Справа № 826/14588/15
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівБорисюк Л.П.
Собківа Я.М.,
При секретаріВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Громадської організації «Громадянський правозахист» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Громадської організації «Громадянський правозахист» до Київської міської ради про визнання протиправним та скасування п. 14.3 рішення від 25.12.2014 №746/746, -

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Громадянський правозахист» пред'явила позов до Київської міської ради, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати протиправним та скасувати п. 14.3 рішення Київської міської ради від 25.12.2014 №746/746.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з метою вирішення питань впорядкування розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об'єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства на території м. Києва Київською міською радою прийнято рішення від 25.12.2014 №746/746 «Про особливості застосування Порядку розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в м. Києві» (далі - Порядок).

Відповідно до п. 14. 3 п. 14 Порядку вирішено внести до рішення Київської міської ради від 4 вересня 2014 року № 62/62 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 24 лютого 2011 року № 56/5443 «Про затвердження Порядку визначення обсягів пайової участі (внеску) власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в утриманні об'єктів благоустрою м. Києва та внесення змін до деяких рішень Київської міської ради» такі зміни: пункт 9 рішення викласти у такій редакції: « 9. Визначити, що тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності здійснюють продаж товарів (надання послуг) з 6-ї години до 23-ї години (крім тимчасових споруд з функціональним призначенням продаж друкованих ЗМІ, продуктів харчування, квітів, непродовольчих груп товарів, заклади швидкого харчування, громадські вбиральні, шиномонтаж, туристичні інформаційні центри).»

Отже, оскаржуваним рішенням встановлено, що тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності здійснюють продаж товарів (надання послуг) з 6-ї години до 23-ї години.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся із даним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів погоджується із огляду на наступне.

У відповідності до положень пункту 10 частини другої ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» № 2807-IV від 06.09.2005 до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об'єктів благоустрою.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» № 1160-IV.

Згідно з визначенням термінів, зазначених у ст. 1 Закону № 1160-IV, аналіз регуляторного впливу, це документ, який містить обґрунтування необхідності державного регулювання шляхом прийняття регуляторного акта, аналіз впливу, який справлятиме регуляторний акт на ринкове середовище, забезпечення прав та інтересів суб'єктів господарювання, громадян та держави, а також обґрунтування відповідності проекту регуляторного акта принципам державної регуляторної політики.

Відповідно до положень статті 9 Закону № 1160-IV кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону № 1160-IV повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, 06.08.2014 на офіційному сайті КМДА за адресою https://kievcity.gov.ua/news/15639.html розміщено «Повідомлення про оприлюднення" в якому зазначено, що відповідно до статті 9 та статті13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та з метою одержання зауважень та пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомляє про оприлюднення проекту регуляторного акту - рішення Київської міської ради «Про особливості застосування Порядку розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в м. Києві» з кінцевим терміном зауважень до 06.09.2014. У повідомленні зазначено головного розробника проекту та мету проекту рішення та вказано інтернет-адресу розміщення проекту рішення та порядок та місце надання зауважень та пропозицій.

В подальшому, 23.12.2014р. на офіційному сайті КМДА було оприлюднено для ознайомлення доопрацьовану на підставі пропозицій і зауважень редакцію проекту рішення Київської міської ради «Про особливості застосування Порядку розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності в місті Києві».

Згідно із ст. 7 Закону № 1160-IV регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом.

Якщо регуляторний орган готує або розглядає проект регуляторного акта, який не внесений до затвердженого цим регуляторним органом плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, цей орган повинен внести відповідні зміни до плану не пізніше десяти робочих днів з дня початку підготовки цього проекту або з дня внесення проекту на розгляд до цього регуляторного органу, але не пізніше дня оприлюднення цього проекту.

Рішенням Київради від 03.07.14 року N 18/18 (зі змінами від 04.09.14) «Про затвердження плану діяльності Київської міської ради з підготовки проектів регуляторних актів на II півріччя 2014 року та І півріччя 2015 року затверджено план діяльності Київської міської ради з підготовки проектів регуляторних актів на II півріччя 2014 року та І півріччя 2015 року згідно з додатком. Пунктом 41 додатку до вказаного рішення включено проект рішення «Про особливості застосування Порядку розміщення тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності».

Відповідно до положень ст. 36 Закону № 1160-IV регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений.

Колегія суддів зазначає, що проект регуляторного акту та аналіз регуляторного впливу були оприлюднені, а відтак підстави визначені ст. 36 Закону № 1160-IV для неприйняття оскаржуваного рішення відсутні.

Відповідно до пункту «а» підпункту 9 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення зручного для населення режиму роботи підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Підпунктом 4 пункту «б» ст. 30 вказаного Закону, встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт, посилаючись на п.9 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», вказує, що відповідач приймаючи рішення діяв всупереч вимог Закону та не наділений повноваженнями регулювати питання щодо режиму роботу підприємств торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування населення, окрім підприємств, що належать до комунальної власності в силу Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Однак, колегія суддів з такими доводами апелянта не погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до ст. 140 Конституції України, особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Статтею 6 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» місцеве самоврядування у м. Києві здійснюється територіальною громадою міста як безпосередньо, так і через Київську міську раду, районні в м. Києві ради та їх виконавчі органи.

Згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 10 згадуваного Закону до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про столицю України - місто герой Київ» у зв'язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право: встановлювати порядок утримання та експлуатації об'єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Таким чином, Київська міська рада має право визначати правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально культурного обслуговування.

З огляду на викладене, відповідач при прийнятті п. 14.3 від 25.12.2014 №746/746 діяв в межах наданих повноважень відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», якими відповідача наділено встановлювати порядок утримання та експлуатації об'єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач не є учасником правовідносин, які врегульовано оскаржуваним рішенням. Позивачем надано заяви членів ГО «Громадянський правозахист» щодо усунення позивачем порушень законодавства, а саме обмеження оскаржуваним рішенням часу торгівлі в тимчасових спорудах. Проте, відповідно до статуту ГО «Громадянський правозахист» останній не наділений повноваженнями звернення до суду в інтересах членів організації. Докази доручення відповідно до ст. 58 Кодексу адміністративного судочинства України членами ГО «Громадянський правозахист» вказаній організації звернення до суду для захисту їх інтересів позивачем не надано. Суд роз'яснює, що суб'єкти підприємницької діяльності, які є учасниками правовідносин, врегульованих оскаржуваним рішенням не позбавлені права звернення до суду з метою захисту власних прав та інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Проте, позивач жодним чином не довів порушення відповідачем його прав та інтересів оскаржуваним рішенням.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Громадянський правозахист» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.

.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Собків Я.М.