Справа № 22-а-21202/11
Суддя: Турік В.П.
Дата ухвалення: 2011-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Категорія - 10.3.2 (І) ОСОБА_1
Доповідач Турік В.П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Турік В.П.

суддів: Савіної Г.О., Братіщевої Л.А.

секретаря: Рачук Я.І.

за участю: позивача - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу (надалі УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу) про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що йому, як ліквідатору аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду 3-ї групи, не проводився перерахунок пенсії, у відповідності до вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року.

Просив суд визнати неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку йому пенсії у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязати останнього провести перерахунок та виплату основної та додаткової пенсій за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року в сумі 75169 грн.

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 березня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу щодо відмови провести ОСОБА_2 перерахунок основної та додаткової пенсій.

Зобовязано УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу провести ОСОБА_2, починаючи з 01.12.2008 року, перерахунок державної та додаткової пенсій, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нової постанови про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, судом безпідставно застосовано до спірних правовідносин положення ст. 99 КАС України й не враховано, що у відповідності до ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» недоотримані пенсійні кошти з вини органів УПФУ виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

В апеляційній скарзі відповідач УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин показник мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», й не враховано, що у відповідача відсутні бюджетні асигнування для виплати пенсії.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок ЧАЕС, є інвалідом 3-ї групи захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у зв'язку з чим йому призначено державну (основну) та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка виплачується йому УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, починаючи з 01.01.2007 року у відповідності до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з факту порушення відповідачем вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» при обчисленні на користь позивача розміру державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, й нарахування останніх в розмірі меншому ніж передбаченому діючим Законом в період, починаючи з 01.12.2008 року, й обов'язку відповідача у зв'язку з цим здійснити її перерахунок у відповідності до вищевказаного Закону.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій та зобовязання провести перерахунок основної та додаткової пенсій за період з 01.01.2007 року по 31.11.2008 року включно, суд першої інстанції керувався ст.ст. 99, 100 КАС України та виходив з пропуску позивачем річного строку для звернення до суду з позовом для захисту свого права в цей період.

Проте, повністю погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 цього ж Закону в редакції від 06.06.1996 року, розмір пенсії для інвалідів 3-ї групи щодо яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 3-ї групи - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 Закону виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Підпунктом 15 п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет

України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від

28.12.2007 р. № 107-VІ внесені зміни до ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно з якими розмір пенсії інвалідів Ш групи - учасників ліквідації наслідків аварії на

Чорнобильській АЕС у 1986 році не може бути нижчим 180% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 12 п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. № 107-VI внесені зміни до ст. 50 Закону №796-ХІІ, згідно з якими особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам Ш групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008 зміни, внесені пп. 12, 15 п. 28 розділу II Закону України від 28.12.2007р. № 107-VІ визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), тобто з 22.05.2008 року редакція ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була поновлена, й їх дія на 2009 рік не зупинялася, й положення цих статей не змінювалися.

Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 01.12.2008 року розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу проводився відповідачем, виходячи із розміру, встановленого Постановами Кабінету Міністрів України «Про питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року № 530 та «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян»від 16.07.2008 року № 654 (а.с. 15-16).

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю позивачу в період, починаючи з грудня 2008 року застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не згадані вище постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до ст. 54 зазначеного Закону при визначенні розміру пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», й іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, то колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин показника розміру мінімальної пенсії за віком, який встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний бюджетний рік. Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Крім того, колегія суддів враховує те, що право позивача на отримання щомісячної основної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоровю, не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, як на тому наполягав відповідач, таке право надане державою і закріплено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому відповідач не може посилатися на відсутність коштів як на підставу для невиконання своїх обовязків, у звязку з чим доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Погоджується колегія суддів з тим, що суд першої інстанції до врегулювання спірних правовідносин застосував положення ст.ст. 99, 100 КАС України, виходячи з того, що позивач пропустив річний строк звернення до суду з позовом й питання про його поновлення не ставив, а відповідач наполягав на застосуванні наслідків пропуску позивачем такого строку.

У звязку з чим, необґрунтованими вважає колегія суддів посилання позивача на не пропуск ним строку звернення до суду з даним позовом щодо захисту його порушених прав в період з 01.01.2007 року по 14.12.2008 року включно, оскільки положення ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку посилається позивач в обґрунтування своїх доводів й якою передбачено, що недоотримані пенсійні кошти з вини органів УПФУ виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком, стосуються тільки тих сум пенсій які вже нараховані, але не виплачені.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що визначаючи початкову дату строку, з якого порушене право позивача підлягає захисту з 01.12.2008 року, суд припустився помилки й не врахував, що з позовом до суду ОСОБА_2 звернувся 15.12.2009 року (а.с. 2), отже саме з 15.12.2008 року його порушене право й підлягає захисту.

Крім того, зобовязуючи відповідача здійснити перерахунок основної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоровю, суд першої інстанції не визначив кінцеву дату здійснення такого перерахунку з врахуванням вимог позивача, який просив здійснити перерахунок по 31.12.2009 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова суду в частині періоду визнання неправомірними дій УПФУ в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу та зобовязання провести ОСОБА_2 перерахунок державної та додаткової пенсій зміні з визначенням початкової та кінцевої дати такого періоду з 15.12.2008 року по 31.12.2009 року.

В іншій частині постанова підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 198, п.1 ч.1 ст. 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу - задовольнити частково.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 25 березня 2010 року в частині періоду визнання неправомірними дій Управління Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу та зобовязання провести ОСОБА_2 перерахунок державної та додаткової пенсій змінити, вказавши початкову та кінцеву дату такого періоду з 15.12.2008 року по 31.12.2009 року.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: