Справа № 821/4673/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м.Київ К/800/22073/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Херсонської митниці ДФС на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатек-Україна» до Херсонської митниці Міністерства доходів і зборів України, Головного управління державного казначейства України у Херсонській області про скасування рішень про коригування митної вартості товарів, карток відмови і стягнення надмірно сплаченого податку на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегатек-Україна» звернулось з позовом до Херсонської митниці Міндоходів, Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 17 жовтня 2014 року №508050000/2014/000147/1 та №508050000/2014/000148/1; картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів від 17 жовтня 2014 року №508050000/2014/00152 та №508050000/2014/00153; стягнути з Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області надмірно сплаченого до бюджету митні платежі у розмірі 2881,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неправомірність відмови у прийнятті до оформлення митної декларації та винесення відповідачем рішень про визначення митної вартості товарів за резервним методом, що призвело до надмірної сплати митних платежів. Вказував про надання усіх необхідних документів на підтвердження заявленої ним митної вартості за ціною контракту щодо ввезених товарів.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними і скасовано прийняті Херсонською митницею Міністерства доходів і зборів України картку відмови у митному оформленні товарів №508050000/2014/00152 та рішення про коригування митної вартості товарів від 17 жовтня 2014 року №508050000/2014/000147/1; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування картки відмови у митному оформленні товарів №508050000/2014/00152 та рішення про коригування митної вартості товарів від 17 жовтня 2014 року №508050000/2014/000147/1 рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані безпідставністю коригування митницею митної вартості, оскільки позивачем надано митному органу всі передбачені чинним законодавством документи, необхідні для визначення митної вартості ввезеного товару, та обґрунтованістю вимог щодо скасування рішення про коригування митної вартості. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування картки відмови у митному оформленні товарів №508050000/2014/00153 та рішення про коригування митної вартості товарів від 17 жовтня 2014 року№508050000/2014/000148/1, суди виходили із правомірності дій митниці та обґрунтованим визначенням нею митної вартості ввезеного позивачем товару за шостим методом через недостатність поданих позивачем для митного оформлення товару документів та наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності наданої позивачем інформації. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення надмірно сплачених митних платежів, суди зазначили про їх передчасність.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями в частині задоволених позовних вимог, Херсонська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення в частині скасування картки відмови №508050000/2014/00152 та рішення про коригування митної вартості товарів від 17 жовтня 2014 року №508050000/2014/000147/1, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У касаційній скарзі митниця зазначає про правомірність визначення митної вартості із застосуванням резервного методу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегатек-Україна» у поданих запереченнях просить касаційну скаргу залишити без задоволення, судові рішення змінити, позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 15 серпня 2012 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегатек-Україна» (покупець) та компанією «JiangSu BaiXiong Machinery Co., LTD» (продавець) укладено контракт №СН1508-12 на постачання товару на загальну суму 50000 дол.США.

Відповідно до умов контракту №СН1508-12 найменування і кількість товарів, ціна і загальна вартість одноразової поставки зазначається в Додатках, які є невід'ємною частиною контракту; постачання товару здійснюється на умовах СРТ Одеса або Іллічівськ, Україна, згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010, крім випадків, коли в Додатках вказані інші умови поставки; оплата здійснюється на підставі наданого продавцем інвойсу (п.п.1.2, 2.1, 3.1, 3.2, 4.1 контракту).

24 вересня 2014 року сторонами контракту укладено Додаток №8, відповідно до якого продавець постачає, а покупець приймає і оплачує товар - вал для тампопечаті (ембосірующий вал), кількістю 1 комплект, вартістю 250 дол.США. Додатком визначено інші умови поставки - CPT Борісполь.

З метою митного оформлення товарів (вал для тампопечаті (ембосірующий вал) кількістю 1 комплект, код УКТЗЕД , вартістю 250 дол.США) уповноваженою особою позивача ПП «Ексім-Україна» у жовтні 2014 року до Херсонської митниці подано митну декларацію форми МД-2 №508050000/2014/012274.

