Справа № 159/1161/15а,2а/159/59/15
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року № 876/4412/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.,

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання протиправною відмови та зобовязання призначити пенсію,

встановив:

04.03.2015 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до УПФ України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області у якому просив визнати протиправною відмову у призначенні пенсії за Списком № 2 зі зниженням пенсійного віку на 3 роки відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) і п. 2 Розділу XV Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) та зобовязати призначити таку пенсію з 15.10.2014.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 15.10.2014 він звернувся в УПФ України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області з заявою про призначення пенсії за Списком № 2 зі зниженням пенсійного віку на 3 роки, однак йому відмовлено в цьому, про що повідомлено листом від 15.01.2015 № 311/02-10-22. Така відмова обґрунтована не зарахуванням до пільгового стажу по Списку № 2 періоду роботи з 31.01.1978 по 11.08.1979 на посаді електрозварювальника в колгоспі «Дружба». Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки його пільговий стаж роботи підтверджується наданими відповідачу документами, а саме: трудовою книжкою, уточнюючою довідкою, відомостями про відпрацьовані трудодні, довідкою про реорганізацію колгоспу, книгою обліку трудового стажу і заробітку колгоспника.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2015 позов задоволено повністю.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така є незаконною, так як прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що первинні документи, які надані СВК «Дружба», не підтверджують зайнятість повний робочий день на роботі, яка дає право на пенсію за Списком № 2, а тому вважає, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії.

Враховуючи відсутність від усіх осіб, які беруть участь у справі, клопотань про розгляд справи за їх участі, а також те, що цю справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить заволинити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що досягнувши 57 років, 15.10.2014 ОСОБА_1 звернувся до УПФ України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області з заявою про призначення пенсії за Списком № 2 зі зниженням пенсійного віку на 3 роки відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII та ч. 2 Розділу XV Закону № 1058-IV. Однак, відповідач своїм рішенням від 08.01.2015 № 1 у призначенні пенсії відмовив, про що позивача повідомив листом від 15.01.2015 № 311/02-10-22 (а.с. 9, 78-79).

Відмова у призначенні пенсії обґрунтована незарахуванням до пільгового стажу по Списку № 2 періоду роботи з 31.01.1978 по 11.08.1979 на посаді електрозварювальника в колгоспі «Дружба», правонаступником якого є СВК «Дружба», оскільки надані книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспника за 1978-1979 роки не підтверджують зайнятість повний робочий день на роботі передбаченій Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 (далі Список № 2 1956 року).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити, оскільки позивач протягом періоду з 31.01.1978 по 11.08.1979 працював повний робочий день на посаді електрозварювальника в колгоспі «Дружба», яка передбачена Розділом ХХХІІІ «Загальні професії» Списку № 2 1956 року, що підтверджується записами у трудовій книжці, уточнюючою довідкою від 10.07.2014 № 40, відомостями про кількість відпрацьованих трудоднів та книгами обліку трудового стажу і заробітку колгоспника.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років (п. 16 Розділу XV Закону № 1058-IV).

Згідно п. «б» ст. 13 Закону № 1788-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 призначаються працівникам зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за результатами атестації робочих місць, чоловікам - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, для призначення позивачу пенсії по Списку № 2 зі зниженням пенсійного віку на 3 роки, йому необхідно мати не менше 7 років 6 місяців пільгового стажу.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

При цьому, у п. 4 Порядку № 383 визначено, що Постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 «Про затвердження Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці» набула чинності з 21.08.1992, що означає, що до цього часу атестація робочих місць не проводилась, а тому на позивача не поширюється обовязок надання доказів проведення атестації робочого місяця, так як спірним є стаж роботи набутий у 1978-1979 роках.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637), пункт 1 якого передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За її відсутності або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається із записів трудової книжки позивача (а.с. 4), протягом періоду з 31.01.1978 по 11.08.1979 він працював у колгоспі «Дружба» на посаді електрозварювальника.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 1956 року було передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення електрозварників.

Окрім трудової книжки, позивачем, під час звернення за призначенням пенсії, було подано відповідачу уточнюючу довідку від 10.07.2014 № 40 (а.с. 30), з якої вбачається, що він протягом вказаного вище періоду повний робочий день виконував роботу за професією електрозварювальника металу ручним зварюванням, що передбачена Розділом XXXII «Загальні професії» Списком № 2 1956 року.

Вказана уточнююча довідка видана Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Дружба», який, відповідно до довідки від 26.09.2012 № 19, утворений внаслідок перейменування колгоспу «Дружба» (а.с. 32).

Також позивачем надано відомості про кількість вироблених трудоднів (а.с. 31 зворот) та книгу обліку трудового стажу і заробіток колгоспника (а.с. 33-72) з яких вбачається, що у 1978 році позивач електрозварювальником відпрацював 269 трудоднів при нормі 220, а за половину 1979 року 183 трудодні при нормі 220.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що матеріалами справи повністю підтверджується зайнятість позивача повний робочий день та відпрацювання норми трудоднів на посаді електрозварювальника протягом періоду з 31.01.1978 по 11.08.1979, яка була передбачена Розділом XXXII «Загальні професії» Списком № 2 1956 року, а тому цей період відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу по Списку № 2 (1 рік 6 місяців 5 днів).

Як вбачається із рішення про відмову у призначенні пенсії, пільговий стаж позивача, без урахування спірного стажу, становить 6 років 7 місяців 20 днів, а тому враховуючи спірний період (1 рік 6 місяців 5 днів), загальний пільговий стаж ОСОБА_1 становить 8 років 1 місяць 25 днів, що є достатнім для призначення пенсії по Списку № 2 зі зниженням пенсійного віку на 3 роки відповідно до п. «б» ст. 13 № 1788-XII, а тому відмова відповідача у призначенні такої пенсії є протиправною.

При цьому, оскільки позивач у своїх позовних вимогах не конкретизував, форму, дату і номер документа, яким йому відмовлено у призначенні пенсії, суд першої інстанції правомірно, у відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України, для повного захисту прав позивача, вийшов за межі позовних вимог та визнав протиправним і скасував рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.01.2015 № 1.

Однак, суд першої інстанції зобовязавши відповідача призначити пенсію з 15.10.2014, не врахував положень п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV, яким визначено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається із копії паспорта позивача, пільгового пенсійного віку (57 років) він досягнув 13.10.2014, за призначенням пенсії звернувся 15.10.2014, а тому у відповідності до наведених вище положень пенсія йому має бути призначена з 14.10.2014, а не з 15.10.2014.

Враховуючи те, що вимога позивача про призначення йому пенсії з 15.10.2014 не відповідає нормам закону, а помилкове зазначення цієї дати не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції у відповідності до ч. 2 ст. 11 КАС України для повного захисту прав позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і зазначити цю дату 14.10.2014.

Враховуючи те, що судом першої інстанції правильно вирішено спір по суті, однак допущено порушення норм матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувану постанову слід змінити в частині дати з якої слід провести перерахунок пенсії.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області задовольнити частково.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2015 року у справі № 159/1161/15а (2а/159/59/15) змінити в частині дати з якої слід провести перерахунок пенсії та зазначити цю дату 14.10.2014.

У решті постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 березня 2015 року у справі № 159/1161/15а (2а/159/59/15) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

ОСОБА_2