Справа № 826/1199/14
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2015 р. м. Київ К/800/29524/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

при секретарі судового засідання - Вишняку О.М.

з участю представників сторін:

позивача - Дяченко С.В.

відповідача - Кучеренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу комунального підприємства «Притулок для тварин» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом Державної фінансової інспекції в м. Києві

до відповідача Комунального підприємства «Притулок для тварин»

про надання дозволу на проведення ревізії, -

В С Т А Н О В И В :

31.01.2014р. до суду надійшов позов Державної фінансової інспекції в м. Києві (далі Фінінспекція) про надання дозволу на проведення позапланової ревізії комунального підприємства «Притулок для тварин» (далі Підприємство). Позов мотивовано тим, що після закінчення планової ревізії Підприємства виникли обставини, які обумовлюють проведення повторної позапланової ревізії.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.02.2014р. відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014р. скасовано постанову суду першої інстанції на задоволено позов.

Не погодившись з постановою апеляційного суду, Підприємство звернулось з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просило її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції. При цьому скаржник зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У своїх запереченнях позивач вважає, що судові рішення є законними та обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у травні 2013р. Фінінспекцією проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Підприємства, наслідки якої оформлено актом №10-3-/1054 від 15.05.2013р.

У січні 2014р. позивач отримав електронний лист від імені директора департаменту інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Діхтярьова В.М., в якому Фінінспекції доручено провести службове розслідування обставин щодо працівників, які здійснювали у травні 2013р. планову ревізію Підприємства та ініціювати проведення позапланової ревізії діяльності відповідача та зазначено, що Фінінспекцією не виконано доручення Державної фінансової інспекції України від 2.07.2013р. №07-18/727 щодо проведення повторної ревізії.

21.01.2014р. відповідним наказом начальника Фінінспекції призначено службове розслідування стосовно головного державного фінансового інспектора ОСОБА_1

Відмовивши в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів наявності у Фінінспекції підстав для призначення повторної ревізії діяльності Підприємства.

Натомість, скасувавши постанову суду першої інстанції та задовольнивши позов, апеляційний суд дійшов висновку про те, що матеріали справи містять докази наявності у позивача підстав для проведення позапланової ревізії.

Питання проведення ревізій органами державного фінансового контролю внормовано положеннями Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», відповідно до пункту 6 частини 5 статті 11 якого позапланова виїзна ревізія проводиться, зокрема, у разі, коли вищестоящий орган державного фінансового контролю в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державного фінансового контролю здійснив перевірку актів ревізії, складених нижчестоящим органом державного фінансового контролю, та виявив їх невідповідність вимогам законів. Позапланова виїзна ревізія в цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державного фінансового контролю лише у тому разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державного фінансового контролю, які проводили планову або позапланову виїзну ревізію зазначеної підконтрольної установи, розпочато службове розслідування або у випадку повідомлення їм про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Підставами проведення позапланової ревізії позивач вважає отриманий електронною поштою лист від 13.01.2014р. №07-18/11 від імені директора департаменту інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Діхтярьова В.М. та доручення Державної фінансової інспекції України від 2.07.2013р. №07-18/727.

Проте, до матеріалів справи не залучено такого письмового доказу як доручення Державної фінансової інспекції України від 2.07.2013р. №07-18/727, що свідчить про те, що судами попередніх інстанцій не досліджувались ані зміст вказаного документа, ані його існування, ані обґрунтованість твердження позивача, що вказаний лист є ініціюванням вищестоящим органом проведення позапланової перевірки.

Що стосується залученого у якості доказу електронного листа (а.с.6-7), то колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 9 Положення про Державну фінансову інспекцію України, (затв. Указом Президента України від 23.04.2011р. N499/2011) Держфінінспекція України у межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Мінфіну України, інших актів законодавства України, а також доручень Президента України та Міністра видає накази організаційно-розпорядчого характеру, які підписуються Головою Держфінінспекції України.

Оскільки, Положенням про Державну фінансову інспекцію України не передбачено іншого, рішення про ініціювання вищестоящим по відношенню до позивача органом проведення позапланової перевірки повинно бути оформлено у відповідності до статті 9 Положення.

Проте, судом апеляційної інстанції не дано оцінку залученого у якості доказу документу та не з'ясовано, чи є департамент інспектування в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів вищестоящим по відношенню до Фінінспекції органом в розумінні приписів статті 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», та чи має директор департаменту повноваження надавати доручення щодо організації проведення позапланових ревізій.

Таким чином, суд апеляційної інстанції у розгляді даної справи припустився порушень норм процесуального права, а саме вимог частини третьої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо прийняття судового рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених дослідженими у судовому засіданні доказами.

Не встановлення в судовому процесі вище зазначених обставин як таких, що мають суттєве значення у справі з огляду на неможливість правильно вирішити спір без їх з'ясування, відповідно до частини другої статті 227 КАС України є підставою для скасування ухвалених у справі судових рішень у зв'язку з їх не відповідністю вимогам частин 4 та 5 статті 11, частині 1 статті 138 та статті 159 цього Кодексу з направленням справи на новий розгляд.

Відповідно до статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом.

Оскільки висновок щодо наявності в матеріалах справи доказів існування підстав для проведення позапланової ревізії зроблено судом апеляційної інстанції, справа направляється на новий розгляд до цього суду.

Керуючись статтями 221, 223, 227, 230, 231, 254 КАС України , -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу комунального підприємства «Притулок для тварин» задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2014р. скасувати, справу направити до цього ж суду на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз