Справа № 812/962/15
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Свергун І.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року справа №812/962/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Василенко Л.А.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Томах О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_3 (за довіреністю)

представника відповідача ОСОБА_4 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 р. у справі № 812/962/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» до Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року у справі № 812/962/15 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит до Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит в переоформленні дозволів на спеціальне водокористування № Укр 20.61 Луг від 26.02.2013, № Укр 20.11 Луг від 26.02.2013, № Укр 20.63 Луг від 01.03.2013, № Укр 20.62 Луг від 25.06.2012. Зобовязано Департамент екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит щодо переоформлення дозволів на спеціальне водокористування № Укр 20.61 Луг від 26.02.2013, № Укр 20.11 Луг від 26.02.2013, Укр № 20.63 Луг від 01.03.2013, № Укр 20.62 Луг від 25.06.2012. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (т.2 арк..справи 29-31)

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову позивачу по справі. (т.2 арк.справи 36-39)

Представник відповідача у судовому засіданні наполягав на задоволенні апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, та вважала, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване і підстав для його скасування немає.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, думку представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит є юридичною особою, , основними видами діяльності якої є добування камяного вугілля, включаючи підземне та відкрите добування камяного вугілля, збагачення камяного вугілля, промивання, дегідратацію, калібрування, сортування, дроблення камяного вугілля, також добування камяного вугілля з відвалів, та інше (том 1 арк. справи 9-22).

Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Луганській області видано відокремленим підрозділам позивача дозволи на спеціальне водокористування (том 1 арк. справи 28-37).

Згідно з протоколом загальних зборів учасників ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит від 03.03.2015 визначено місцезнаходження Товариства за адресою: проспект Гвардійський, будинок 30/1, місто Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, Україна, та внесено зміни до Статуту Товариства шляхом викладення його у новій редакції у звязку зі зміною місцезнаходження Товариства (том 2 арк. справи 6-7).

Державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи проведено 09.04.2015, номер запису 1000719, про що зроблено відмітку на Статуті позивача (том 2 арк. справи 8-21).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10.04.2015 місцезнаходженням юридичної особи є: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, будинок 30/1 (том 1 арк. справи 23).

Позивач 16 квітня 2015 року звернувся до Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації з заявами про переоформлення дозволів на спеціальне водокористування № Укр 20.61 Луг від 26.02.2013 р., № Укр 20.11 Луг від 26.02.2013 р., № Укр 20.63 Луг від 01.03.2013 р., № Укр 20.62 Луг від 25.06.2012 р. у звязку зі зміною місцезнаходження (том 1 арк. справи 24, 25, 26, 27).

Листами від 20 квітня 2015 року №№ 495, 496, 497, 498 відповідач повідомив позивача про те, що обєкт здійснення спеціального водокористування знаходиться на території, на якій відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085р від 07.11.2014 органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Враховуючи викладене, Департамент не має можливості переоформити подані дозволи (том 1 арк. справи 38, 39, 40, 41).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності відмови позивачу в переоформленні дозволів на спеціальне водокористування.

Пунктом дев'ятим частини першої статті 44 Водного кодексу України визначено, що водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

За приписами частини першої статті 49 Водного кодексу України та частини першої статті 17 Закону України Про питну воду та питне водопостачання, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу, який видається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року № 321 (надалі - Порядок) дозволи видаються у разі використання води водних об'єктів: загальнодержавного значення - ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями; місцевого значення - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими держадміністраціями.

Згідно з пунктом 4 Порядку дозволи видаються органами, що зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, в місячний термін з дня подання в установленому порядку клопотання, а органами, зазначеними в абзаці третьому цього пункту, - в установлені ними терміни. Клопотання водокористувачів розглядаються у місячний термін. У разі відмови у погодженні клопотання або у видачі дозволу водокористувачу надається відповідь з обґрунтуванням причин відмови.

За змістом листів відповідача від 20 квітня 2015 року №№ 495, 496, 497, 498 причиною відмови в переоформленні дозволів на спеціальне водокористування є знаходження обєкта здійснення спеціального водокористування на території, де відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 р. органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо визнання дій відповідача з відмови в переоформленні дозволів на спеціальне водокористування з цих підстав протиправними з огляду на наступне.

Відповідно до Положення про Департамент екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 17 травня 2013 року № 596, відповідач видає в установленому законодавством порядку дозволи на спеціальне водокористування (том 1 арк. справи 264-276, том 2 арк. справи 1).

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності від 06.09.2005 р. № 2806-IV (надалі Закону № 2806-IV) суб'єкт господарювання має право на одержання (переоформлення, одержання дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру та подання декларацій за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, - за місцем провадження діяльності або місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до частини 8 статті 4-1 Закону № 2806-IV зміна місцезнаходження субєкта господарювання є підставою для переоформлення документу дозвільного характеру. У разі виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру суб'єкт господарювання зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або державному адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру разом з документом дозвільного характеру, що підлягає переоформленню.

Частиною 5 статті 4-1 Закону № 2806-IV передбачено, що підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є:

подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком;

виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей;

негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Колегія суддів зазначає, що Закон № 2806-IV не містить такої підстави для відмови в видачі документа дозвільного характеру, як знаходження обєкта здійснення спеціального водокористування на території, де відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 р. органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що, приймаючи рішення про відмову позивачу в переоформленні дозволів на спеціальне водокористування з підстав, не передбачених законом, відповідач діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства, відтак, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в переоформленні дозволів слід задовольнити.

Колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на те, що у звязку з проведенням антитерористичної операції вказані дозволи вважаються такими, що продовжили свою дію і не потребують переоформлення, оскільки в переоформленні дозволів відмовлено з інших підстав.

Також, колегія суддів критично оцінює посилання відповідача на те, що фактичне місце діяльності відокремленими підрозділами відповідача не змінилося, а позивачем не надано доказів здійснення господарської діяльності саме з міста Сєвєродонецька.

Як установлено судом першої та апеляційної інстанції, позивач змінив своє місцезнаходження, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис від 09.04.2015.

Відповідно до статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Частиною 2 статті 48 Водного кодексу України передбачено, що спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до абзацу 15 статті 1 Закону № 2806-IV суб'єкт господарювання - зареєстрована в установленому законодавством порядку юридична особа України або іншої держави незалежно від її організаційно-правової форми та форми власності, яка здійснює господарську діяльність, крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також фізична особа - підприємець, у тому числі інвестор, що є стороною угоди про розподіл продукції відповідно до Закону України Про угоди про розподіл продукції, його підрядник, субпідрядник, постачальник та інший контрагент, що виконує роботи, передбачені угодою про розподіл продукції, на підставі договорів з інвестором.

Отже, з системного аналізу вказаних норм слідує, що підставою для переоформлення спеціальних дозволів є зміна місцезнаходження саме юридичної особи ТОВ ДТЕК Ровенькиантрацит.

Частина позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено постановою суду першої інстанції та застосування судом положень ст.. 11 ч. 2 КАС України не є предметом апеляційного оскарження, тому колегія суддів на підставі ч.1 ст.195 КАС України зазначає, що в цій частині судове рішення не є предметом апеляційного розгляду.

Стосовно клопотання апелянта про повернення судового збору за подачу апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Дане клопотання апелянт обґрунтовує тим, що, оскільки позов поданий 20 серпня 2015 року, то на момент подання позову діяла ст..4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла до 01.09.2015 року, де зазначено, що судовий збір за подання позову немайнового характеру підлягав сплаті у розмірі 0,06 розміру мінімальної заробітної плати та був сплачений позивачем у розмірі 73,08 грн. Таким чином, апелянт повинен сплатити 110 відсотків від вказаної суми, що він здійснив. Колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч.2 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набирає чинності 1 вересня 2015 року, в Закон України «Про судовий збір» внесені зміни.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI (в редакції на час звернення відповідача з апеляційною скаргою, тобто на час вчинення окремої процесуальної дії), ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду встановлюються в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Тобто, вказана ставка судового збору розраховується з суми судового збору, яку позивач повинен був сплатити за подання позову до суду першої інстанції на час звернення з апеляційною скаргою.

З огляду на вищевикладене клопотання апелянта про повернення судового збору не підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту екології та природних ресурсів Луганської обласної державної адміністрації на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 р. у справі № 812/962/15 залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 р. у справі № 812/962/15 - залишити без змін.

В повному обсязі ухвала складена та підписана колегією суддів 04 грудня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції

Головуючий суддя: А.В. Гайдар

Судді: Л.А. Василенко

ОСОБА_2