Справа № 2а-2945/11/0970
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2011-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2011 р. Справа № 2a-2945/11/0970

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Гундяка В.Д.,

при секретарі Круглій О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Івано-Франківську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 і К»до Державної податкової інспекції в м.Яремче про скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

12.09.2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 і К»(далі-ТзОВ) звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м.Яремче про скасування податкових повідомлень-рішень. Позовні вимоги мотивувало тим, що згідно оскаржуваних рішень № НОМЕР_1 від 12.04.2011 та № НОМЕР_2 від 25.06.2011 податковим органом позивачу безпідставно збільшено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість відповідно в розмірі 66 579 грн та 27 280 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що на підставі акту перевірки від 28.03.2011 щодо повноти визначення податкового кредиту ТзОВ «ОСОБА_2 і К»ДПІ в м.Яремче встановлено завищення позивачем податкового кредиту та відповідно заниження платником податку зобовязань зі сплати в дохід бюджету податку на додану вартість на суму 53 263 грн. Внаслідок цього податковим органом прийняте повідомлення-рішення за №1 від 12.04.2011, яким збільшено зобовязання ТзОВ «ОСОБА_2 і К»з податку на додану вартість та нараховані штрафні санкції в загальному розмірі 66 579 грн. З урахуванням рішення ДПА в Івано-Франківській області від 16.06.2011, прийнятого за результатами розгляду скарги позивача на рішення податкового органу від 12.04.2011, ДПІ в м. Яремче прийнято повідомленнярішення № НОМЕР_2 від 25.06.2011, яким податкове зобовязання позивача з податку на додану вартість збільшено на 27 280 грн. Відповідно до акту перевірки від 28.03.2011, висновки податкового органу стосовно неправомірного включення ТзОВ ОСОБА_2 і К» до складу податкового кредиту за жовтень та грудень 2010 сум податку на додану вартість, нарахованих на основі накладних, виданих постачальником ТзОВ «Мілан 2006», обгрунтовані неможливістю підтвердження надмірної сплати ПДВ до бюджету вказаним контрагентом в звязку з неподанням останнім у встановленому законом порядку податкових декларацій та встановлення податковим органом його відсутності за місцем реєстрації. На думку представника позивача, дана обставина не є підставою для зменшення суми податкового кредиту ТзОВ «ОСОБА_2 і К»за вказаний період, оскільки на момент здійснення господарських операцій ТзОВ «Мілан 2006» було належним чином зареєстроване як платник податку на додану вартість та в ТзОВ «ОСОБА_2 і К» наявні всі документальні підтвердження розміру податкового кредиту. Одночасно вказав, що стосовно реальності здійснення операцій між позивачем і ТзОВ «Мілан 2006» відповідач не заперечує, оскільки податковим органом підтверджена правомірність формування позивачем валових витрат, а порушення податкових зобов'язань контрагентом платника податків, не має наслідків для самого платника. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, наведених у поданому запереченні. Суду пояснив, що при проведені перевірки ТзОВ «ОСОБА_2 і К» податковим органом виявлено завищення платником податку податкового кредиту за жовтень та грудень 2010, внаслідок чого ДПІ в м. Яремче були прийняті податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.04.2011 та № від 25.06.2011 про донарахування позивачу податкового зобовязання з податку на додану вартість відповідно в розмірі 66 579 грн та 27 280 грн. Також зазначив, що згідно інформації від 09.03.2011, наданої Краснодонською ОДПІ, постачальник позивача -ТзОВ «Мілан 2006»за місцем реєстрації відсутній, крім того 22.12.2010 анульовано свідоцтво даного платника податку, в звязку з чим неможливо підтвердити сплату вказаним контрагентом до бюджету податку на додану вартість, а тому відповідно до вимог ЗУ «Про податок на додану вартість»у ТзОВ «ОСОБА_2 і К» відсутнє право включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, сформованого на підставі податкових накладних, виписаних ТзОВ «Мілан 2006». На думку представника відповідача, правомірність оспорюваних повідомлень-рішень також підтверджується постановою Яремчанського міського суду від 24.06.2011, яка вступила в законну силу 05.07.2011, згідно якої директор ТзОВ «ОСОБА_2 і К»ОСОБА_3 притягнений до адміністративної відповідальності за порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку. В задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши в їх сукупності подані докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією в м.Яремче проведено планову виїзну перевірку ТзОВ «ОСОБА_3 і К»щодо правильності дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 по31.12.2010.

За результатами перевірки податковим органом виявлено допущені позивачем порушення вимог п.п.7.4.1 п.7.4 ЗУ «Про податок на додану вартість», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, внаслідок чого ТзОВ «ОСОБА_3 і К»занижено сплату в дохід бюджету податку на додану вартість на загальну суму 53 263 грн.

Відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України за №984 від 22.12.2010 та зареєстрованого в МЮУ 12.01.2011 за №34/18772, вищевказані порушення зафіксовані в акті перевірки за № 116/23-25598240 від 28.03.2011. На підставі даного акту Державною податковою інспекцією в м.Яремче прийнято повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 12.04.2011, згідно якого ТзОВ «ОСОБА_3 і К»донараховано податкове зобовязання з податку на додану вартість в загальному розмірі 66 579 грн, з яких 53 263 грн за основним платежем та 13 316 грн нарахованими штрафними санкціями.

Судом встановлено, що не погодившись із висновками податкового органу, позивач у визначеному законом порядку оскаржив повідомлення-рішення від 12.04.2011 до Державної податкової адміністрації (далі-ДПА) в Івано-Франківській області. Згідно рішення ДПА в Івано-Франківській області № 1455/10/25-019/158/408 від 16.06.2011 скаргу ТзОВ «ОСОБА_3 і К»залишено без задоволення та на підставі п.123.1 ст.123 Податкового Кодексу України збільшено позивачу суму податкового зобовязання з податку на додану вартість на 27 280 грн. З урахуванням рішення від 16.06.2011 та на підставі акту перевірки від 28.03.2011 Державною податковою інспекцією в м.Яремче прийнято повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 25.06.2011, яким позивачу донараховано 27 280 грн податку на додану вартість, з яких 21 824 грн за основним платежем та 5 456 грн штрафними санкціями.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст.2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність та взаємний звязок, суд не погоджується з правомірністю прийняття відповідачем вищевказаних податкових повідомлень-рішень виходячи з наступного

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні в якості письмового доказу вищезазначеного акту перевірки, оскаржувані рішення прийняті податковим органом в звязку з тим, що при опрацюванні розшифровок та автоматичного співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту з ПДВ в розрізі контрагентів на рівні ДПА України встановлено завищення податкового кредиту по постачальнику ТзОВ «Мілан 2006» за жовтень 2010 на суму 70 994 грн та за грудень 2010 на суму 16 671,20 грн. Відповідно до вищевказаних співставлень, листа Краснодонської ОДПІ від 09.03.2011, в якому вказано про відсутність ТзОВ «Мілан»за місцем знаходження та анулювання 22.12.2010 свідоцтва платника податку, податковим органом встановлено, що даним контрагентом податкові декларації за жовтень, листопад та грудень 2010 не подавались, податок на додану вартість за даний період не сплачувався, а отже податкові накладні виписувалися всупереч вимогам п.1.3 ст.1, п.п.7.2.3 п.7.2 та п.п. 7.7.1 п.7.7 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість».

Таким чином, на думку податкового органу, позивачем порушено вимоги п.п. 7.4.1 п. 7.4 статті 7 Закону України від 3 квітня 1997 року № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість",оскільки безпідставно віднесено до складу податкового кредиту податку на додану вартість на загальну суму 87 665 грн по податкових накладних виписаних ТзОВ «Мілан2006»за жовтень та грудень 2010.

Суд вважає дані висновки посадових осіб, які проводили перевірку, такими що повністю не відповідають встановленим на підставі достовірних доказів фактичним обставинам, які мають значення для вирішення справи, з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до п.1.7. ст.1 ЗУ «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997(далі-Закон) податковим кредитом є сума, на яку платник податків має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Порядок та підстави формування платником податку податкового кредиту регламентується положеннями п. 7.4, п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», тому формування податкового кредиту може бути визнано неправомірним виключно за умови порушення платником податку вимог вищевказаних норм.

Згідно п.п. 7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

З аналізу зазначеної норми вбачається, що визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Судом встановлено, що ТзОВ «ОСОБА_3 і К»за період з 01.01.2008 по 31.12.2010 надавало постуги з продажу шкірсировини, напівфабриката хромового вет-блу зі шкур ВРХ .

В акті перевірки від 28.03.2011 не наведено жодного підтвердження того, що сума ПДВ в розмірі 87 665 грн, згідно податкових накладних, виписаних постачальником ТзОВ «Мілан 2006», яка нарахована (сплачена) ТзОВ «ОСОБА_3 і К» у звязку з придбанням шкірсировини не з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності. Крім того податковим органом не заперечується реальність здійснення господарських операцій між ТзОВ «ОСОБА_3 і К»та вищевказаним контрагентом, а також у вказаному акті перевірки підтверджена правомірність валових витрат позивача.

