Справа № 2а/2470/2611/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/800/26614/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Донець О.Є.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Чернівецької обласної митниці на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року у справі за позовом приватного підприємства "Бук-СТБ" до Чернівецької обласної митниці про скасування рішень,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2013 року залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Чернівецької обласної митниці форми «Р» від 15 жовтня 2012 року №№332, 333.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач оскаржив їх в касаційному порядку. У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення судів з мотивів порушення норм матеріального права та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права і матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем 02 лютого 2010 року укладено контракт №02/12 з «TSR OTOMOTIV SAN VE DIS TIC LTD STI» (Турція) про поставку запасних частин до автомобілів.

З наданих позивачем вантажно-митних декларацій видно, що позивачем ввезено на територію України дві партії товару згідно контракту №02/12, які були оформлені вантажно-митними деклараціями №408030001/2011/503, №408030001/2011/372 від 20.06.11р. та 16.05.11р.

В п.20 «Умови поставки» вантажно-митних декларацій зазначено, що умови поставки «DDU».

28 вересня 2012 року відповідачем проведена документальна невиїзна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів позивачем, про що складено акт №Н/0020/2012/408000000/, в ході перевірки встановлено заниження митної вартості товару по вантажно-митних деклараціях від 16.05.2011р. №408030001/2011/00372; від 20.06.11р. №408030001/2011/000503, у зв'язку із чим занижено податок на додану вартість на суму 243309,78 грн.

На підставі акту 15 жовтня 2012 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Р» №332, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем «мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання» в розмірі 12165,48 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 1575,75 грн., а всього на суму 13741,23 грн. та №333, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість з товарі, ввезених на територію України суб'єктами господарювання» в розмірі 51095,05 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 6614,95 грн., а всього на суму 57710,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги про скасування зазначених рішень митного органу, суди попередніх інстанцій правомірно вказали про таке.

Так, статтею 259 МК визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ст.267 Митного кодексу України митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується тільки ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов'язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс», що були введені в дію 01.01.2000 року, термін FOB "франко-борт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. Термін FOB зобов'язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки у випадках перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом.

Як встановлено судами, в спірних правовідносинах поставка здійснювалась автомобільним транспортом.

Так, умовами котракту №02/12 від 02 грудня 2010 року передбачено, що продавець - турецька фірма „STR OTOMOTIV SAN VE DIS TIC LTD STI" продала, а покупець - приватне підприємство „БУК-СТБ" придбало на умовах поставки DDU (поставка без сплати мита) товар - запасні частини до автомобілів (контракт підписаний обома сторонами та не визнаний недійсним чи не чинним).

Термін DDU "поставка без сплати мита" означає, що продавець здійснює поставку покупцю товару без проведення його митного очищення для імпорту та без розвантаження з будь-якого прибулого транспортного засобу в названому місці призначення. Продавець несе всі витрати та ризики, пов'язані з доставкою товару до цього місця, за винятком (у відповідних випадках) будь-яких "мит" (під словом "мито" тут розуміється відповідальність за виконання та ризики виконання дій з проходження митних процедур, а також оплата витрат митного очищення, податків, митних і інших зборів) на імпорт до країни призначення. Обов'язки щодо такого "мита" покладаються на покупця, так само як будь-які витрати і ризики, що виникнуть у зв'язку з тим, що він не здійснить своєчасно митного очищення товару для імпорту.

Відповідно до вказаної умови поставки (DDU) товар надійшов на адресу покупця та був ним розмитнений відповідно до наданих документів та вимог діючого законодавства. Факт поставки товару відповідно до цієї умови правил Інкотермс підтверджується вантажними митними деклараціями, міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR).

Таким чином, міжнародні товаро-транспортні накладні (CMR) А№135/12/11 та А№178/12/11, спростовують умову поставки товару морським або внутрішнім водним транспортом (FOB), а натомість вказують на те, що вантаж відправлений продавцем та доставлений за вказаним призначенням автомобільним транспортом. Тобто, підтверджується та обставина, що вантаж не експортувався турецькою фірмою на умовах поставки FOB, та спростовується інформація відображена нею в експортних деклараціях від 10 травня 2011 року та від 15 червня 2011 року.

Матеріалами справи підтверджується також, що замовником послуг та відправником вантажу на адресу приватного підприємства «Бук-СТБ» була турецька фірма „STR OTOMOTIV SAN VE DIS TIC LTD STI", оплату за надані послуги проводив представник замовника, завантаження товару проводилось зі складу відправника. Окрім того, з роздруківки з тахометру транспортного засобу видно, що автомобіль безперервно проїхав 1087,7 км., що також підтверджує поставку товару автомобільним транспортом.

Таким чином, наявні у справі матеріали підтверджують, що придбаний товар фактично експортований турецькою фірмою на умовах поставки DDU.

Крім цього, відповідно до умов контракту найменування, кількість і вартість кожної партії товару вказуються в рахунку-фактурі (invoice), котрий є невід'ємною частиною контракту. Згідно виставлених рахунків-фактури №323340 від 19 квітня 2011 року та №323355 від 14 червня 2011 року вартість товару складає 67852,77 доларів США. Оплата за отриманий товар здійснена позивачем в сумі вказаній в рахунках-фактурі. Також, турецькою фірмою реквізити вказаних вище рахунків-фактури зазначаються у міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR).

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Згідно з частиною 1 статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Чернівецької обласної митниці залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: