Справа № 2-а-65/10
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2010-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ріпкинський районний суд Чернігівської області
Справа № 2-а-65/2010
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2010 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,
за участюОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки амін.справу

за позовомОСОБА_3
до інспектора ДПС Менського взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_4, ВДАІ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області
проскасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2010 р. ОСОБА_3 звернувся із адміністративним позовом до інспектора ДПС Менського взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_4, ВДАІ УМВС в Чернігівській області, в якому просив скасувати постанову вказаного інспектора від 12 червня 2010 р. (Серія СВ № 107327) про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він дійсно 12 червня 2010 р., близько 13 год. 12 хв., керуючи належним йому автомобілем «ЗАЗ 1102», номерний знак СВ 6380 А), здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж 30 м. від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, але вчинив їх в стані крайньої необхідності, що виключає можливість притягнення його до відповідальності, оскільки на порушення правил дорожнього руху, в ситуації, що склалась, його спонукала технічна несправність його автомобіля, через яку він здійснив, вимушену зупинку, не маючи змоги продовжити рух відповідно до ПДР. Про вказане він розповів інспектору, який на це жодним чином не відреагував. Також вказував, на порушення інспектором положень КУпАП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтвердив обставини викладені в адміністративному позові, та просив постанову скасувати з тих підстав, що вчинив він зупинку в стані крайньої необхідності.

Відповідачі інспектор ДПС Менського взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_4, ВДАІ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області в судове засідання не явились, причини неявки не повідомили, як і не повідомили відношення до позову.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які повністю підтвердили показання позивача щодо причин зупинки транспортного засобу, дослідивши письмові докази по справи, матеріали справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що 23 лютого 2010 р. інспектором ДПС Менського взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення (серія ВН1 047930), передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та прийнято постанову про адміністративне правопорушення (ОСОБА_4 Св № 107327), якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 260 грн., за те, що він, 12 червня 2010 р., близько 13 год. 12 хв., керуючи належним йому автомобілем «ЗАЗ 1102», номерний знак СВ 6380 А), здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж 30 м. від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 «е» ПДР України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України регламентується Законом України «Про дорожній рух» та ОСОБА_8 дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (з змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці ОСОБА_8, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П. 1.10 ПДР дає визначення терміну «зупинка», якою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих ОСОБА_8 (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальни-ка, сигналів світлофора тощо).

Дійсно п.п. «е» п. 15.9 ОСОБА_8 дорожнього руху (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2009 р. N 124) передбачає, що зупинка забороняється ближче 30 м. від дорожнього знаку зупинки маршрутних транспортних засобів з обох боків.

Судом встановлено, що автомобіль позивача стояв в зоні дії знаків 3.34 «Зупинку заборонено», та 5.38 «Місце для стоянки» під яким були таблички 7.1.3, 7.5.4, 7.6.4, які вказують на те, що відстань до стоянки 20 метрів, та спосіб стоянки.

За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Обєкт правопорушення, обєктивна сторона правопорушення, субєкт правопорушення, субєктивна сторона правопорушення визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків, а в даному випадку порушення вимог дорожніх знаків, в тій конфігурації, в якій ОСОБА_3 інкримінують працівники ДАІ, судом не встановлені, то в його діях відсутній склад правопорушення передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на наведене, зважаючи на те, що матеріалами справи про адміністративні правопорушення, спростовано посилання позивача та покази свідків про те, що позивач ОСОБА_8 дорожнього руху порушував в стані крайньої необхідності, суд знаходить, що наведені ним в адміністративному позові, та підтверджені ним в судовому засіданні обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як позивач не надав цьому відповідних засобів доказування.

Інші порушення інспектором при складанні процесуальних документів не знайшли підтвердження в судовому засіданні, і крім того, судом до уваги не приймаються з огляду на відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити частково, а вказану постанову слід скасувати з мотивів викладених вище, а не тих, які маються в адміністративному позові.

Керуючись статтями 23, 71, 86, 94, 98, 146, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_8 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (з змінами та доповненнями), суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до ВДАІ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Інспектора ДПС Менського взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково, а постанову інспектора Інспектора ДПС Менського взводу ДПС ДАІ в Чернігівській області ОСОБА_4 від 12 червня 2010 р. (Серія СВ № 107327) про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. скасувати.

Постанова відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення позивачем, а відповідачем протягом також строку з дня отримання її копії за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий В.Б.Сташків