Справа № 817/3200/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3200/15

01 грудня 2015 року 12год. 04хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.10.2015 № та №
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 02.10.2015 р. яким позивачеві визначено податкове зобовязання за платежем «акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами» на суму 100 297,75 грн., та № від 02.10.2015 р. яким позивачеві визначено податкове зобовязання за платежем «податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами» на суму 20 059,55 грн.

Позивач, позов обґрунтовує тим, що в ході документальної невиїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи відповідачем було помилково та безпідставно сформовано висновок про не вірну класифікацію позивачем товару при подачі митної декларації, а зокрема автомобілю марки «Fiat» модель «Doblo» номер кузова НОМЕР_1. А саме, відповідачем класифіковано за кодом УКТ ЗЕД 8703 32 90 30, тоді як вірною, на думку позивача, є класифікація ввезеного ним на митну території України автомобілю за кодом УКТ ЗЕД 8704 21 99 00, оскільки, зазначений транспортний засіб повністю відповідав критеріям товарної позиції 8704, які містяться у Поясненнях до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 № 15 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності». При цьому позивач зауважує, що внаслідок таких протиправних дій відповідача по зміні класифікації, останній неправомірно прийшов до висновку щодо заниження позивачем митних платежів, оскільки автомобілі, які класифіковано за кодом УКТ ЗЕД 8703, на відміну від транспортних засобів, що класифіковані за кодом 8704, у відповідності до п.215.1 ст. 215 ПК України є підакцизними товарами, а тому у звязку із зміною в акті перевірки класифікації, виник обовязок сплати акцизного податку та податку на додану вартість.

В судовому засіданні, представник позивача вказав, що висновки податкового органу про невірну самостійну класифікацію позивачем ввезеного ним автомобілю є помилковим, а відтак доводи відповідача про заниження позивачем зобовязання за платежем «акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами» та за платежем «податок на додану вартість» є також безпідставними. З наведених у позові підстав просив позов задовольнити.

Представник відповідача ГУ ДФС у Рівненській області позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов. Зокрема, зазначив, що позивачем при подачі митної декларації типу ІМ40ДЕ було здійснено не вірну класифікацію товару, а саме автомобілю марки «Fiat» модель «Doblo». Зокрема класифіковано за кодом УКТ ЗЕД 8704 21 99 00, тоді як, згідно наявної у відповідача інформації наданої дистрибютором, ввезений позивачем автомобіль мав би бути класифікованим за кодом УКТ ЗЕД 8703 32 90 30, що, на думку останнього, призвело до заниження митних платежів, у т.ч. акцизний податок з товарів, які ввозяться на митну територію України, та податок на додану вартість, оскільки автомобілі, які класифіковано за кодом УКТ ЗЕД 8703, на відміну від транспортних засобів, що класифіковані за кодом 8704, у відповідності до п.215.1 ст. 215 ПК України є підакцизними товарами. Просив в позові відмовити.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Рівненській області було проведено документальну невиїзну перевірку дотримання громадянином України ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товару з поданням митної декларації від 26.12.2014 р. №/2014/201963

За результатами перевірки, складено відповідний акт №н38/5/17-00-17-03-10/НОМЕР_2 від 22.09.2015 р. та прийнято податкові повідомлення-рішення № від 02.10.2015 р. про визначення позивачеві сум податкового зобовязання за платежем «акцизний податок з товарів, ввезених на митну територію України фізичними особами» на суму 100 297,75 грн. (основне зобовязання 80 238,20 грн., штрафні санкції 20 059,55 грн.); та № від 02.10.2015 р. про визначення позивачеві сум податкового зобовязання за платежем «податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України фізичними особами» на суму 20 059,55 грн. (основне зобовязання 16 047,64, штрафні санкції 4 011,91 грн.).

Згідно висновків акту перевірки, що містяться у ньому, було встановлено, що позивачем при подачі митної декларації типу ІМ40ДЕ від 26.12.2014 р. №204050001/2014/201963 було здійснено не вірну класифікацію товару, а саме автомобілю марки «Fiat» модель «Doblo» номер кузова НОМЕР_1. Зокрема класифіковано за кодом УКТ ЗЕД 8704 21 99 00, тоді як, згідно наявної у відповідача інформації, наданої дистрибютором ТОВ «Автоторіно», мало б бути класифіковано за кодом УКТ ЗЕД 8703 32 90 30, що, на думку останнього, призвело до заниження митних платежів на загальну суму 96 285,84 грн., у т.ч. акцизний податок з товарів, які ввозяться на митну територію України, на суму 80 238,20 грн. та податок на додану вартість на суму 16 047,64 грн., чим порушено вимоги п. 190.1 ст. 190, п. 218.1, п. 218.2 ст. 218 ПК України.

Вказане заниження митних платежів є наслідком того, що автомобілі, які класифіковано за кодом УКТ ЗЕД 8703, на відміну від транспортних засобів, що класифіковані за кодом 8704, у відповідності до п.215.1 ст. 215 ПК України є підакцизними товарами, а тому у звязку із зміною в акті перевірки класифікації ввезеного позивачем автомобілю, у ОСОБА_3 виник обовязок додаткової сплати акцизного податку з розрахунку 2,18 Євро за 1 см. куб. обєму циліндрів двигуна, та відповідних сум ПДВ із акцизного податку, який згідно п. 190.1 ст. 190 ПК України складає частину договірної вартості товару, що є базою оподаткування названим податком.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, позивачем в грудні 2014 року було ввезено на митну територію України автомобіль марки «Fiat» модель «Doblo» номер кузова НОМЕР_1.

В ході проведення митного оформлення, ввезеного позивачем транспортного засобу, ОСОБА_3 до митного органу було подано митну декларації типу ІМ40ДЕ від 26.12.2014 р. №204050001/2014/201963, згідно якої, ввезений автомобіль, позивачем самостійно класифіковано за кодом за кодом УКТ ЗЕД 8704 21 99 00. Як, вбачається із такої декларації до неї також було додано наступні документи, а саме: акт про проведення фізичного огляду товарів від 26.12.2015 р., фотокартки із зображенням спірного автомобілю, які складені та засвідцені працівниками М/п «Рівне-центральний» Рівненської митниці ДФС, сертифікат відповідності серії ВГ зареєстрованого в Реєстрі за №UA1.193.0154738-14, виданий ТОВ «Рівнестандарт».

Як вбачається із акту про проведення фізичного огляду товарів від 26.12.2015 р. (додатками до якого є відповідні фотокартки із зображенням спірного автомобілю), працівниками М/п «Рівне-центральний» Рівненської митниці ДФС було визначено наступні ознаки, автомобілю ввезеного позивачем: Вантажний автомобіль «Fiat» модель «Doblo» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1; загальна кількість місць, включаючи місце водія -2; призначений для використання по дорогах загального користування (для перевезення вантажів); номер (маркування) двигуна 223В1000, двигун дизельний, робочий обєм циліндрів 1910 см. Куб.; вантажопідйомність 0,655 т., маса у разі максимального навантаження 2,010 т.; що був у використанні; колісна формула 4х2; тип кузова-фургон; наявна стаціонарна металева перегородка між кабіною водія та вантажним відділенням, відсутні вікна в бокових панелях, відсутні доступні отвори для кріплення сидінь та встановлення пристроїв безпеки, відсутні в задній частині кузова декоративне оздоблення та ознаки комфорту; календарний рік виготовлення 2009, модельний рік виготовлення -2009; не виготовлений на базі кузова легкового автомобілю. Тобто, з наведеного акту слід дійти до висновку, що в ході проведення митного оформлення, працівникам митного органу було встановлено наявність у вказаного автомобілю ознак саме товарної позиції 8704, та відповідну відсутність ознак товарної позиції 8703.

Крім того, з матеріалів справи, вбачається, в ході проведення митного оформлення названого автомобілю, позивачем було проведено також його сертифікацію. Так, відповідно до сертифікату відповідності виданого ТОВ «Рівнестандарт» серії ВГ зареєстрованого в Реєстрі за №UA1.193.0154738-14, органом сертифікації було визначено товарну групу названого автомобілю, а саме за кодом УКТ ЗЕД віднесено його до класу товарів 8704.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи та акту перевірки основною підставою для здійснення відповідачем процедури зміни класифікації ввезеного позивачем автомобілю слугує лист ТзОВ «Автоторіно» №182 від 17.03.2015 р., згідно якого, названою юридичною особою віднесено автомобіль позивача до класу вантажопасажирських транспортних засобів.

Разом із тим, відповідно до п. 8 ст.69 МК України, висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер. А відтак, суд приходить до висновку, що вище вказані інформаційні відомості, надані ТзОВ «Автоторіно», не можуть слугувати єдиною та основною підставою для зміни митної класифікації, без фактичного повторного дослідження обєкту митного контролю.

Згідно із частинами 1- 4 статті 69 Митного кодексу України (МК України) від 13.03.2012 року № 4495-VI товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Частинами 1 - 4 статті 67 цього ж Кодексу визначено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними під позиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев'ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десяти знакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної під позиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної під категорії (десять знаків).

Згідно із частиною 1 статті 68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року № 428, УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів. УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Як передбачено статтею 1 Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 року № 584-VII, цим Законом встановлюється Митний тариф України (додається). Митний тариф України є невід'ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Згідно із Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.01.2014 року № 15 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» (надалі - Пояснення), до товарної позиції 8704 включаються, зокрема: звичайні вантажні автомобілі та автофургони (відкриті, з брезентовим верхом, закриті і т. п.); автомобілі для доставляння товарів та автофургони усіх видів, автофургони для перевезення домашніх речей; вантажні автомобілі з автоматичними розвантажувальними пристроями (з перекидним кузовом і т. п.); автомобілі-цистерни (незалежно від того, обладнані вони насосами чи ні); авторефрижератори або автомобілі з ізотермічними кузовами; багатоярусні вантажні автомобілі для перевезення кислоти в суліях, балонів з бутаном і т. п.; важкі вантажні автомобілі з низькорозташованими рамами і навантажувальними похилими трапами для перевезення танків, підіймачів або екскаваторів, електричних трансформаторів і т. п.; вантажні автомобілі, спеціально призначені для перевезення свіжого бетону, крім бетономішалок товарної позиції 8705; машини для вивезення сміття, незалежно від того, обладнані вони навантажувальними, трамбувальними, демпфірувальними та іншими пристроями чи ні. Класифікація деяких транспортних засобів у цій товарній позиції визначається певними ознаками, які вказують на те, що дані транспортні засоби, головним чином, призначені для перевезення вантажів, а не для перевезення людей (товарна позиція 8703). Ці ознаки застосовуються при класифікації моторних транспортних засобів, які, зазвичай, мають повну масу транспортного засобу менш як 5 тонн і які мають або окрему закриту задню зону, або відкриту задню платформу, звичайно, використовувану для перевезення вантажів, але можуть мати задні сидіння вздовж бортів типу лавки, без ременів безпеки, місць для кріплення ременів безпеки або зручностей для пасажирів, і які складаються, з метою повного використання задньої платформи для перевезення вантажів. До цієї групи моторних транспортних засобів можуть відноситись транспортні засоби, відомі як «багатоцільові транспортні засоби» (наприклад, транспортні засоби типу фургон, автомобілі з кузовом типу «пікап», деякі автомобілі для активного відпочинку (sport utility vehicle - SUV). Ознаки транспортних засобів, які включаються до цієї товарної позиції: (a) наявність сидінь типу лавок, які не мають пристроїв безпеки (наприклад, ременів безпеки або місць для кріплення і пристосувань для встановлення ременів безпеки) або зручностей для пасажирів в задній зоні позаду зони для водія і передніх пасажирів. Такі сидіння, зазвичай, бувають складаними або виносними для можливості повного використання підлоги задньої зони (транспортні засоби типу «фургон») або окремої платформи (транспортні засоби типу «пікап») для транспортування вантажів; (b) наявність окремої кабіни для водія і пасажирів та окремої платформи з боковими бортами і відкидним заднім бортом (транспортні засоби типу «пікап»); (c) відсутність вікон в двох бокових панелях задньої частини кузова; наявність дверей без вікон, що ковзають, відкриваються назовні або піднімаються вгору для вивантаження або завантаження вантажів, розташованих на бокових панелях або у задній частині кузова (транспортні засоби типу «фургон»); (d) наявність стаціонарної панелі або бар'єру між зоною для водія і передніх пасажирів і задньою зоною; (e) відсутність в зоні вантажного відділення ознак комфорту і внутрішнього оздоблення, а також пристосувань, які притаманні пасажирським салонам моторних транспортних засобів (наприклад, килимове покриття, вентиляція, внутрішнє освітлення, попільнички).

В той же час, відповідно до вищевказаних пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності до товарної позиції 8703 включаються моторні транспортні засоби різних видів (включаючи автомобілі-амфібії), призначені для перевезення людей; проте до неї не включаються моторні транспортні засоби товарної позиції 8702. У транспортних засобів цієї товарної позиції можуть бути двигуни будь-якого типу (двигуни внутрішнього згоряння, електродвигуни, газотурбінні двигуни і т. п.). До цієї товарної позиції також включаються полегшені триколісні транспортні засоби спрощеної конструкції, такі як: - обладнані мотоциклетним двигуном і колесами і т. п. і які, через свою механічну конструкцію, мають ознаки звичайних автомобілів, тобто системою керування автомобільного типу чи передачею заднього ходу і диференціалом; - змонтовані на Т-подібному шасі, в якому два задніх колеса мають незалежні приводи від окремих електродвигунів з живленням від акумуляторів. Керування такими транспортними засобами, як правило, здійснюється від одного центрального важеля керування, за допомогою якого водій може почати рух транспортного засобу, робити розгін, гальмування, зупинятися і рухатися заднім ходом, а також здійснювати повороти праворуч або ліворуч шляхом зміни крутильного моменту, переданого на ведучі колеса, чи повороту переднього колеса. Транспортні засоби цієї товарної позиції можуть бути як колісними, так і гусеничними.

До цієї товарної позиції також включаються: (1) Легкові автомобілі (наприклад, лімузини, таксі, спортивні та гоночні автомобілі). (2) Спеціалізовані транспортні засоби, такі як автомобілі швидкої допомоги, тюремні фургони та катафалки. (3) Автомобілі, обладнані для проживання (туристські автофургони і т. п.), транспортні засоби для перевезення людей, спеціально обладнані під житло (зі спальними місцями, кухнями, туалетом і т. п.). (4) Транспортні засоби, спеціально призначені для пересування по снігу (наприклад, снігомобілі). (5) Спеціальні автомобілі для перевезення гравців у гольф та інші аналогічні транспортні засоби. (6) Чотириколісні автомобілі з трубчастим шасі, що мають систему керування як у автомобіля (наприклад систему керування на основі принципу Акермана).

У цій товарній позиції термін «вантажопасажирський автомобіль-фургон», означає транспортний засіб, що має максимально 9 місць для сидіння (включаючи водія), внутрішній простір якого може без конструктивних змін використовуватися для перевезення як людей, так і вантажів.