Згідно п.п. 7.4.5 п.7.4 ст.7 даного Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Підпунктом 7.5.1 п. 7.5. ст. 7 Закону визначено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг.

Згідно п.п. 7.2.3. п. 7.2. ст. 7 Закону № 198, податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань. Платники податку повинні зберігати податкові накладні протягом строку, передбаченого законодавством для зобов'язань із сплати податків.

Відповідно до п.п. 7.2.1 п. 7.2. ЗУ Про податок на додану вартість платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дату виписування податкової накладної;

в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача;

ж) ціну поставки без врахування податку;

з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому

значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням

податку.

Згідно чинного законодавства, податкова накладна є водночас звітним податковим і розрахунковим документом, який, при умові його належного оформлення, є підставою для включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у ціні товару.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про неправомірність твердження податкового органу стосовно відсутності підстав у ТзОВ «ОСОБА_3 і К» для віднесення до складу податкового кредиту податку на додану вартість по податкових накладних, виписаних постачальником ТзОВ «Мілан 2006»за жовтень, грудень 2010.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, при проведенні перевірки ТзОВ «ОСОБА_3 і К»ДПІ в м.Яремче були надані, оформлені відповідно до вищевказаних вимог п.п.7.2. п.7.2 ст.7 ЗУ «Про податок на додану вартість», накладні, які підтверджують здійснення господарських операцій між позивачем та його постачальником ТзОВ «Мілан 2006»за вищевказаний період.

Відповідно до п.п. 7.2.4 п.7.2 ст. 7 ЗУ Про податок на додану вартість право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платник податку, передбаченому ст.9 цього Закону.

Згідно п. 9.6. ст.9 вищезазначеного Закону свідоцтво про реєстрацію особи як платника податку на додану вартість діє до дати його анулювання.

До анулювання реєстрації статусу платника податку на додану вартість особа, що перебуває у процесі ліквідації, має право та зобовязана, у випадках, встановлених законом, видавати податкові накладні на загальних підставах.

Як вбачається із матеріалів справи, свідоцтво платника податку ТзОВ «Мілан2006»анульовано 20.12.2010, в той час як податкові накладні, по яких позивачем сформовано податковий кредит, виписувалися за жовтень та грудень 2010.

Як вбачається з аналізу норм ЗУ «Про податок на додану вартість», даний Закон не ставить в залежність отримання платником податків податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Якщо контрагент платника податку не виконав свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність саме щодо цього контрагента платника податку, а не до самого платника податку. На переконання суду несплата продавцем чи його контрагентом податку на додану вартість до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем, якщо він має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту. Також, суд вважає, оскільки сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість по ТзОВ «Мілан2006» позивачем не заявлялася, то не є необхідним підтвердження надмірної сплати ПДВ до бюджету.

Таким чином обставини, які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, знаходяться поза межами вимог підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 та підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону № 168/97-ВР щодо умов виникнення у позивача права на податковий кредит, оскільки даний Закон виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставить у залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншими субєктами господарювання. Отже, на підставі наведено, судом не встановлено жодного порушення вимог законодавства, яке б позбавляло ТзОВ «ОСОБА_3 і К»права на формування податкового кредиту. Натомість, в судовому засіданні достовірно встановлено, що податковий кредит сформований на підставі податкових накладних, виписаних особою, що була зареєстрована платником податку на додану вартість та за наслідками реального виконання договірних зобовязань. Крім того податкова інспекція не надала суду жодних доказів у підтвердження посилання на те, що придбані позивачем товари не використовувались ним у власній господарській діяльності.

Одночасно, дослідивши в судовому засіданні в якості письмового доказу постанову Яремчанського міського суду від 24.06.2011 про застосуванння адміністративного стягнення до директора ТзОВ «ОСОБА_3 і К»ОСОБА_3 за порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, на яку посилався в своїх поясненнях представник відповідача, вважає, що в даному випадку з урахуванням положень ч.4 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства дана постанова не може свідчити про законність оскаржуваних рішень.

Враховуючи вищевикладене податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.04.2011 та № від 25.06.2011 слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Враховуючи дане положення, суд присуджує стягнути з Державного бюджету України на користь ТзОВ «ОСОБА_3 і К»6,40 грн. судових витрат.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ЗУ «Про податок на додану вартість», керуючись ст.ст.11, 71, 86, ч.1 ст.94, ч.3 ст.160, ст.162 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити повністю.

Податкові повідомлення-рішення за № НОМЕР_1 від 12.04.2011 та № НОМЕР_2 від 25.06.2011 визнати недійсними та скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 і К» 6(шість) 80 коп. судових витрат.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова в повному обсязі виготовлена 21.11.2011 року.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4