Справа № 803/963/13-а
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Справа № 876/10161/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Носа С.П., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2013 року по справі за позовом прокуратури м.Луцька в інтересах Луцької міської ради до Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції , треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Прокуратура м.Луцька в інтересах Луцької міської ради звернулася з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції , треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 03.06.2011 року, яким було визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності кожного на 1/2 частини самочинного будівництва: кафе, що знаходиться по вул.Конякіна, 25 б у місті Луцьку, 17.06.2011 року КП ВОБТІ було зареєстровано у державному реєстрі право приватної спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 по 1/2 на кафе площею 242,6 кв. м. по зазначеній адресі. Рішенням апеляційного суду Волинської області від 06.03.2013 року за результатами перегляду вищезазначеної справи рішення Луцького міськрайонного суду від 03.06.2011 року скасоване та ухвалене нове рішення , яким в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво було відмовлено. Прокурор просить зобов'язати Реєстраційну службу Луцького міського управління юстиції відкрити розділ у Державному реєстрі прав та перенести з Реєстру прав власності на нерухоме майно до Державного реєстру прав запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 на кафе по вул.Конякіна, 25 б в місті Луцьку, а також внести запис до Державного реєстру прав про скасування права власності згаданих осіб на цей об'єкт, так як такі дії вчинені не були.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що Луцька міська рада, в інтересах якої заявлено позов, не належить до кола субєктів, які мають право подавати заяву про скасування державної реєстрації прав приватної спільної часткової власності третіх осіб на кафе. Крім того, запис до державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав можливий у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, іншого шляху скасування не передбачено. Також прокурором не подано доказів про порушення прав територіальної громади в спірних правовідносинах, та, зокрема, що Луцька міська рада зверталась в прокуратуру щодо скасування державної реєстрації права власності на кафе.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та задоволити позовні вимоги.

Покликання маються на те, що проаналізовано ст. 2,8,15,16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У спорі рішення судове, яке послужило реєстрацією права власності за третіми особами на кафе є стороною Луцька міська рада, відтак має право подавати заяву про припинення права власності за третіми особами, бо майно самочинне, а земельна ділянка під кафе міської ради. Відтак, поскільки скасоване судове рішення, на підставі якого зареєстровано власність, тому наявні підстави для внесення запису про припинення вказаного права власності. Згідно Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Самовільне зайняття земельної ділянки та самочинне будівництво прямо порушує інтереси держави та територіальної громади м.Луцька.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 03.06.2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1І, ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання прав власності на самочинне будівництво позов було задоволено визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності кожного на 1/2 частини самочинного будівництва: кафе, що знаходиться по вул. Конякіна, 25 б у місті Луцьку.

На підставі даного рішення Луцького міськрайонного суду, 17.06.2011 року комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано у державному реєстрі право приватної власності спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_1 по 1/2 на кафе площею 242,6 кв. м. по вул. Конякіна, 25 б в місті Луцьку.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 06.03.2013 року за результатами перегляду вищезазначеної справи рішення Луцького міськрайонного суду від 03.06.2011 року скасоване та ухвалене нове рішення , яким в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Луцької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво було відмовлено.

Як вбачається із повідомлення начальника Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції від 27.03.2013 року, у зв'язку із новоствореною системою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасувати реєстрацію права власності у реєстрі прав власності на нерухоме майно технічно неможливо.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Пунктом 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року №3502/5, передбачено, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав, заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1141, у пункті 41 закріпив, що державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, діючим законодавством закріплено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. Відтак, для скасування запису про реєстрацію права власності в будь-якому випадку необхідно звертатися з окремим позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи відсутність рішення суду про скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2, ОСОБА_1І на будівлю кафе та неподання прокурором в реєстраційну службу заяви встановленої форми, Реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції правомірно відмовлено у скасуванні права власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Волинської області залишити без задоволення, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2013 року по справі № 803/963/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді С.П. Нос

ОСОБА_4

Повний текст виготовлено 23.11.2015 року