Справа № 233/3569/15-а
Суддя: Орчелота А. В.
Дата ухвалення: 2015-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Орчелоти А.В.

при секретареві Махоті О.В.

за участю

представника

позивача ОСОБА_1

представника

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівки справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі «про визнання дій неправомірними, зобов»язання призначити пільгову пенсію», -

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись з адміністративним позовом до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та згодом уточнивши свої позовні вимоги до Управління Пенсійного Фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському району Донецької області позивач ОСОБА_3 просить суд:

- визнати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі від 06 квітня 2015 року, щодо відмови в призначенні йому пільгової пенсії за віком відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконним та скасувати його;

- зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі зарахувати до страхового стажу період роботи з 22 серпня 1977 року по 10 вересня 1979 рік на посаді «електрозварювальника ручної зварки» у Будівельному управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд»;

- зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 22 серпня 1977 року по 10 вересня 1979 рік на посаді «електрозварювальника ручної зварки» у Будівельному управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд»;

- зобов»язати управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 21 травня 2014 року.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він народився 20 травня 1959 року, та має право на призначення пільгової пенсії за віком, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 2 ( в редакції станом на 20 травня 2014 року) з 21 травня 2014 року.

У звязку з досягненням пенсійного віку, 18 липня 2014 року позивачем було подано заяву до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

06 квітня 2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області було винесено рішення про відмову в призначені пільгової пенсії за віком. Рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області від 06 квітня 2015 року про відмову в призначені пільгової пенсії мотивоване тим, що він не має достатнього страхового стажу. До страхового стажу та до пільгового стажу за списком № 2 необхідного для призначення пільгової пенсії йому не зараховано період роботи з 22 серпня 1977 року по 10 вересня 1979 року на посаді «електрозварювальника ручної зварки» у Будівельному управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд» у звязку з тим, що у цей період позивач відбував покарання у вигляді умовного засудження до позбавлення волі з обовязковим залученням до праці. Так на думку відповідача страховий стаж позивача становить 23 роки 05 місяців 08 днів, а пільговий стаж за списком № 2 становить 12 років 05 місяців 22 дні, тобто період роботи з 22 серпня 1977 року по 10 вересня 1979 року на посаді «електрозварювальника ручної зварки» у Будівельному управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд» відповідачем не зараховано до стажу тому, що позивач в цей час відбував покарання у виді виправних робіт, а виправні роботи до стажу не зараховуються.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписом п.20 ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Період роботи позивачу з 22 вересня 1977 року по 10 вересня 1979 року на посаді «електрозварювальника ручної зварки» у Будівельному управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд» до трудової книжки не було внесено оскільки він відбував покарання відповідно до вироку суду. Відповідно до вироку Іллічівського райсуду м.Ждановка від 14 червня 1977 року, позивача було умовно засуджено до позбавлення волі з обов»язковим залученням до праці, та його було направлено до Будівельного управляння «Хімбуд» трест «Донкоксохімбуд» для роботи. Позивачу ОСОБА_3В, Авдіївською міською радою була видана довідка, відповідно до якої він працював повний робочий день в Будівельному управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд» з 22 серпня 1977 року (Наказ № 81-к від 24 серпня 1977 року) по 10 вересня 1979 року (Наказ № 50-к від 10.09.1979 року) на посаді «електрозварювальника ручної зварки». Також позивачу була видана довідка від 24 вересня 1979 року відповідно до якої він працював у Будівельному управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд» з 22 серпня 1977 року по 10 вересня 1979 року електрозварювальником 4 розряду. Ця довідка була видана для пред»явлення за основним місцем роботи для записів у трудову книжку. Але робітниками відділу кадрів запис до трудової книжки внесено не був.

У зв»язку з ліквідацією Будівельного управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд» Виконавчим комітетом Авдіївської міської ОСОБА_4 було видано копії наказів та копію особової картки по підприємству БУ «Хімбуд», які підтверджують факт роботи повного робочого дня за посадою.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 вересня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Професія електрозварювальника була віднесена до Списку № 2, що вбачається з розділу ХХХ11 «Загальні професії» відповідно до ОСОБА_4 Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року.