Деякі моторні транспортні засоби цієї товарної позиції характеризуються певними ознаками, які свідчать про те, що дані транспортні засоби сконструйовані для перевезення пасажирів, а не для перевезення вантажів (товарна позиція 8704). Такі ознаки враховуються у випадку, якщо моторний транспортний засіб, зазвичай, має повну масу не більш як 5 т і має єдиний замкнутий внутрішній простір, який включає одну зону для водія і пасажирів і другу зону, яка може бути використана для перевезення як пасажирів так і вантажів. До цієї групи моторних транспортних засобів відносяться автомобілі, відомі як «багатоцільові транспортні засоби», (наприклад, транспортні засоби типу «фургон», автомобілі для активного відпочинку (sport utility vehicle - SUV), деякі автомобілі з кузовом типу «пікап»). Характерними ознаками конструкції цих транспортних засобів, як правило, є: (a) наявність постійно встановлених сидінь із пристроями безпеки (наприклад, з ременями безпеки або із місцями для кріплення та/або пристосуваннями для встановлення ременів безпеки) для кожного пасажира, або наявність стаціонарних місць для кріплення та/або пристосувань для встановлення сидінь і пристроїв безпеки у задній зоні салону позаду зони для водія і передніх пасажирів, такі сидіння можуть бути фіксованими, такими, що складаються, такими, що знімаються, на анкерному кріпленні, або виносними; (b) наявність вікон у двох бокових панелях задньої частини кузова; (c) наявність дверей з вікнами, що ковзають, відкриваються назовні або піднімаються вгору, розташованих на бокових панелях або у задній частині кузова; (d) відсутність стаціонарної панелі або перегородки між зоною для водія з передніми пасажирами і задньою зоною, яка може бути використана для перевезення як пасажирів, так і вантажів; (e) наявність ознак комфорту і оздоблення внутрішнього простору, а також пристосувань (аксесуарів) у внутрішньому просторі всього салону транспортного засобу, які властиві пасажирським салонам транспортних засобів (наприклад, килимове покриття, вентиляція, внутрішнє освітлення, попільнички).

В той же час, як вбачається із згаданого акту фізичного огляду товарів від 26.12.2015 р. (додатками до якого є відповідні фотокартки із зображенням спірного автомобілю), працівниками М/п «Рівне-центральний» Рівненської митниці ДФС на момент проведення митного оформлення, ввезеного позивачем транспортного засобу, було достовірно встановлено наявність у вказаного автомобілю усіх ознак саме товарної позиції 8704, та відповідну відсутність ознак товарної позиції 8703.

Вказане вище, в ході судового розгляду справи також підтвердив і допитаний в якості свідка ОСОБА_4 директор брокерської компанії ПП «А-2», яка здійснювала розмитнення ввезеного позивачем автомобілю. Зокрема, свідок пояснив, що в ході вчинення митного оформлення ввезеного позивачем автомобілю, жодних ознак, які свідчили про приналежність такого автомобілю до товарної групи 8703 (легкові автомобілі) не було виявлено.

Крім того, судом враховано, що згідно відомостей наданих Регіональним сервісним центром МВС в Рівненській області у листі №35/24-6391 від 14.11.2015 р., ввезений позивачем автомобіль «Fiat» модель «Doblo» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, рахується як малотоннажний вантажний автомобіль, жодний дій із переобладнання щодо якого не проводилось.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зазначені висновки акту перевірки про невірну класифікацію позивачем ввезеного ним транспортного засобу, без фізичного дослідження такого транспортного засобу, за наслідком чого занижені митні платежі, є такими, що не відповідають дійсності.

Відтак, суд рахує, що здійснена відповідачем зміна класифікації ввезеного позивачем транспортного засобу є помилковою та безпідставною, а тому відповідні податкові нарахування є також протиправними, оскільки необхідність їх сплати не узгоджується із фактичними ознаками ввезеного позивачем автомобілю.

Разом із тим, при вирішенні даного спору, обовязковому врахуванню підлягає правова позицію Верховного Суду України, викладену у постановах №21-479а14 від 04.11.2014 року, №21-509а14 від 18.11.2014 р. та №21-157а15 від 28.04.2015 р., в яких зазначено, що якщо митні органи, приймаючи митну декларацію, віднесли товар до певного коду товарної номенклатури та пропустили товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому вони не мають правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобовязань у звязку з виявленням помилки стосовно класифікації товару.

В силу вимог ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ГУ ДФС у Рівненській області заперечуючи проти позову, правомірності оспорюваних податкових повідомлень-рішень не довела. За таких обставин позов підлягає до задоволення повністю.

Згідно ч. 1 ст.94 КАС України, Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 1203,57 грн. Доказів понесення інших судових витрат позивач суду не надав.

Таким чином, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 02.10.2015 № та №

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у розмірі 1203,57 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.