Справа № 806/4040/15
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"03" грудня 2015 р. Справа № 806/4040/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

ОСОБА_2,

при секретарі Іщенко І.П. ,

за участю представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна машинно-технологічна станція - Агро" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "25" вересня 2015 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна машинно-технологічна станція - Агро" про стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна машинно-технологічна станція-Агро" заборгованість по відшкодуванню фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 13781,20 грн. Вимоги мотивує тим, що Відповідач як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування зобов'язаний вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, призначених відповідно до п.п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна машинно-технологічна станція-Агро" на користь Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області заборгованість із відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 13781,20 грн.

Не погоджуючись з даною постановою Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна машинно-технологічна станція - Агро" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у позові відмовити .

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача щодо відшкодування відповідачем витрат на доставку пільгових пенсій є обґрунтованими та правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Cудами встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна машинно-технологічна станція-Агро" зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається із розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. п. "б" "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та розрахунку суми заборгованості УПФУ в Ружинському районі Житомирської області Відповідач має заборгованість перед Позивачем з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за січень-серпень 2015 року в сумі 13781,20 грн.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону №1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом №1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону № 1788-XII, покриваються підприємствами та організаціями.

Розмір сум до відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах на поточний рік визначається у повідомленнях, які формуються працівниками Пенсійного фонду України, а підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду визначену у повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (пп. 6.4, пп. 6.8 п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду N 21-1 від 19.12.2003 зі змінами та доповненнями).

Матеріалами справи підтверджується , що УПФ на адресу підприємства направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-серпень 2015 року (а.с.5,6,7).

Вказані розрахунки були отримані підприємством, однак, оскаржені не були, що не заперечувалось представником підприємства.

Борг підприємства фактичних витрат на виплату та доставку пенсій визначений у відповідності до ч.6 ст.20, розділу 15 ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч.3 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п. 6.1., п.6.8 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663 абз.4 п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" і становить 13781,20 грн., що підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 2015 року.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає, що згідно копії подання відповідача від 03.06.2010 року №2 щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_3 та копії її трудової книжки, які долучені до матеріалів справи Управлінням Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області вбачається, що ОСОБА_3 була прийнята на роботу в ТОВ "ММТС-АГРО" з 27.08.2009 року.

Доказів, які б свідчили про протилежне апелянтом до суду апеляційної інстанції на вимогу суду не надано.

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами по справі докази, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

З огляду на те, що так як підприємство самостійно видало довідки ОСОБА_3 про роботу останньої на цьому підприємстві, на підставі яких їй була призначена пенсія відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком №2 та не оскаржило отримані розрахунки на виплату та доставку пенсій, а отже визнало визначену позивачем заборгованість, тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому її потрібно залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна машинно-технологічна станція - Агро" залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "25" вересня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" грудня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області вул. Леніна, 36,смт. Ружин,Житомирська область, Ружинський район,13601

3- відповідачу: Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональна машинно-технологічна станція - Агро" вул.Шкільна,3,с.Березянка,Ружинський район, Житомирська область,13651

- ,