Справа № П/811/2500/15
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року Справа № П/811/2500/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 25006, АДРЕСА_1

до відповідача: Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, 25006, м. Кіровоград, вул. Глінки, 2

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, вимоги та рішення,

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20 квітня 2015 року в частині грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 44624,90 грн. основного платежу та 22871,37 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування №Ф-В НОМЕР_1 від 06 березня 2015 року в частині 18172,96 грн.;

- визнання протиправним та скасування рішення № від 06 березня 2015 року в частині штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2157,80 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що висновки відповідача ґрунтуються лише на підставі даних, отриманих з актів перевірки ТОВ «Синтез-Продукт» та його контрагентів, натомість податковим органом не взято до уваги документи первинного та бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_1 Вважає, що відповідачем необґрунтовано винесено оскаржувані рішення.

Відповідачем до суду подано заперечення на позовну заяву у відповідності до змісту якого позовні вимоги ним не визнаються у повному обсязі.

На підставі ухвали від 25.11.2015 р. розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ст.122 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

В період з 16.02.2015 р. по 27.02.2015 р. посадовою особою Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області проведено документальну виїзну планову перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р., за наслідками якої складено акт №160/11-23-17-01/НОМЕР_2 від 06.03.2015 р., де висновками, зокрема, є порушення, на думку відповідача:

- п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) донараховано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 46860,79 грн., в т.ч. за 2013 рік в сумі 251,36 грн., за 2014 рік в сумі 46609,36 грн.;

- п.2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464- VІ Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (із змінами та доповненнями), в результаті чого донараховано ЄСВ в сумі 23345,32 грн., в т.ч.: за 2012 рік 12491,59 грн., за 2013 рік 581,64 грн., за 2014 рік 10272,09 грн. (а.с.8-25).

На підставі акту перевірки Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено:

- податкове повідомлення-рішення № від 20 квітня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 46860,72 грн. основного платежу та 23430,36 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування №Ф-В НОМЕР_1 від 06 березня 2015 року про сплату боргу у розмірі 23345,32 грн.;

- рішення № від 06 березня 2015 року про нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 2445,50 грн. (а.с.6, 7).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 22.06.2015 р. №5970/Г/99-99-10-01-03-14 повторну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 20 квітня 2015 року та рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області від 03.06.2015 року про результати розгляду первинної скарги без змін (а.с.30-31).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 31.07.2015 р. №7410/Г/99-99-10-01-07-25 скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а податкову вимогу №Ф-В НОМЕР_1 від 06 березня 2015 року та рішення про застосування штрафних санкцій № від 06 березня 2015 року без змін (а.с.32).

При вирішення даного спору суд виходить з наступного.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 20 квітня 2015 року, з податку на доходи фізичних осіб (оскаржуваного в частині 44624,90 грн. основного платежу та 22871,37 грн. штрафних санкцій).

В акті перевірки відповідачем зазначено, що ФОП ОСОБА_1 занижено суму оподаткованого доходу в розмірі 288864,25 грн., в тому числі:

- за 2013 рік в сумі 1676,20 грн.

- за 2014 рік в сумі 287188,05 грн.

Позивач погоджується з висновком податкового органу щодо завищення сум витрат за 2013 рік на суму 1676,20 грн. та на суму 13229,75 грн. погашення дебіторської заборгованості за 2013 рік, а тому податкове повідомленнярішення в даній частині не ним оскаржується.

Витрати в розмірі 273958,30 грн. (288864,25 грн. - 1676,20 грн. - 13229,75 грн.) становлять вартість без ПДВ придбання позивачем у ТОВ "Синтез-Продукт".

Так, судом встановлено, що між позивачем (покупець) та ТОВ «СинтезПродукт» (постачальник) укладено договір поставки №05-2014 від 05.05.2014 року, за умовами якого постачальник зобовязується поставити вугілля марки ДГ (13-100), Ж (13-100), ДГР (0-200), а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар (а.с.47).

ТОВ «СинтезПродукт» в листопаді 2014 року передано ФОП ОСОБА_1 вугілля на суму 273958,30 грн., в обґрунтування чого позивачем суду надано копії податкових накладних, видаткових накладних, рахунки на оплату, акт прийому-передачі товару, товарно-транспортні накладні на перевезення вугілля, квитанції про реєстрацію податкових накладних. Оплату товару позивачем проведено в безготівковому порядку в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.48-69).

Відповідно до п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України встановлено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.4 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які виплачуються (надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу у державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

У разі якщо загальна сума отриманих платником податку у звітному податковому місяці доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, ставка податку становить 17 відсотків суми перевищення з урахуванням податку, сплаченого за ставкою, визначеною в абзаці першому цього пункту.

Зі змісту акту вбачається, що одним із основних видів господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (а.с.8, зі зворотного боку).

На підтвердження використання вугілля у своїй господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 надано договори купівліпродажу, укладенні між позивачем (продавцем) та відділом освіти Долинської районної державної адміністрації про продаж вугілля, рахунки на оплату, платіжні доручення, товарнотранспортні накладні на перевезення вугілля (а.с.98-115).

Також судом встановлено, що придбане у ТОВ «СинтезПродукт» вугілля зберігалося у ДП Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2 Державного агентства резерву України, в підтвердження чого до суду надано договір №04/02 від 02.01.2014 р. на виконання робіт та послуг (а.с.76). Дані обставини встановлені постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 року (а.с.77-80).

Таким чином, витрати, реально понесені позивачем за вищевказаними господарськими операціями з ТОВ «СинтезПродукт», пов'язані з господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1

Окрім того, в акті перевірки податковим органом зазначено, що при проведенні зустрічної перевірки ТОВ «СинтезПродукт» встановлено, що його контрагенти здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, повязаних з наданням податкової вимоги третім особам. В звязку з чим, податковий орган дійшов висновку, що операції між позивачем та ТОВ «СинтезПродукт» не спричиняють реального наслідку (аркуш 25, 26 акту перевірки).

Згідно ч.1 ст.234 Цивільного кодексу України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Такий правочин визнається судом недійсним.

З системного аналізу вищевказаних норм вбачається той факт, що повноваженнями щодо визнання правочину недійсним із мотивів порушення публічного порядку, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним (нікчемний правочин), органи податкової служби не наділені, оскільки таке визнання можливе в судовому порядку, а тому суд вважає, що висновки відповідача в частині визнання правочинів нікчемними, покладені в основу для визначення податкових зобовязань позивачеві, вимогам чинного законодавства не відповідають оскільки вчинені поза межами законодавчо визначених повноважень та з перейняттям компетенції судових органів. Висновок податкового органу про нікчемність правочинів, які на його думку, вчинені з метою, що суперечить інтересам держави та порушують публічний порядок не може бути беззаперечним доказом такої нікчемності, а повинен доводитись в судовому порядку шляхом подання відповідного позову на виконання законодавчо визначених повноважень.

Суд вважає, що можливі порушення продавцями контрагентів позивача податкового законодавства, а також несплата податкових зобовязань контрагентами позивача, не може бути підставою для висновку податкового органу про завищення валових витрат, оскільки такий висновок суперечить законодавству.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про скасування податкового повідомленнярішення № від 20 квітня 2015 року в частині 44624,90 грн. основного платежу підлягає задоволенню.

Щодо визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-В НОМЕР_1 від 06 березня 2015 року на суму 23345,32 грн. (оскаржуваної в частині 18172,96 грн.) та рішення № від 06 березня 2015 року про застосування штрафу в сумі 2445,50 грн. (оскаржуваного в частині 2157,80 грн.), суд виходив з наступного.

Так, у ході документальної перевірки податковим органом зроблено висновок про заниження позивачем єдиного внеску, в сумі 23345,32 грн., у т.ч.:

- за 2012 рік на 12491,59 грн.,

- за 2013 рік на 581,64 грн.,

- за 2014 рік на 10272,09 грн.

Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі акту перевірки №160/11-23-17-01/НОМЕР_2 від 06.03.2015 р., а також акту перевірки №149/11-23-17-01/НОМЕР_2 (дохід за 2012 рік) винесено оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 25790,82 грн. (23345,32 грн. + 2445,50 грн. штрафної санкції) (а.с.6 зворот., 7).

Відповідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року №2464-VІ (надалі Закон), який набрав чинності з 01.01.2011 р., визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону, платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

У відповідності до ч.3 ст.7 Закону нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

У відповідності до змісту п.3 ч.11 ст.25 Закону орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Судом встановлено, що визначення позивачу доходів за 2012 рік за актом перевірки №149/11-23-17-01/НОМЕР_2 є безпідставним, що встановлено в провадженні справи №811/3929/13-а постановою від 04.09.2014 року, якою скасовано податкове повідомлення-рішення № від 01.11.2013 року про визначення ФОП ОСОБА_1 суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 64693,64 грн. основного платежу та 32346,77 грн. штрафних санкцій. Дана постанова залишена без змін залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 року (а.с.77-80).

Таким чином, нарахування єдиного внеску за 2012 рік в сумі 12491,59 грн. на підставі акту №149/11-23-17-01/НОМЕР_2 є безпідставним.

