Справа № 815/2281/15
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2281/15

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Мишевській О.В.,

за участю: представника Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Одеської області Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Одеській області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс" до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Одеської області Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс" (далі ТОВ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Одеської області Головного управління Міністерства доходів і зборів України в Одеській області (далі ДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 від 02.12.2014 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс" відмовлено у задоволені адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановою суду, представником ТОВ подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не були зясовані усі обставини у справі, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 листопада 2014 року контролюючим органом проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ТОВ у податковій звітності з акцизного податку, за результатом якої було виявлено несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань з акцизного податку в сумі 182765,75 грн. за червень 2014 року та 135698,60 грн. за липень 2014 року, 831207,90 грн. за серпень 2014 року, визначених ТОВ самостійно у звітних деклараціях акцизного податку № НОМЕР_3 від 21.07.2014 року; № від 20.08.2014 року; № НОМЕР_4 від 19.09.2014 року.

За результатом проведеної перевірки був складений акт від 18.11.2014 року № 2128/15-21-21-00-27/25040503, на підставі якого ДПІ прийнято оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 02.12.2014 року про нарахування штрафних (фінансових) санкцій за порушення строків сплати податкового зобов'язання з акцизного збору із вироблених в Україні товарів у розмірі 63692,87 грн. та № НОМЕР_2 від 02.12.2014 року про нарахування штрафних (фінансових) санкцій за порушення строків сплати податкового зобов'язання з акцизного збору із вироблених в Україні товарів у розмірі 83120,79 грн.

За результатом адміністративного оскарження податкові повідомлення-рішення були залишені без змін.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволені позову суд мотивував своє рішення наступним, з чим також погоджується суд апеляційної інстанції.

Статтею 223 Податкового кодексу (далі ПК) України визначено порядок складання та подання декларацій з акцизного податку.

Відповідно до п.223.2 ст.223 ПК базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.

Згідно з п. 223.2 ст. 223 ПК України платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблений на митній території України, та імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації, декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього кодексу.

Відповідно до положень п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно положень п.п. 222.1.1 п. 222.1 ст. 222 ПК України, суми податку перераховуються до бюджету виробниками підакцизних товарів (продукції) протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом також встановлено, що згідно картки особового рахунку та проведеною перевіркою, Товариством несвоєчасно сплачено суму узгодженого податкового зобов'язання з акцизного податку за червень 2014 року в сумі 182765,75 грн., за липень 2014 року в сумі 135698,60 грн., за серпень 2014 року в сумі 831207,90 грн.

Так, узгоджене податкове зобов'язання за червень 2014 року фактично сплачено 29.10.2014 року у розмірі 182765, 75 грн., згідно платіжного доручення № 198 від 29.10.2014 року на суму 300000,00 грн., затримка сплати склала 91 календарний день.

Узгоджене податкове зобов'язання за липень 2014 року фактично сплачено 29.10.2014 року у розмірі 116759,59 грн., згідно платіжного доручення № 198 від 29.10.2014 року на суму 300000,00 грн., затримка склала 60 календарних днів, 30.10.2014 року у розмірі 18938,99 грн., згідно платіжного доручення 3212 від 30.10.2014 року на суму 138052 грн., затримка склала 61 календарний день.

Узгоджене податкове зобов'язання за серпень 2014 року, фактично було сплачено Товариством 30.10.2014 року у розмірі 61789,60 грн., згідно платіжного доручення № 212 від 30.10.2014 року на суму 138052,00 грн., затримка склала 30 календарних днів, 30.10.2014 року у розмірі 769418,31 грн., згідно платіжного доручення № 209 від 30.10.2014 року на суму 1804495,00 грн., затримка склала 30 календарних днів.

З наведеного вбачається, що позивачем дійсно несвоєчасно сплачено самостійне визначене податкове зобов'язання з акцизного збору, у зв'язку з чим, контролюючим органом правомірно застосовано штрафні санкції на підставі ст. 126 ПК України, та винесено оскаржені Товариством податкові повідомлення-рішення.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, діяв в межах повноважень та на підставі положень передбачених ПК України. А тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволені позовних вимог.

Приймаючи до уваги усе викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс" залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 грудня 2015 року.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: А.І.Бітов

ОСОБА_2