Справа № 363/462/15-а
Суддя: Логвиненко А.О.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Київ К/800/32642/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів : Логвиненко А.О. (доповідач), Донець О.Є., Мороз В.Ф.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду у справі

за позовом ОСОБА_3

до відповідача Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

4.02.2015р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області (далі Пенсійний фонд), у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки від 29.12.2014р. №224, скасувати рішення від 29.12.2014р. №4447 та зобов'язати провести перерахунок пенсії на підставі зазначеної довідки.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 14.04.2015р. позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015р. скасовано постанову суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_3 звернувся із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції. При цьому скаржник зазначив, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позовних вимог.

У своїх запереченнях відповідач зазначив, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію, розмір якої був обчислений відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В грудні 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 29.12.2014р. №224. Рішенням Пенсійного фонду від 29.12.2014р. №4447 в задоволенні заяви позивачу було відмовлено. Листом від 6.01.2015р. №50/04 Пенсійний фонд повідомив позивача про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 має право на обчислення пенсії із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством, оскільки, є інвалідом 2 групи захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії А №103036 та довідкою до акту огляду МСЕК № 285716 від 18.07.2007р.

Згідно з п.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України від 23.11.2011р. №1210, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Рішенням Мінського районного суду м. Києва від 13.02.1997р. було встановлено, що позивач 25.05.1986р. перебував у службовому відрядженні у м. Прип'ять.

На підставі вказаного судового рішення, директором Заводу «Маяки» було видано наказ від 26.03.1997р. №31, згідно якого у зв'язку з встановленням факту участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_3 було проведено перерахунок заробітної плати за 25.05.1986р. відповідно до діючого на той час нормативного законодавства та її виплату. Фактичну виплату суми донарахованої заробітної плати позивачу підтверджено довідкою Київського заводу «Маяк» від 9.04.1992р. №213.

Для призначення пенсії ОСОБА_3 була видана довідка від 19.11.2007р. №337, у якій зазначений розмір заробітної плати позивача із урахуванням перерахунку, здійсненого відповідно до наказу від 26.03.1997р. №31.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 7.08.2013р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2013р., зобов'язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 на підставі зазначеної довідки.

В подальшому позивачем було встановлено, що в довідці від 19.11.2007р. №337 невірно визначено розмір його заробітної плати за роботу в зоні відчуження, в зв'язку з чим він звернувся до ПАТ «Завод «Маяк» для отримання нової довідки.

ПАТ «Завод «Маяк» було видано позивачу довідку від 29.12.2014р. №224, в якій зазначений інший розмір заробітної плати за роботу в зоні відчуження.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що видачі зазначеної довідки передувало здійснення перерахунку заробітної плати позивача за 25.05.1986р. з метою приведення її у відповідність до вимог чинного законодавства.

Зустрічною звіркою, проведеною Пенсійним фондом, також не було виявлено доказів проведення після 1992 року перерахунку заробітної плати ОСОБА_3 за період роботи у зоні відчуження.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що відповідачем було прийняте правомірне рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перерахунок пенсії на підставі довідки №224 від 29.12.2014р., оскільки на підприємстві, яке видало вказану довідку відсутні докази не лише проведення виплати позивачу заробітної плати в розмірі зазначеному у довідці, а й докази її нарахування в такому розмірі.

Згідно зі статтею 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому ст. 235-244 КАС України.

Судді А.О. Логвиненко

О.Є. Донець

В.Ф. Мороз