Справа № 815/6577/15
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6577/15
У Х В А Л А

01 грудня 2015 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участю секретаря Музики І.О.,

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1 (згідно довіреності),

представника відповідача:ОСОБА_2 (згідно довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта Банк» про розкриття банківської таємниці та проведення закритого судового засідання по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 Гарантування Вкладів Фізичних осіб про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться зазначена справа.

27.11.2015 року від відповідача, через канцелярію суду, надійшла заява про витребування документів, які містять банківську таємницю, за результатом розгляду якої просить:

постановити ухвалу щодо розкриття банківської таємниці стосовно виписки по рахунку № 1236, що належить ОСОБА_6, для доручення її до матеріалів справи;

постановити ухвалу про закритий розгляд справи № 815/6577/15 у зв`язку із тим що під час її розгляду розкриватиметься банківська таємниця;

Зазначене клопотання відповідач обґрунтовує тим, що під час перевірки на виявлення нікчемності правочинів, що передбачено ст. ст. 37,38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», було виявлено, що кошти для зарахування у вклад за Депозитним договором № 009-158-43-280115, укладеним 28.01.2015 року між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3, надійшли з рахунку ОСОБА_6, що й призвело до дій, спрямованих на отримання переваги клієнта на отримання коштів перед іншими кредиторами ОСОБА_7, а саме дроблення ОСОБА_6 свого депозиту на декілька частин та зарахування на рахунки третіх осіб у сумі, що не перевищує гарантовану ОСОБА_4 200 000,00 грн.

Посилаючись на ст. 1076 Цивільного кодексу України, п.1 ст. 60, та ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відповідач просить задовольнити зазначене клопотання, та постановити ухвалу про оголошення судового засідання, або його частини закритим, посилаючись на ч.3 ст.12 КАС України.

Вивчивши клопотання відповідача, та дослідивши матеріали справи в частині розкриття банківської таємниці, заслухавши думку сторін по справі, суд вважає, що клопотання відповідача не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 60 Закону України Про банки і банківську діяльність, інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є:

1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України;

2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди;

3) фінансово-економічний стан клієнтів;

4) системи охорони банку та клієнтів;

5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності;

6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація;

7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню;

8) коди, що використовуються банками для захисту інформації.

Згідно з п.п.2, 4, 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб від 30 вересня 2011 року №10, коло суб'єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 Закону №2121-III) і може змінюватися тільки на підставі закону. При цьому вказані суб'єкти мають право на отримання лише обмеженої інформації з урахуванням виконуваних ними функцій та з питань, зазначених у відповідному законі стосовно визначених суб'єктів. Таким чином, при відмові банку у наданні таким суб'єктам обмеженої інформації, яку вони мають право отримати за безпосереднім зверненням до банку (наприклад, як зазначено в статті 20.1.3 ПКУ), а також у разі необхідності отримання інформації, що виходить за межі функцій суб'єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, вони мають право на звернення до суду у порядку, передбаченому ЦПК України (п.2).

Відповідно до статті 287 ЦПК заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи подаються до суду у випадках, встановлених законом. У зв'язку із цим провадження у такій справі може бути відкрито лише за заявою суб'єктів, перелічених у Законі №2121-III, та інших фізичних, юридичних осіб, а також державних органів, їх посадових і службових осіб, якщо вони мають право на отримання такої інформації згідно зі спеціальними законами, що визначають статус та регламентують діяльність відповідних суб'єктів (п.4).

Заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи розглядаються у порядку цивільного судочинства незалежно від суб'єктного складу осіб (абзац 1 п.5).

Згідно з ч.2 ст. 69 КАС України, докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч.3 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Враховуючи наведені норми законодавства, суд вважає, що відповідач мав право звернутися до цивільного суду з позовом про розкриття банківської таємниці, передбаченої п.2 ч.2 ст. 60 Закону України Про банки і банківську діяльність, а саме: щодо здійснення ОСОБА_6А перерахування коштів, і таким чином зясувати, чи надійшли кошти з рахунку ОСОБА_6 для зарахування у вклад за Депозитним договором № 009-158-43-280115, укладеним 28.01.2015 року між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3

Оскільки підстави для застосування п.3 ст. 12 КАС України відсутні, та враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що клопотання Уповноваженої особи ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5В про розкриття банківської таємниці та проведення закритого судового засідання по справі не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.46 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, з дня початку процедури ліквідації банку відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю.

Згідно з ч.3 ст.71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обовязку і витребовує необхідні докази.

Також, частиною 5 ст.71 КАС України встановлено, що суд може збирати докази з власної ініціативи.

Відповідно до ч.4 ст.11 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку щодо витребування копії постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних», оскільки ці докази необхідні для офіційного зясування всіх обставин по справі.

Відповідно до ст. 14 КАС України ухвали суду є обовязковими для виконання на всій території України усіма підприємствами, установами та організаціями, їхніми посадовими та службовими особами.

Керуючись ст.ст. 12, 69, 71, 160 КАС України, суд,

УХВАЛИВ :

Відмовити Уповноваженій особі ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 у задоволенні клопотань про розкриття банківської таємниці.

Витребувати від Уповноваженої особи ОСОБА_4 гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 копію постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 року «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних».

Ухвала суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Бжассо