Справа № 805/2433/15-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року справа №805/2433/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Шишова О.О., суддів Міронової Г.М., Сухарька М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "ТІТАН" на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 р. у справі № 805/2433/15-а (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "ТІТАН" про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за період з січня по квітень 2015 року у сумі 2153,84 грн. , -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області (далі - Управління) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "ТІТАН" (далі - ТОВ "Тітан", апелянт), в якому просило стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за Списком № 2 за період з січня по квітень 2015 року в сумі 2153 грн. 84коп.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що платники фіксованого сільськогосподарського податку, які не здійснювали відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, згідно вимог п.1 ст.2 Закону України від 26.06.1997 № 400/97 "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 400/97), починаючи з 01.01.2005 року, враховуючи зміни в податковому законодавстві, зобов'язані відшкодовувати органам Пенсійного фонду України виплату та доставку пільгових пенсій на загальних підставах. Управління здійснювало виплату пенсій пенсіонерам, які працювали на підприємстві відповідача і отримали право на пенсію на пільгових умовах, тому, відповідно до частини другої розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), позивач просив суд стягнути суму витрат на виплату та доставку пенсій цим пенсіонерам з відповідача.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Тітан" на користь Управління суму заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з січня по квітень 2015 року за Списком № 2 у розмірі - 2153 грн. 84коп.

Суд першої інстанції виходив з того, що з 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме: з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок та запроваджено нову форму оподаткування - єдиний податок, в якому передбачено окрему (четверту) групу платників єдиного податку, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, а тому відпали й підстави для звільнення від оподаткування збором на обов'язкове державне пенсійне страхування, який сплачується у формі відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII), оскільки з 1 січня 2015 року правовим порядком не передбачено такої категорії платників податків як платники фіксованого сільськогосподарського податку.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що судом першої інстанції не взято до уваги повний текст Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, згідно абзаців 4-5 п.п. 1 ч. 2 розділу 15. Тобто, Закон № 1058-IV чітко вказує на те, що виплата пільгових пенсій трактористам-машиністам, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства здійснюється (як особам, пільгові пенсії яким призначені відповідно до п. "в" - "ж" Закону № 1788-XII, а не на підставі Списків №1 та №2) за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок підприємства та організації (в даному випадку сільгоспвиробників).

Підприємство є сільськогосподарським виробником, який до 31.12.2014 був платником фіксованого сільськогосподарського податку, а з 01.01.2015 - є платником єдиного податку 4 групи. Вказаний податок, на думку позивача, по суті є тим самим фіксованим сільськогосподарським податком, положення якого перенесено до інших глав Податкового кодексу України (далі - ПК України). Позивач стверджував, що в силу положень абзацу четвертого пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР є звільненим від відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону № 1788-XII.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому згідно пункту 2 частини першої статті 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю СП "ТІТАН" зареєстровано в якості юридичної особи, включено до ЄДРПОУ за №30774210, знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області, є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що на ТОВ СП "ТІТАН" працювали особито: ОСОБА_2, ОСОБА_3, які були зайняті на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі за текстом - Закон № 1788- ХІІ), і яким призначено пенсію на пільгових умовах за списком № 2/а.с.13-14/. Позивачем за період з січня по квітень 2015 року здійснено виплату пенсій за віком двом колишнім працівникам ТОВ "Тітан" ОСОБА_2, ОСОБА_3, призначеної на пільгових умовах відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону № 1788-XII за Списком № 2, на загальну суму 2153,84 грн.

Позивачем на підставі розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, визначено розмір витрат, які підлягають відшкодуванню відповідачем за період з січня по квітень 2015 року в сумі 2153,84 грн.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відомостями про нарахування таких пенсій особам, які перебували в трудових відносинах з відповідачем, а також карткою особового рахунку відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Підприємство отримало розрахунки Пенсійного фонду щодо фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які з моменту отримання є узгодженими і обов'язковими для виконання, розрахунок - є актом індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень, однак відповідач його не оскаржив, тому отримані розрахунки є обов'язковими для виконання, тобто сплати /а.с.8-12/.

Крім того, сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків станом на за період квітень-травень 2015 року /а.с.9/. Отже, відповідач був обізнаний про наявність у нього зобов'язань з відшкодування Пенсійному фонду фактичних витрат на виплату та доставку пенсій. Доказів оскарження вищезазначених розрахунків до суду не надав.

Згідно із пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п.6.1 розділу 6 Інструкції "Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР об'єктом оподаткування для платників збору (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку) є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону № 1788-XII до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього закону.

Як зазначає відповідач з 01.01.2015 не є платником фіксованого сільськогосподарського податку, а є платником єдиного податку четвертої групи оподаткування.

Відповідач вважає, що сільськогосподарські підприємства, які раніше перебували на обліку як платники фіксованого сільськогосподарського податку, а з 01.01.2015 року є платниками єдиного податку четвертої групи, не повинні відшкодовувати Управлінню витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Однак, з таким твердженням відповідача суд не може погодитись, з огляду на наступне:

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким внесено зміни до ПК України, а саме: з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок та запроваджено нову форму оподаткування - єдиний податок, в якому передбачено окрему (четверту) групу платників єдиного податку, які є сільськогосподарськими товаровиробниками.

Внаслідок змін, що сталися у податковому законодавстві (виключення положень про фіксований сільськогосподарський податок), відпали й підстави для звільнення від оподаткування збором на обов'язкове державне пенсійне страхування, який сплачується у формі відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону № 1788-XII, оскільки з 1 січня 2015 року правовим порядком не передбачено такої категорії платників податків - як платники фіксованого сільськогосподарського податку.

При цьому, для платників окремої (четвертої) групи платників єдиного податку, які є сільськогосподарськими товаровиробниками, виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, станом на час розгляду справи чинне законодавство не передбачає.

Тому, на думку суду, пільгові пенсії, призначені колишнім працівникам відповідача, фінансуються на загальних підставах, тобто за рахунок коштів Пенсійного фонду України, які підлягають відшкодуванню підприємством.

Оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за період з січня по квітень 2015 року сумі 2153,84 грн., суд першої інстанції вірно вважав, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Більш того, в справі № 21-735а15 за позовом управління Пенсійного фонду України в Старовижівському районі Волинської області до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Седлище" про стягнення витрат на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах, Верховний Суд України висловив правову позицію, згідно якої обов'язок з відшкодовування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 (в тому числі пунктів "в"-"е" та "ж") Закону № 1788-XII, покладений на підприємства.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "ТІТАН" на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 р. у справі № 805/2433/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 р. у справі № 805/2433/15-а за позовом Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "ТІТАН" про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за період з січня по квітень 2015 року у сумі 2153,84 грн. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О.О.Шишов

Судді: М.Г.Сухарьок

Г.М.Міронова