Так, з огляду на визнання позивачем нарахування ЄСВ за 2013 рік на 581,64 грн., та за 2014 рік на 4590,72 грн. (13229,75 грн. х 34,7%), ним оскаржується вимога лише в частині 18172,96 грн. (23345,32 грн. - 581,64 грн. - 4590,72 грн.), що становить 12491,59 грн. за 2012 рік та 5681,37 грн. за порушення, на думку податкового органу, допущені при формуванні валових витрат з придбання вугілля у ТОВ «СинтезПродукт».

Оскільки порушень при формуванні позивачем валових витрат з придбання вугілля у ТОВ «СинтезПродукт» судом не встановлено, нарахування в 5681,37 грн. ЄСВ є безпідставним.

Що стосується штрафних санкцій з ЄСВ, то суд вважає за необхідне вказати наступне.

Позивач вважає правомірними нараховані штрафні санкції: 58,16 грн. на суму ЄСВ в 581,64 грн. та 229,54 грн. на суму 4590,72 грн., а тому оскаржує лише штраф в сумі 2157,80 грн. (2445,50 грн. - 58,16 грн. - 229,54 грн.), який визначений на нарахований ЄСВ в сумі 5681,37 грн., через порушення, на думку податкового органу, допущені при формуванні валових витрат з придбання вугілля у ТОВ «СинтезПродукт».

Суд зазначає, що в звязку з непідтвердженням в даному провадженні факту заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу в сумі 44624,90 грн., відповідачем безпідставно донараховано ФОП ОСОБА_1 єдиний соціальний внесок та застосовано штрафні санкції, а тому рішення про застосування штрафних санкцій у розмірі 2157,80 грн. та податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у розмірі 18172,96 грн. є неправомірними та не відповідають чинному законодавству.

З огляду на безпідставність визначення податковим повідомленнямрішенням № від 20 квітня 2015 року 44624,90 грн. основного платежу, дане рішення в частині 22312,00 грн. (44624,90 грн. х 50%) штрафних санкцій також підлягає задоволенню.

Натомість позивач просить скасувати податкове повідомленнярішення № від 20 квітня 2015 року в сумі 22871,37 грн. штрафних санкцій.

Судом встановлено, що 559,37 грн. (22871,37 грн. - 22312,00 грн.) є сумою штрафних санкцій, нарахованою на основне зобов'язання в тій частині, яку позивач визнає.

Судом встановлено, що здійснюючи розрахунок грошових зобов'язань з штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб, визначених податковим повідомленнямрішенням № від 20 квітня 2015 року, позивач застосував ставку в 25%, а не в 50% як вказано в рішенні.

Відповідно до пп.14.1.265 ст.14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.39 ст.14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Відповідно до п.123.1 ст.123 ПКУ, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобовязання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або відємного значення суми податку платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобовязання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Судом встановлено, що позивачеві вже визначалось грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік та 2013 рік, яке оскаржувалось ОСОБА_1 до суду. Так, 30 квітня 2014 року постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду про скасування рішення, яким нараховано грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік, а 16 червня 2015 року постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду про скасування рішення про нарахування грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік набрали законної сили (а.с.80, 161-162).

З огляду на те, що оскаржуване в даному провадженні податкове повідомленнярішення № прийняте 20 квітня 2015 року, суд вважає, що ставка в 50% штрафу застосована відповідачем на день прийняття рішення правомірно. Однак на час розгляду даної справи постанова суду про скасування рішення про нарахування грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік набрала законної сили (16 червня 2015 року), що свідчить про наявність підстав для скасування (без визнання протиправним) податкового повідомленнярішення № від 20 квітня 2015 року в частині штрафних санкцій в сумі 559,37 грн.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 182,70 грн. підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомленнярішення № від 20 квітня 2015 року, винесене Кіровоградською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 46860,72 грн. основного платежу та 23430,36 грн. штрафних (фінансових) санкцій в частині 44624,90 грн. основного платежу та 22312,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

3. Скасувати податкове повідомленнярішення № від 20 квітня 2015 року, винесене Кіровоградською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 46860,72 грн. основного платежу та 23430,36 грн. штрафних (фінансових) санкцій в частині 559,37 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

4. Визнати протиправною та скасувати вимогу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообовязкове державне соціальне страхування №Ф-В НОМЕР_1 від 06 березня 2015 року, якою фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 зобов'язано сплатити 23345,32 грн. єдиного внеску, в частині вимоги про сплату недоїмки у сумі 18172,96 грн.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску рішення № від 06 березня 2015 року, винесене Кіровоградською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2445,50 грн. в частині 2157,80 грн. штрафних санкцій.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 182,70 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_2