Справа № 2а-780/12/2170
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Київ К/800/12518/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Великоолександрівському районі Херсонської області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2014р. у справі за позовом Державного підприємства Дослідне господарство «Піонер» Інституту зрошуваного землеробства Національної академії аграрних наук України до Управління Пенсійного фонду України в Великоолександрівському районі Херсонської області, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року Державне підприємство Дослідне господарство «Піонер» Інституту зрошуваного землеробства Національної академії аграрних наук України звернулося до суду з позовом про визнання дій протиправними та стягнення помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування при купівлі легкового автомобіля в розмірі 4122,50 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 08.06.2012р. у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2014р. скасовано рішення суду першої інстанції, позов задоволено.

З таким рішенням апеляційного суду не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) платниками збору є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

В ході розгляду справи судами встановлено, що 17.09.2010р. ІП «АІС-Херсон» та ДП ДГ «Піонер» уклали договір купівлі-продажу легкового автомобіля JEELY JL7162.

При здійсненні державної реєстрації вказаного транспортного засобу позивачем 21.09.2010р. сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3 % від вартості легкового автомобіля, в розмірі 1973,75грн.

11.01.2012р. ТОВ «Богдан-Авто Кривий Ріг» та ДП ДГ «Піонер» уклали договір купівлі-продажу легкового автомобіля LADA-21214.

При здійсненні державної реєстрації вказаного транспортного засобу позивачем 28.01.2012р. сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3 % від вартості легкового автомобіля, в розмірі 2148,75грн.

02.02.2012р. позивач подав до Управління Пенсійного фонду України в Великоолександрівському районі Херсонської області заяву про повернення помилково сплачених коштів на обов'язкове державне пенсійне страхування при купівлі легкового автомобіля.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Великоолександрівському районі Херсонської області від 08.02.2012р. повідомлено позивача, що відповідно до пункту 12 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій платниками збору на відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи, організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом, зокрема, купівлі легкових автомобілів, а тому сплачений ним збір поверненню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при відчуженні автомобілів покладається на юридичних та фізичних осіб, які набувають права власності на автомобіль.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що обов'язок сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не може бути покладений на особу, яка набула права власності на автомобіль, так як це суперечить положенням Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

З такими висновками суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки суду не спростовують і є безпідставними, оскільки виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами при вирішенні спірних правовідносин слід керуватись положеннями Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», а тому суди обгрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

В свою чергу, положення Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998р. №1740, станом на час виникнення спірних правовідносин суперечили вимогам Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» в частині регулювання правовідносин зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 26.02.2013р. у справі №21-29а13.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Великоолександрівському районі Херсонської області залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2014р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський