Справа № 814/2313/15
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/2313/15

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого Милосердного М.М.,

суддів Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі Мишевській О.В.,

за участю: представника Фермерського господарства "Оазис", третьої особи ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника Приватного підприємства Виробниче-комерційне підприємство "Каро" ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Фермерського господарства "Оазис" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "Оазис" до Реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, за участю третіх осіб: ОСОБА_1, Приватне підприємство Виробниче-комерційне підприємство "Каро", про скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року фермерське господарство "Оазис" (далі ФГ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції про скасування рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень: індексний номер: 11366339 від 04.03.2014 року, а саме права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0045 площею 3,72 га; індексний номер: 11364655 від 04.03.2014 року, а саме права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0313 площею 2,55 га.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що державна реєстрація була здійснена всупереч п.6 ч.1 ст.24, ч.1 п.2 ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п.95 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року у задоволені позовних вимог фермерського господарства "Оазис" відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, представником ФГ подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належать земельні ділянки площею 3,7157 та 2,5527 в межах Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, кадастрові номери: :02:000:0045 та :01:000:0313 відповідно, що підтверджується державними актами № МК 099829 та МК 099830 виданими Врадієвською райдержадміністрацією від 19.04.2007 року.

01 липня 2011 року ОСОБА_1 уклала договори оренди земельних ділянок з ФГ строком на п'ять років, які були зареєстровані у відділі Держкомзему у Врадіївському районі, про що у Державному реєстрі земель внесено запис від 31 серпня 2012 року за №00666 та №00667.

Підставою звернення до суду стало те, що Реєстраційною службою, при вже існуючій попередній реєстрації речового права оренди фермерським господарством "Оазис" було проведено ще одну реєстрацію того самого речового права за приватним підприємством Виробниче-комерційне підприємство "Каро" (далі ПП) на той самий об'єкт нерухомого майна.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції вважав, що позивач всупереч ст.71 КАС України не довів суду ті обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, а саме: не надав суду доказів того, що договір, укладений між ОСОБА_1 та ПП визнаний судом недійсним або є розірваним між сторонами. Крім того, надані позивачем документи та витяг з реєстру свідчить, що строк договору оренди між ОСОБА_1 та ПП закінчився 01.09.2015 року.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх передчасними, та такими що зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права, тому рішення суду не відповідає вимогам ст. 159 КАС України щодо його законності та обґрунтованості, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (частина 1 статті 2 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Аналіз статті 8 КАС України дає підстави вважати, що за принципом верховенства права рішення, дії чи бездіяльність повинні відповідати закону і бути вчиненими в межах повноважень суб'єктом владних повноважень, але якщо вони порушують права, свободи чи законні інтереси заявника, то такі рішення, дії або бездіяльність є неправомірними.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. №1952-ІV (далі Закон №1952-ІV) визначені правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень.

Згідно з п.1 ч.2 статті 9 Закону №1952-ІV державний реєстратор: встановлює, зокрема, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.24 Закону №1952-ІV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

З матеріалів справи вбачається та не заперечувалося сторонами, що договори оренди земельних ділянок укладених ФГ "Оазис" з ОСОБА_1, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 за № 1021 "Про затвердження порядку ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі" (з змінами), зареєстровано територіальним органом Держземагентства, який був наділений відповідними повноваженнями, за місцем розташування земельної ділянки. Про що у Державному реєстрі земель 31 серпня 2011 року вчинено відповідні записи за №00666 та № 00667.

Відповідач, в порушення вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", при здійсненні державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, укладених ПП з ОСОБА_1 не пересвідчився у відсутності суперечностей між заявленим та вже зареєстрованим обтяженням права на нерухоме майно та порядку Регламенту надання на запити державного реєстратора прав на нерухоме майно інформації про земельні ділянки, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.12.2012 №1779/5/748, та не врахував вимоги пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у зв'язку з чим допустив повторну реєстрацію договорів оренди на земельні ділянки, на які раніше було зареєстровано обтяження права на нерухоме майно.

Оскільки, при здійсненні реєстрації договорів оренди земельних ділянок державним реєстратором були порушені вимоги чинного законодавства, внаслідок чого були порушені права ФГ "Оазис", як орендаря тих самих ділянок, що були об'єктом реєстрації, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права оренди земельних ділянок укладених між ПП "Каро" та ОСОБА_1

Підсумовуючи все викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому колегія суддів, відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.202 КАС України, вважає необхідним скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Оазис" задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року скасувати, та прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов Фермерського господарства "Оазис" задовольнити.

Скасувати рішення Реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- індексний номер: 11366339 від 04.03.2014 року, а саме права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0045 та площею 3,72 га.

- індексний номер: 11364655 від 04.03.2014 року, а саме права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0313 та площею 2,55 га.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 03 грудня 2015 року.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: А.І.Бітов

ОСОБА_4