про проведення перевірки.

Вирішуючи питання законності та дотримання порядку при проведенні перевірки державним інспектором Лутчаком В.М. суд встановив вчинення ним ряду істотних порушень, а саме: державним інспектором, в порушення п.4.1 Порядку перевірку проведено без присутності землекористувача, без наявності двох свідків.

При цьому суду не бере до уваги твердження представника відповідача щодо залучення в якості свідка - представника відділу Держкомзему, так як свідок це незалежний учасник будь-якої події, фізична дієздатна особа, функція якого в майбутньому надає йому право давати свідчення щодо відомих йому певних обставин.

Крім цього, пунктом 5.3 Порядку встановлено: акт складається у двох примірниках. Перший примірник акта залишається у державного інспектора, який проводить перевірку, другий - вручається або надсилається керівнику юридичної особи чи фізичній особі, які перевірялись. При врученні акта юридичній чи фізичній особі особисто в примірнику акта, який залишається в інспектора, робиться відмітка про дату вручення акта та ставиться підпис особи, яка його отримує. У разі надсилання акта поштою на примірнику акта, який залишається в інспектора, робиться відповідна відмітка. Акт надсилається з повідомленням про вручення.

Акт не надісланий позивачу, суду не спростовано факту порушення п.5.3 Порядку.

Згідно із п. 5.5 Порядку акт підписується державним інспектором, який проводить перевірку, представником юридичної особи чи фізичною особою, що використовують земельні ділянки, свідками.

Свідками акт не підписаний.

В акті наводиться план-схема місця розташування земельної ділянки (схематичний абрис чи викопіювання з картографічних матеріалів планів земельної ділянки з прив'язкою до місцевості та зазначенням суміжних землекористувачів). На плані-схемі вказується загальна площа земельної ділянки та площа, на якій виявлено порушення (п.5.6 Порядку).

Даних вимог інспектором не вчинено.

Також суд звертає увагу на те, що з моменту виникнення підстав проведення перевірки (подання прокурора - 22.06.2011 року) відповідач жодним чином (до моменту внесення клопотання про вжиття заходів реагування 22.07.2011 року) не повідомив позивача про проведення останньої, а таким чином позбавив можливості вчинити дії надані йому законом.

Посилання представника відповідача на надсилання позивачу листів повідомлень про наявність заборгованості та прохання сплатити кошти в добровільному порядку не беруться судом до уваги з огляду не доведення представником відповідача факту їх отримання позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку що вчинення державним інспектором ряду істотних порушень, що вплинули на проведення позапланової перевірки з дотримання позивачем вимог земельного законодавства, що викладена в акті перевірки від 22.06.2011 року та прийняття висновку, що перевірка є такою, яка вчинена з порушенням Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах N 312 від 12.12.2003 року, містить значні істотні порушення процедури проведення, а таким чином вчинена не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Акт за наслідками такої перевірки підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача-начальника Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломия Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області щодо направлення на адресу прокурора м. Коломия клопотання про вжиття заходів реагування від 22.07.2011 року суд зазначає наступне.

Відповідно до п.6.7 вищезазначеного Порядку інспекційний орган Держкомзему, керуючись вимогами статті 10 Закону України»має право звернутись до відповідного органу прокуратури з клопотанням про подання позову до суду щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Положенням про відділ Держкомзему у м. Коломиї Івано-Франківської області, пунктом 7 зазначено, що відділ очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади Головою Держкомзему. Пунктом 8 визначено повноваження начальника, згідно якого начальник відділу здійснює керівництво відділу і несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань, здійснює інші повноваження, передбачені чинним законодавством України та цим Положенням.

Порядком взаємодії Державного комітету України із земельних ресурсів і його територіальних органів та органів прокуратури з питань захисту інтересів держави у сфері регулювання земельних відносин, затвердженого Спільним Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів та Прокуратури України N 225/15 від 10.03.2010 року чітко визначено право звернення до органу прокуратури із клопотанням та матеріалами у разі необхідності подання позову до суду щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва.

Однак, враховуючи встановлені судом вище обставини та факти, за якими процедура проведення перевірки проведена з істотними порушеннями суд зазначає, що начальник відділу повинен був перевірити наявність чи відсутність порушень при проведенні перевірки державним інспектором перед вчиненням дії з направлення клопотання до органу прокуратури, оскільки це є прямим його обовязком згідно посадової інструкції та Положення про відділ.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання що вимога про визнання дій відповідача-начальника Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у м. Коломия Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області щодо направлення на адресу прокурора м. Коломия клопотання від 22.07.2011 року про вжиття заходів реагування підлягає задоволенню, як така що є похідною від вимоги про скасування акту перевірки, вчиненої державним інспектором Лутчаком В.М.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій відділу Держкомзему в м. Коломиї, остання не підлягає задоволенню, оскільки позивачем оскаржуються фактично дії начальника та державного інспектора при проведенні перевірки, а не Відділу в цілому.

Позовна вимога про зобовязання відділу Держкомзему в м. Коломиї, начальника даного відділу утриматись від порушень вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною. Судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання. Виходячи із змісту законодавства воно не може регулювати суспільні відносини в майбутньому. Підстав вважати, що субєкт владних повноважень буде в майбутньому порушувати вимоги законодавства, на даний час немає.

Суд не приймає також до уваги посилання представника позивача на Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»як на підставу визнання дій відповідачів протиправними з огляду на це, оскільки даний Закон визначає загальні правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обовязки та відповідальність субєктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), однак його дія не поширюється на відносини, що виникають під час використання державного та комунального майна.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно вимог ч. 3. ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. А тому, на користь позивача підлягає стягненню 1,70 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель Коломийської міської ради ОСОБА_4 щодо проведення 22.06.2011року позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Підзембудкомунікації».

Визнати протиправними дії начальника Відділу державного комітету України із земельних ресурсів у місті Коломия Івано-Франківської області Головного управління Держкомзему у Івано-Франківській області ОСОБА_3 щодо направлення клопотання до органів прокуратури за наслідками розгляду акту перевірки від 22.06.2011 року.

Акт проведення позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Підзембудкомунікації» від 22.06.2011 року скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Підзембудкомунікації» сплачений судовий збір в сумі 1,70 грн. (одна гривня 70 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 24.10.2011 року.

Суддя: Мигалюк Ю.В.