Справа № 2-а-1342/2010
Суддя: Вознюк С. М.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа № 2-а-1342/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2010 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Ярмак М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ Любарського району прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

18.11.2010 року позивач звернувся в суд з адміністративним позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АМ № 254051 від 14.11.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 листопада 2010 року інспектором ДПС ВДАІ Любарського району прапорщиком міліції ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого винесено постанову по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 122 КУпАп та накладено на нього штраф в розмірі 425 грн.

З даною постановою позивач не згоден, вважає її такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідачем не дотримано законного порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки складенню протоколу передувало винесення відповідачем постанови. Тобто, винесена була спочатку постанова, а потім складений протокол, який додається до неї, чим порушений порядок розгляду адміністративної справи, притягнення особи до адміністративної відповідальності. Отже відповідачем порушено принцип вирішення справи в точній відповідності з законом, як того вимагають завдання провадження в справах про адміністративне правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, надав до початку розгляду справи заяву про розгляд справи у його відсутність та в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 листопада 2010 року інспектором ДПС ВДАІ Любарського району прапорщиком міліції ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення на підставі якого винесено постанову по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 122 КУпАп та накладено на нього штраф в розмірі 425 грн., оскільки останній в порушення п. 10.5 правил дорожнього руху.

Як вбачається з пояснень позивача, він керував автомобілем, рухався по трасі Хмельницький-Житомир та у с. Новий Любар на перехресті вулиці Гагаріна та гв. Кантимирівців, повертав ліворуч на зелений колір світлофора з увімкненим лівим показчиком повороту, та при виїзді з перехрещення проїзних частин не заїжджаючи на смугу зустрічного руху рухатися ближче до правого краю. Проїжджої частини смуги попутного руху не порушуючи правил дорожнього руху. Був зупинений при виїзді з перехрестя проїзних частин прапорщиком міліції ОСОБА_3 Інспектор його повідомили, що він порушив п. 10.5 Правил дорожнього руху, чого на справді не могло бути, так як на смузі зустрічного руху перебували автомобілі, які чекали дозволяю чого знаку світлофору для продовження руху у зустрічному напрямку.

Відповідно до ст. 122 ч. 2 КупАП адміністративним правопорушенням вважається невиконання вимог про зупинку.

У відповідності до ст.7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тому, ст.251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Спираючись на вищезазначені норми та на пояснення позивача, суд приходить до висновку, що з постанови інспектора ДАІ та протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається допущення порушення п. 10.5 правил дорожнього руху ОСОБА_1

Єдині докази по даній справі: постанова про адміністративне правопорушення серії АМ № 254051 та протокол про адміністративне правопорушення серії АМ1 № 082196 від 14.11.2010 року не можна розцінювати, як беззастережні докази по справі.

Окрім цього при складанні протоколу правопорушнику не було розяснено положення ст.268 КУпАП, що передбачено законодавством України, а також не прийнято до уваги його пояснення. У свідків пояснення не відбирались, про них в матеріалах справи нічого не значиться, що суттєво порушує такі принципи права, як повнота, всебічність та неупередженість розгляду справи.

Таким чином, жодних матеріалів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем до протоколу не долучено.

Також слід зазначити, що інспектором ДАІ при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не було враховано відповідно до ст. 33 КУпАП України характер вчиненого правопорушення, ступінь вини правопорушника, його майновий стан, а також обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки вина ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення в судовому засіданні не доведена, відповідачем не надано доказів правомірності та законності своїх дій та в судовому засіданні не встановлено підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору в сумі 3 грн. 40 коп., слід віднести на рахунок державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти ДПС ВДАІ Любарського району прапорщика міліції ОСОБА_3 від 14.11.2010 року серії АМ № 254051 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, по відношенню до ОСОБА_4 закрити за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору в сумі 3 грн. 40 коп., слід віднести на рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а

також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо

його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови суду виготовлено 30.11.2010 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_5