Справа № 816/2166/15
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м.ПолтаваСправа № 816/2166/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області до Виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2015 року Лубенський міжрайонний прокурор Полтавської області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про:

- визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 30 березня 2015 року №24 "Про відмову від стягнення по виконавчому провадженню №47045953 і повернення виконавчого документа від 19 березня 2015 року",

- зобов'язання виконавчий комітет Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області звернути до виконання виконавчий лист по справі №539/34/15ц, виданий Лубенським міськрайонним судом 19 березня 2015 року щодо стягнення.

В обгрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району №24 від 30 березня 2015 року є протиправним та прийнято із перевищенням повноважень. Стверджував, що рішенням Лубенського міськрайонного суду, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району кошти в розмірі 4628,40 грн. Наполягав на тому, що незаконними діями ОСОБА_2 завдано збитки місцевому бюджету, які підлягають відшкодуванню як в силу Закону, так і на виконання рішення суду.

Виконавчий комітет Засульської сільської ради Лубенського району надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглядати справу без участі уповноваженого представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, в задоволенні позову просила відмовити. У письмових запереченнях зазначила, що при виконанні рішення Лубенського міськрайонного суду ніяких порушень матеріальних, або інших інтересів держави, чи загрози її інтересам, про які вказується в позовній заяві прокурора, немає. Наполягала на тому, що сільська рада не скористалася своїм законним правом зворотної вимоги (регресу) до тимчасово виконуючого повноваження голови ОСОБА_2 і не приймала рішення про відшкодування останньою шкоди, завданої місцевому бюджету, внаслідок незаконних дій та не зверталася до Лубенського міжрайонного прокурора представляти інтереси Засульської територіальної громади в суді. Стверджувала, що в силу Закону України "Про місцеве самоврядування" рішення виконавчого комітету ради з питань віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані виключно відповідною радою.

Суд, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 січня 2015 року по справі №539/34/15-ц за позов Лубенського міжрайонного прокурора в інтересах виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району кошти виплачені ОСОБА_3 відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду від 07 липня 2014 року в сумі 4628,40 грн. (а.с. 25-26).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24 лютого 2015 року по справі №539/34/15-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 січня 2015 року залишено без змін (а.с. 27-28).

19 березня 2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області видано виконавчий лист (а.с. 30).

Листом від 25 березня 2015 року №84-1154 (а.с. 29) Лубенською міжрайонною прокуратурою направлено начальнику ВДВС Лубенського МРУЮ для виконання виконавчий лист Лубенського міськрайонного суду від 22 січня 2015 року по справі №539/34/15-ц.

Постановою державного виконавця ВДВС Лубенського МУЮ від 30 березня 2015 року відкрито ВП №47045953 (а.с. 31 зворотній бік).

30 березня 2015 року Рішенням виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району №24 "Про відмову від стягнення по виконавчому провадженню №47045953 і повернення виконавчого документа від 19 березня 2015 року за №539/34/15-ц", вирішено відмовитися від стягнення з ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області коштів виплачених ОСОБА_3 згідно рішення суду в розмірі 4628,40 грн., звернутися до ВДВС Лубенського МРУЮ у Полтавській області із письмовою заявою про повернення виконавчого документа від 19 березня 2015 року за №539/34/15-ц по виконавчому провадженню №47045953 (а.с. 95-96).

21 квітня 2015 року державним виконавцем ВДВС Лубенського МУЮ прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 31).

Прокурор не погоджуючись із рішенням виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району №24 "Про відмову від стягнення по виконавчому провадженню №47045953 і повернення виконавчого документа від 19 березня 2015 року за №539/34/15-ц" звернувся до суду з вимогами визнати протиправним і скасувати останнє та зобов'язати відповідача звернути до виконання виконавчий лист по справі №539/34/15-ц.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі по тексту - Закон України №280/97-ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно статті 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року №2493-III (далі по тексту Закон України №2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до статті 24 Закону України №2493-III матеріальна шкода, завдана територіальній громаді незаконними рішеннями сільських, селищних, міських голів, голів районних у місті, районних та обласних рад, їх заступників, керівників управлінь, відділів інших структурних підрозділів виконавчих органів місцевого самоврядування, діями чи бездіяльністю посадових осіб місцевого самоврядування, при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок місцевого бюджету в порядку встановленому законом.

Сільські, селищні, міські, районні у місті, районні та обласні ради, сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної та обласної ради мають право зворотної вимоги (регресу) до посадової особи місцевого самоврядування, яка заподіяла шкоду територіальній громаді, у розмірах і порядку визначених законами України та статутами територіальних громад, прийнятими відповідно до законів України.

Згідно статті 77 Закону України №280/97-ВР шкода заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

Як підтверджено матеріалами справи 22 січня 2015 року рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області по справі №539/34/15-ц позов Лубенського міжрайонного прокурора в інтересах виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району кошти виплачені ОСОБА_3 відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду від 07 липня 2014 року в сумі 4628,40 грн.

Вищевказане рішення суду набрало законної сили 24 лютого 2015 року та було звернено до виконання 25 березня 2015 року.

Разом з тим, 30 березня 2015 року рішенням виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району №24 "Про відмову від стягнення по виконавчому провадженню №47045953 і повернення виконавчого документа від 19 березня 2015 року за №539/34/15-ц", яким вирішено відмовитися від стягнення з ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області коштів виплачених ОСОБА_3 згідно рішення суду в розмірі 4628,40 грн.

Як слідує із протоколу засідання виконавчого комітету №03 від 30 березня 2015 року (а.с. 81-94), приймаючи вищевказане рішення виконавчий комітет виходив з того, що ні сільська рада, ні сільський голова не скористалися правом зворотної вимоги (регресу) до посадової особи місцевого самоврядування і нікого про це не просили та в силу статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач має право подати заяву про повернення виконавчого документа.

Так, відповідно до частини першої статті 5 Бюджетного кодексу України бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів

Згідно частини шостої статті 16 Закону України №280/97-ВР місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Відповідно до частини першої статті 52 Закону України №280/97-ВР виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Частиною першою статті 71 Закону України №280/97-ВР встановлено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (частина перша статті 73 Закону України №280/97-ВР).

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що органи місцевого самоврядування під час вирішення питань віднесених до їх відання самостійно реалізують надані їм повноваження, в тому числі і в межах визначення бюджету, фінансів і цін.

Крім того, як слідує з виконавчого листа від 22 січня 2015 року (а.с. 30), у графі стягувач зазначено виконавчий комітет Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області.

При цьому, як визначено пунктом 1 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є, зокрема письмова заява стягувача.

Як слідує з матеріалів справи виконавчий комітет Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, як стягувач, скористався наданим йому Законом України "Про виконавче провадження" правом та звернувся до державного виконавця із заявою про повернення виконавчого документа без виконання.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що в силу частини дев'ятої статті 59 Закону України №280/97-ВР рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Матеріалами справи підтверджено, що питання щодо скасування рішення виконавчого комітету №24 від 30 березня 2015 року "Про відмову від стягнення по виконавчому провадженню №47045953 і повернення виконавчого документа від 19 березня 2015 року за №539/34/15-ц" вирішувалося 11 березня 2015 року, що підтверджується протоколом чергової п'ятдесят сьомої сесії шостого скликання Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, разом з тим достатньої кількості голосів для його скасування не набрало (а.с. 75-78).

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора Лубенської міжрайонної прокуратури є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Лубенського міжрайонного прокурора Полтавської області до Виконавчого комітету Засульської сільської ради Лубенського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 04 грудня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко