Справа № 181/849/15-а
Суддя: Літвінова Л. Ф.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 181/849/15-а

Провадження № 2-а/181/12/15

"27" листопада 2015 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Літвінової Л.Ф.,

при секретарі Васільєвій І.С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобовязання управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області перерахувати пенсію з урахуванням додаткового стажу та виплатити різницю неотриманих сум,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобовязання управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області перерахувати пенсію з урахуванням додаткового стажу та виплатити різницю неотриманих сум.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що у звязку з роботою в районах Крайньої Півночі вона отримувала пенсію з урахуванням додаткового стажу.

26.08.2015 року вона звернулася до відповідача з листом, в якому просила розяснити на підставі чого розмір пенсії скорочено.

Листом від 08.09.2015 року № 2704/05/18, який нею отримано поштою 18.09.2015 року, відповідач повідомив, що з 01.05.2015 року її пенсійну справу приведено у відповідність до чинного законодавства України, стаж за період роботи в районах Крайньої Півночі з 11.11.1975 року по 31.12.1990 року обраховано в одинарному розмірі.

З такими діями відповідача вона не згодна, вважає їх неправомірними з наступних підстав.

З 11.11.1975 року вона працювала на посаді виїзного фельдшера станції швидкої допомоги в м. Воркута Комі АРСР. Звільнена була 11.11.1992 року.

Вона надавала до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі трудову книжку, в якій наявні всі записи, які проведено у відповідності до вимог ст. 48 КЗпП України та Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Доказом того, що вона має право на пільгову пенсію за період роботи в районах Крайньої Півночі є наявність міста Воркута в переліку цих районів та укладені нею трудові договори.

Її загальний стаж роботи становить 25 років 5 місяців 18 днів, з них 15 років 1 місяць 22 дні роботи в районах Крайньої Півночі.

Позивачка просить суд визнати дії відповідача з відмови у зарахуванні періоду роботи з 11.11.1975 року по 31.12.1990 року до пільгового додаткового стажу у звязку з роботою в районах Крайньої Півночі та перерахунку пенсії неправомірними; зобовязати відповідача зробити їй перерахунок пенсії з урахуванням кратності 1 рік 6 місяців додаткового пільгового стажу за період з 11.11.1975 року по 31.12.1990 року; зобовязати відповідача провадити щомісячні виплати перерахованої пенсії з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії, тобто з 26.08.2015 року, з виплатою заборгованості, що утворилася; стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду в Межівському районі проти позову заперечує, про що надала суду письмове заперечення, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні, яка з 18.08.1994 року отримувала пенсію за вислугу років, а з 21.03.2002 року отримує пенсію за віком як особа, що працювала в місцевостях Крайньої Півночі. При перевірці пенсійної справи останньої періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 11.11.1975 року по 31.12.1990 року враховані в одинарному розмірі. Листом від 08.09.2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Межівському районі № 2704/05/15 повідомлено позивача про перерахунок її пенсії без застосування кратності до згаданих періодів роботи, оскільки вона не надала строкових трудових договорів (чи їх копій).

За правилами пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що періоди роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Відповідно до пункту "д" цієї статті працівникам, що переводяться, направляються або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Таким чином, для отримання права на пільги, передбачені наведеною статтею, особа повинна укласти строковий трудовий договір.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом , що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Але наявність лише запису у трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не є достатньою підставою для обчислення стажу з урахуванням кратності.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів ній, затверджений постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Також згідно п.3 даного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пільги щодо обчислення стажу надавались працівникам, що переводились, направлялись чи запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості прирівняні до районів Крайньої Півночі, із інших місцевостей країни при умові, що ці працівники уклали трудові договори про роботу в цих районах на пять років, а на островах Північного Льодовитого океану - на два роки.

Пільги щодо обчислення стажу надавались також особам, що прибули на Крайню Північ і в місцевості прирівняні до районів Крайньої Півночі, за власною ініціативою але які уклали строкові трудові договори про роботу в цих районах, а також працівникам, що прибули в порядку громадського призову в райони Крайньої Півночі, та в місцевості прирівняні до районів Крайньої Півночі, пільги при обчисленні стажу надавались при умові складання строкових трудових договорів.

Трудові договори, що укладались на визначений термін (пять, три чи два роки), по закінченню цього терміну переукладались на такий же термін чи продовжувалась на термін не менше одного року.

Отже, пільгове обчислення трудового стажу проводиться на підставі письмового трудового договору, в якому обумовлено термін дії договору та пільги, що надавалися працівнику.

У матеріалах пенсійної справи ОСОБА_3 відсутні, строкові трудові договори, про що позивачу неодноразово повідомляли.

Управління самостійно у 2013 році до архівного відділу адміністрації м. Воркута та до голови ліквідаційної комісії міського управління лікувально-профілактичної допомоги населенню м. Воркута направляло запити про надання копій строкових трудових договорів позивача, які на сьогодні не надійшли до управління.

Щодо Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року встановлені спеціальні правила врахування таких періодів роботи лише при визначенні права на пенсію, а не при обчисленні розміру стажу.

На сьогодні, строкові трудові договори ОСОБА_3 не надано до управління , тому пенсійну справу позивача приведено у відповідність з чинним законодавством з 01.05.2015 року. Стаж за період роботи в районах Крайньої Півночі з 11.11.1975 року по 31.12.1990 року обраховано в одинарному розмірі.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до п.4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

На підставі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Статтею 5 Угоди «Про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, яка Україною підписана, встановлено, що вона розповсюджує дію угоди на пенсійне забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав - учасниць угоди.

Статтею 3 тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 19 січня 1993 року, дозволено обчислювати стаж за нормами Закону Російської Федерації «Про державні гарантії і компенсації для осіб, працюючих і проживаючих в районах Крайньої Півночі та прирівняних місцевостях» від 19 лютого 1993 року, яким дозволено застосовувати пільгу про обчислення стажу незалежно від факту наявності строкового трудового договору, тим самим на рівні міжнародних угод укладених між Україною та Росією встановлено, що на території України гарантується пенсійне забезпечення громадян, які працювали на території Росії в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, і при цьому обов'язково визначено, що обчислення стажу здійснюється незалежно від факту наявності строкового трудового договору.

Згідно п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 постанови ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 р. зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пунктом 3 Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» встановлено «скоротити тривалість трудового договору, який дає право на отримання пільг, які передбачені статтею 5 Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з п'яти до трьох років».

Відповідно до частини 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету ОСОБА_4 Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної ОСОБА_4 професійних спілок від 16 грудня 1967 року №530/П-28, пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 р. та статтею 3 Указу від 26 вересня 1967 року, надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах і місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 року №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі затвердженої постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС №530/п-28 від 16 грудня 1967 року, період роботи у зазначених місцевостях зараховувався до загального трудового стажу у наступному порядку: за період з 01 березня 1960 року - один рік роботи зараховувався за один рік і 6 місяців; за період з 01 серпня 1945 року до 01 березня 1960 року один рік роботи зараховувався за два роки, якщо робітник мав право на пільги у відповідності з Указом Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 01 серпня 1945 року. Пільгове обчислення трудового стажу відповідно до зазначених Указів поширювалось лише на робітників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі та прирівняних місцевостях, на підставі документів (трудової книжки, довідки), які б стверджували право на пільги. Таким документом був і письмовий договір, який укладався із робітниками і службовцями, що прибували для роботи на Крайню Північ.

Таким чином, законодавство визначає достатнім надання одного з цих документів: «трудової книжки, або письмового трудового договору чи довідки, де був зазначений період такої роботи». Для здійснення пільгового обчислення стажу роботи, надання письмового договору не є обов'язковим. Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ч.3 ст.24 КЗпП України, укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Постановою Управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №2 затверджено новий порядок подання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсій відповідно до якого, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки позивачка працювала з 11.11.1975 року по 11.11.1992 року на посаді виїзного фельдшера станції швидкої допомоги в м. Воркута Комі АРСР, що підтверджується трудовою книжкою з відповідними записами та штампом, яка уточнює особливий характер праці чи умов праці необхідних для призначення пільгової пенсії і яка підтверджує постійну зайнятість на пільговій роботі, згідно якої період роботи з 11.11.1975 року по 11.11.1992 року зараховується в стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позивачка має право на пільгове обчислення стажу за період її роботи з 11.11.1975 року по 31.12.1990 року, оскільки з наданих нею документів вбачається той факт, що вона, працюючи в районі Крайньої Півночі, користувалася пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Висновок відповідача про те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, суд вважає помилковим з огляду на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону № 32-V від 26.07.2006 року), згідно до якого пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими відповідними нормативно-правовими актами. Тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указів Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року та від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою ОСОБА_4 Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року. До переліку районів Крайньої Півночі входить м. Воркута, де працювала позивачка.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Наявна у матеріалах справи копія трудової книжки позивачки свідчить про факт роботи ОСОБА_3 у період з 11.11.1975 року по 11.11.1992 року в районах Крайньої Півночі.

Таким чином, суд вважає, що відсутність договорів, за наявності трудової книжки та відповідних підтверджуючих документів, не є підставою для відмови позивачці у зарахуванні до страхового стажу періоду її роботи у районах Крайньої Півночі.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 06 лютого 2014 року у справі № К/800/38120/13 та від 19 лютого 2014 року у справі № К/800/54770/13.

Проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позивачка має право на пільгове обчислення стажу в півтораразовому розмірі за період її роботи з 11.11.1975 року по 31.12.1990 року, оскільки з наданих нею документів вбачається та не викликає жодного сумніву, що вона, працюючи в районі Крайньої Півночі користувалась пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року. Відповідачем безпідставно було відмовлено позивачці у пільговому розрахунку стажу.

Таким чином, суд вважає, що відповідача необхідно зобов'язати зарахувати в пільговому обчисленні відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року період роботи позивача в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 11.11.1975 року по 31.12.1990 рік, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців та зобов'язати зробити перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу з 26.08.2015 року з виплатою заборгованості, що утворилася.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобовязання управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області перерахувати пенсію з урахуванням додаткового стажу та виплатити різницю неотриманих сум - задовольнити повністю.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області з відмови ОСОБА_3 у зарахуванні періоду роботи з 11.11.1975 року по 31.12.1990 року до пільгового додаткового стажу у звязку з роботою в районах Крайньої Півночі та перерахунку пенсії - неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з урахуванням кратності 1 рік за 1 рік 6 місяців додаткового пільгового стажу за період з 11.11.1975 року по 31.12.1990 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Межівському районі Дніпропетровської області провадити ОСОБА_3 щомісячні виплати перерахованої пенсії з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії, тобто з 26.08.2015 року, з виплатою заборгованості, що утворилася.

Стягнути з управління Пенсійного фонду в Межівському районі Дніпропетровської області (ідентифікаційний код 24603803) судовий збір на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у розмірі 487 гривень 20 копійок (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_5