Митна вартість товару задекларована за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження заявленої митної вартості уповноваженою особою позивача ПП «Ексім-Україна» митному органу подано: зовнішньоекономічний контракт від 15 серпня 2012 року №СН1508-12; банківський платіжний документ від 06 жовтня 2014 року №1854 на суму 250 дол.США; інвойс від 24 вересня 2014 року ВХ-14092401; додаток №8 до зовнішньоекономічного контракту від 15 серпня 2012 року №СН1508-12, копію митної декларації країни відправлення (Китайська Народна Республіка) від 19 вересня 2014 року №14459352; пакувальні листи від 10 та 24 вересня 2014 року; відомість про облік та розрахунок тари і пакувальних матеріалів від 16 жовтня 2014 року, авіаційні накладні від 28 та 29 вересня 2014 року.

З посиланням на виявлення під час здійснення митного контролю митним органом розбіжностей у наданих документах та неповноту відомостей, митницею запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: додатки до зовнішньоекономічного договору; якщо здійснювалось страхування - страхові документи; виписку з бухгалтерської документації; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); копію митної декларації країни відправлення; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару.

На запит митного органу для підтвердження митної вартості товару уповноваженою особою позивача повторно подано: банківський платіжний документ від 06 жовтня 2014 року №1854 на суму 250 дол.США; інвойс від 24 вересня 2014 року ВХ-14092401; додаток №8 до зовнішньоекономічного контракту від 15 серпня 2012 року №СН1508-12; копію митної декларації країни відправлення (Китайська Народна Республіка) від 19 вересня 2014 року №14459352, а також надано виписку з бухгалтерської документації від 17 жовтня 2014 року №17-10/2; лист від 17 жовтня 2014 року№299 з інформацією про те, поставка згідно інвойсу ВХ-14092401 від 24 вересня 2014 року не страхувалась, додаткову угоду до зовнішньоекономічного контракту №2, сертифікат походження товару ССРІТ131000407 від 30 вересня 2014 року.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, Херсонська митниця дійшла висновку, що документи, які надані для оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містять наступні розбіжності: 1) у додатку до зовнішньоекономічного контракту від 15 серпня 2012 року №СН1508-12 по тексту при посиланні на договір зазначається його номер як СН1508/12; 2) п.4.1 контракту від 15 серпня 2012 року №СН1508-12, інвойсом ВХ-14092401 від 24 вересня 2014 року визначені умови поставки СРТ-Бориспіль, однак у митній декларації країни відправлення поряд із зазначеними умовами поставки також у графі «Транспортні витрати» вказано « 100» та у графі «Маркування та примітки» наведено «CPTUSD100»; 3) згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010 умови поставки СРТ не передбачають обов'язку продавця укладати договір страхування, проте позивачем не надано документів про вартість страхування поставки товару, що у своїй сукупності не дає змоги встановити митну вартість товару.

17 жовтня 2014 року митним органом в оформлені митної декларації форми МД-2 №508050000/2014/012274 відмовлено за карткою відмови №508050000/2014/00152 та прийнято рішення №508050000/2014/000147/1 про визначення митної вартості за резервним методом згідно вимог ст.64 Митного кодексу України.

У 33 графі рішення зазначено, що заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано у зв'язку не відповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Кодексу та неподанням усіх додаткових документів (які було наведено у вимозі), що підтверджують митну вартість товару (ч.3 ст.53 Митного кодексу України). За результатами проведеної консультації митну вартість товару визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації наявної у митного органу - МД від 08 жовтня 2014 року №807100000/2014/41928. Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операцій) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей врахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

В подальшому товар випущено у вільний обіг за митною декларацією форми МД-2 №508050000/2014/012631.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 10 вересня 2014 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегатек-Україна» (покупець) та компанією «Hubei Puhui Plastics Technology Development Co., LTD» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №СН10-09-14 на постачання товару - запасних частин і комплектуючих на загальну суму 50000 дол.США.

Відповідно до умов контракту №СН10-09-14 асортимент і кількість товарів, ціна і загальна вартість партії товару зазначається в Додатках, які є невід'ємною частиною контракту; постачання товару здійснюється на умовах СРТ - Бориспіль, Україна, згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010, крім випадків, коли в Додатках вказані інші умови поставки; оплата здійснюється на підставі наданого продавцем інвойсу (п.п.1.1, 1.2, 3.3, 4.2, 4.3 контракту).

10 вересня 2014 року сторонами контракту укладено Додаток №1, згідно якого продавець постачає, а покупець приймає і оплачує товар - обладнання і комплектуючі W490X0.8, кількістю 1 комплект, вартістю 760,00 доларів США. Додатком визначено умови поставки - CPT Борісполь.

З метою митного оформлення товарів (формуючий інструмент для виробництва сайдингу W490X0.8 виготовлений зі сталі, код УКТЗЕД , кількістю 1 комплект, вартістю 760 дол.США) уповноваженою особою позивача ПП «Ексім-Україна» у жовтні 2014 року до Херсонської митниці подано митну декларацію форми МД-2 №508050000/2014/012283.

Митна вартість товару задекларована за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

На підтвердження заявленої митної вартості уповноваженою особою позивача ПП «Ексім-Україна» митному органу подано: зовнішньоекономічний контракт від 10 вересня 2014 року №СН10-09-14; банківський платіжний документ від 19 вересня 2014 року №1791 на суму 760 дол.США; інвойс PUHUI1 від 10 вересня 2014 року; додаток №1 до зовнішньоекономічного контракту від 10 вересня 2014 року № СН10-09-14; копію митної декларації країни відправлення (Китайська Народна Республіка) від 29 вересня 2014 року №14459351; пакувальний лист від 10 вересня 2014 року; відомість про облік та розрахунок тари і пакувальних матеріалів від 16 жовтня 2014 року; авіаційні накладні від 28 та 29 вересня 2014 року.

З посиланням на те, що під час здійснення митного контролю митним органом виявлено, що надані документи містять розбіжності та неповні відомості, митницею запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: додатки до зовнішньоекономічного договору; якщо здійснювалось страхування - страхові документи; виписку з бухгалтерської документації; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); копію митної декларації країни відправлення; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару.

На запит митного органу для підтвердження митної вартості товару уповноваженою особою позивача повторно подано вказані документи, а також надано: виписку з бухгалтерської документації від 17 жовтня 2014 року №17-10/1, лист від 17 жовтня 2014 року №298 з інформацією про те, поставка згідно інвойсу PUHUI1 від 10 вересня 2014 року не страхувалась; додаткову угоду до зовнішньоекономічного контракту №2; сертифікат походження товару С20004 від 22 вересня 2014 року; сертифікат якості товару без номеру та дати.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, Херсонська митниця дійшла висновку, що документи, які надані для оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містять наступні розбіжності: у копії митної декларації країни відправлення №14459351 від 29 вересня 2014 року вказані відмінні від зазначених у контракті, додатку до контракту та інвойсі умови поставки - «FOB» замість «CPT Борісполь», при цьому за умовами поставки FOB до обов'язків продавця не входить оплата транспортних витрат, а відтак такі витрати не входять до фактичної ціни товару і повинні включатись до його митної вартості.

17 жовтня 2014 року митним органом в оформлені митної декларації форми МД-2 №508050000/2014/012283 відмовлено за карткою відмови №508050000/2014/00153 та прийнято рішення №508050000/2014/000148/1 про визначення митної вартості за резервним методом згідно вимог ст.64 Митного кодексу України.

У 33 графі рішення зазначено, що заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано у зв'язку не відповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Кодексу та неподанням усіх додаткових документів (які було наведено у вимозі), що підтверджують митну вартість товару (ч.3 ст.53 Митного кодексу України). За результатами проведеної консультації митну вартість товару визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації наявної у митного органу - МД від 14 лютого 2014 року №508050000/2014/001150. Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операцій) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей врахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

В подальшому товар випущено у вільний обіг за митною декларацією форми МД-2 №508050000/2014/012636.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ч.ч.1 - 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Стосовно визнання протиправними та скасування картки відмови у митному оформленні товарів №508050000/2014/00152 та рішення про коригування митної вартості товарів від 17 жовтня 2014 року №508050000/2014/000147/1 колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення митної вартості товарів за основним методом. Неподання декларантом витребуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Позивачем подано відповідачу всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, визначення митної вартості за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України; відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, які б свідчили про неправильне визначення митної вартості, відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару або відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

За вказаними обставинами суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо скасування рішення Херсонської митниці про коригування митної вартості товарів від 17 жовтня 2014 року №508050000/2014/000147/1 та картки відмови у митному оформленні товарів №508050000/2014/00152.

Щодо визнання протиправними та скасування картки відмови у митному оформленні товарів №508050000/2014/00153 та рішення про коригування митної вартості товарів від 17 жовтня 2014 року№508050000/2014/000148/1.

Як вбачається із матеріалів справи, митним органом під час здійснення контролю наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей, використаних при обчисленні митної вартості, було встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містили неповні відомості щодо числових значень складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме: за умовами зовнішньоекономічного контракту від 10 вересня 2014 року №СН10-09-14, інвойсу PUHUI1 від 10 вересня 2014 року, додатку №1 до зовнішньоекономічного контракту №СН10-09-14 від 10 вересня 2014 року, поставка товару здійснюється на умовах «CPT Борісполь» згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010. В той же час, згідно із наданою на вимогу митниці копією митної декларації країни відправлення від 29 вересня 2014 року №14459351 вказані відмінні від зазначених у контракті, додатку до контракту та інвойсі умови поставки - «FOB» замість «CPT Борісполь».

Так, відповідно до термінів Інкотермс-2010 за умовами поставки CPT (Carriage Paid To) продавець зобов'язаний здійснити всі необхідні заходи для забезпечення перевезення товару до погодженого пункту призначення. Тобто коли фрахт оплачується продавцем, по суті він оплачується покупцем, так як витрати по фрахту звичайно включаються продавцем в загальну ціну товару.

За умовами поставки FOB (Free On Board) продавець зобов'язаний здійснити завантаження товару на борт судна, призначеного продавцем, у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами, в названому порту відвантаження, у спосіб, що відповідає звичаям порту; продавець зобов'язаний нести всі витрати, пов'язані з товаром, до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Тобто укладення договору на перевезення товару та його оплата лежить на покупці, а вартість транспортування не включається до загальної ціни товару.

Судами обґрунтовано відхилено лист компанії «Hubei Puhui Plastics Technology Development Co., LTD» від 17 жовтня 2014 року без номеру як доказ здійснення у відповідності з експортною митною декларацією країни відправлення (Китайська Народна Республіка) №14459351 від 29 вересня 2014 року поставки товару на умовах «CPT-Бориспіль», а не «FOB», оскільки згідно із Міжнародною конвенцією 1973 року щодо спрощення та гармонізації (узгодження) митних процедур (Конвенція Кіото), до якої Китайська Народна Республіка приєдналась 15 червня 2000 року, виправлення помилок передбачає виключно внесення змін до поданої декларації зі згоди митної служби, проте аж ніяк не надсилання листів з повідомленням про допущені помилки.

Експортної митної декларації зі змінами щодо умов поставки вказаного вище товару позивачем не надано, як і не надано належних і достовірних документів, які б усунули виявлені відповідачем розбіжності, в тому числі підтвердили факт постачання товару саме на умовах Інкотермс-2010 «CPT-Бориспіль» або дійсну вартість перевезення товару, оплачену покупцем.

Отже, в даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару. За вказаними обставинами митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При витребуванні додаткових документів митниця діяла відповідно до норм митного законодавства. При цьому відповідач, відповідно до наведених законодавчих норм надавав позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи корегування митної вартості шляхом надання додаткових документів, однак позивач витребуваних документів щодо підтвердження заявленої митної вартості не надав. Інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у митного органу щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

У зв'язку з неможливістю об'єктивного визначення ціни товару за наданими позивачем документами, відмовою позивача від надання додаткових документів, у митниці не було можливості застосувати митну вартість, визначену позивачем, що дало митниці підстави для визначення митної вартості товарів у спосіб, передбачений ст.57 Митного кодексу України. При визначенні митної вартості товару митницею обґрунтовано застосований резервний метод оцінки, у рішенні митниця послідовно довела неможливість застосування попередніх методів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувані картка відмови у митному оформленні товарів №508050000/2014/00153 та рішення про коригування митної вартості товарів від 17 жовтня 2014 року№508050000/2014/000148/1 винесені у межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, з урахуванням наданих декларантом документів. При винесенні рішення та картки відмови відповідач діяв в межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, підстав для скасування оскаржуваних рішення та картки відмови не вбачається.

Також, колегія суддів погоджується з судами першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатек-Україна» про стягнення з Головного управління Державного казначейства України у Херсонській області надмірно сплаченого до бюджету митні платежі у розмірі 2881,32 грн. у зв'язку з їх передчасністю.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Херсонської митниці ДФС відхилити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту ухвалення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді