Справа № 361/2373/15-а
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Київ К/800/34757/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіБорисенко І.В.
суддів Кошіля В.В.
Моторного О.А.
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуБроварської міської ради Київської області
на ухвалуКиївського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015
у справі № 361/2373/15-а
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Термінал Бровари»
доБроварської міської ради Київської області
провизнання незаконним та скасування рішення в частині, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Термінал Бровари» звернулось до суду з позовом до Броварської міської ради Київської області, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати пункт 9 рішення міської ради від 30.01.2015 №1392-52-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м. Бровари на 2015 рік» щодо набрання ним чинності та періоду його застосування з 01 січня 2015 року;

- зобов'язати відповідача внести зміни до цього рішення про набрання ним чинності та застосування не раніше 01 січня 2016 року та офіційно оприлюднити його.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015, позов задоволено частково; визнано незаконним та скасовано пункт 9 рішення Броварської міської ради Київської області від 30 січня 2015 року №1392-52-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м. Бровари на 2015 рік»; у решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції (яким залишено без змін рішення суду першої інстанції), відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У письмовому заперечені на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтованими, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а судові рішення попередніх інстанцій залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

- позивачу на праві приватної власності належить складський комплекс «Логістичний парк» загальною площею 49 627,5 кв. м, розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Об'їздна дорога, 62, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29 вересня 2010 року, видане на підставі рішення Броварської міської ради Київської області від 28 вересня 2010 року за № 528;

- 30.01.2015 року Броварською міською радою Київської області прийнято рішення №1392-52-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м. Бровари на 2015 рік», яким визначено перелік місцевих податків, що справлятимуться у 2015 році та порядок їх справляння, в тому числі, податку на майно. Пунктом 9 цього рішення встановлено, що воно набирає чинності з дати його прийняття та застосовується до правовідносин, що виникли з 01 січня 2015 року;

- 16.02.2015 року позивач звернувся до відповідача із листом, в якому просив надати письмову відповідь про те, чи офіційно оприлюднено/опубліковано рішення Броварської міської ради Київської області від 30 січня 2015 року № 1392-52-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м. Бровари на 2015 рік», та у якому засобі масової інформації, а також чи застосовується це рішення в частині оподаткування податком на нерухоме майно впродовж 2015 року;

- листом від 13.03.2015 року №2-6/946 виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області повідомив заявника про те, що вказане рішення було опубліковане на офіційному сайті міської ради 30 січня 2015 року, і що воно набирає чинності з дати його прийняття та застосовується до правовідносин, що виникли з 01 січня 2015 року.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, мотивував своє рішення тим, що оскаржуваний пункт рішення органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів щодо набрання ним чинності та застосування з 01 січня 2015 року не відповідає засадам та правилам податкового законодавства, які у даному випадку передбачають відповідне застосування не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим, тобто, не раніше 2016 року.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.

Згідно преамбули Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» цей закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 25 названого Закону встановлено, що сільські, селищні та міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Частиною 1 ст.69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Згідно ч.1 ст.26 названого Закону виключно на пленарних засіданнях відповідної місцевої ради вирішуються, зокрема, питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України (пункт 24).

Відповідно до ст.8 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення) в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно положень ст.10 названого Кодексу до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок, а до місцевих зборів: збір за місця для паркування транспортних засобів і туристичний збір.

Місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору.

Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

Статтею 12 Податкового кодексу України визначені, зокрема, повноваження сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів.

Пунктом 12.3 ст.12 названого Кодексу передбачено, що сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.12.3.1 п.12.3 ст.12 ПК України).

Відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Зазначена норма кореспондується з принципом стабільності, на якому ґрунтується податкове законодавство, що проголошений у статті 4 Податкового кодексу України (підпункт 4.1.9 пункту 4.1). Відповідно до цього принципу зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Враховуючи викладені норми, для застосування рішення про встановлення місцевих податків у 2015 році, таке рішення повинно було бути прийнято до 15 липня 2014 року.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що, оскільки рішення Броварської міської ради Київської області «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м. Бровари на 2015 рік» прийняте 30.01.2015 року, тобто, після 15.07.2014 року, то застосування його положень з метою оподаткування, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто, не раніше 2016 року.

З огляду на усе вищевикладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає правильним, не спростованим доводами касаційної скарги, висновок судів попередніх інстанцій про невідповідність пункту 9 рішення Броварської міської ради Київської області від 30 січня 2015 року №1392-52-06 «Про встановлення місцевих податків і зборів, ставок земельного та акцизного податків на території м. Бровари на 2015 рік» приписам Податкового кодексу України.

Доводи касаційної скарги вищенаведеного не спростовують.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом апеляційної інстанції (який залишив без змін рішення суду першої інстанції) норм матеріального та процесуального права, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, та вважає, що суди попередніх інстанцій повно встановили обставини у справі та надали їм належну правову оцінку на підставі законодавства, що підлягало застосуванню до спірних відносин.

Відповідно до ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За встановлених обставин даної справи та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Броварської міської ради Київської області залишити без задоволення.

2. Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2015 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Борисенко

Судді В.В. Кошіль

О.А. Моторний