Статтею 82-2 Виправно-трудового кодексу України (в редакції яка діє протягом спірного періоду в 1977-1979 роках) визначені права та обов»язки осіб які умовно засуджені до позбавлення волі з обов»язковим залучення до праці та умовно звільнені з місць позбавлення волі з обов»язковим залучення до праці, та яка встановлює. Що особи, умовно засудженні до позбавлення волі з обов»язковим залученням до праці та умовно звільнені з місць позбавлення волі з обов»язковим залученням до праці, несуть обов»язки і користуються правами, встановленими законодавством для громадян України, з такими обмеженнями:

- вони зобов»язані працювати там, куди будуть направлені органами, які відають виконанням вироку, а вразі виробничої необхідності можуть переводитися без їх згоди на іншу роботу, в тому числі й на роботу в іншу місцевість. Ці особи зобов»язані проживати,як правило, в спеціально призначених для них гуртожитках; перебування засудженого у вільний від роботи час поза гуртожитком допускається тільки з дозволу органу внутрішніх справ , який здійснює нагляд;

- їм забороняється в період обов»язкового строку роботи залишати межі адміністративного району за місцем їх роботи без спеціального дозволу органу внутрішніх справ, що здійснює нагляд. При цьому вони зобов»язані з»являтися до органу внутрішніх справ від одного до чотирьох разів на місяць для реєстрації. Періодичність реєстрації засудженого встановлюється постановою начальника органу внутрішніх справ, який здійснює нагляд за засудженими. У виняткових випадках при зразковій поведінці і чесному ставленні до праці за спільним рішенням адміністрації підприємства і органу внутрішніх справ допускається виїзд осіб, умовно засуджених до позбавлення волі з обов»язковим залученням до праці та умовно звільнених з місць позбавлення волі з обов»язковим залученням до праці, за межі адміністративного району у відрядження або з інших поважних причин .

Тому позивач вважає, що факт роботи за списком № 2 з 22 серпня 1977 року по 10 вересня 1979 року на посаді «електрозварювальника ручної зварки» у Будівельному управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд» підтверджено довідками та копіями Наказів про прийняття на роботу та про звільнення з роботи по БУ «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд», виданих Виконкомом Авдіївської міськради.

Позивач ОСОБА_3, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутності із підтриманням позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1, приймаючи раніше особисту участь у справі на 20.11 2015 року надав суду заяву із повним підтримання вимог позивача та про розгляд справи і прийняття рішення без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 надавши суду відповідні письмові пояснення заперечувала проти задоволення позовних вимог та в подальшому надала заяву на 20.11.2015 року про закінчення розгляду справи без участі представника УПФУ.

Із заперечень відповідача вбачається, що УПФУ у м. Костянтинівка та Костянтинівському районі з доводами позивача не згодне з огляду на наступні обставини

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законом України.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м.Костянтинівка, вул.Кірова, буд.53 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ст.13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-Х11 право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 та за результатами атестації робочих місць мають: чоловіки при досягненні 55 років та при наявності пільгового стажу за Списком № 2 12 років 06 місяців та маючи стаж роботи не менше 25 років.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Відповідно до ст.13 п.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники інших виробництв,професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, є підстави вважати, що необхідними для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є наявність пільгового стажу за списком № 2- 12 років 06 місяців, виконання робіт, передбачених Списком № 2, право яких підтверджено атестацією робочих місць та виконання яких проводиться на протязі повного робочого дня.

Відповідно до розділу V111п.112 Коментарю до положення про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03.08.1972 року №17, що затверджений ОСОБА_4 Міністрів СРСР, час відбування виправних робіт без позбавлення волі за місцем праці в загальний стаж не зараховується. При звільненні у зв»язку з засудженням до виправних робіт за місцем роботи трудовий стаж припиняється, тому неприривний стаж у таких осіб зараховується тільки з дня прийняття на роботу після відбуття покарання.

Відповідно до ст.103 Виправно-трудового кодексу України від 23 грудня 1970 ( в редакції статті, що діяла протягом строку відбуття покарання позивачем) зазначено, що час відбуття виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запису його трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально процесуальним законодавством України.

Ніяких рішень з зазначеного питання, які були винесені в порядку, встановленому кримінально процесуальним законодавством України, при зверненні до управляння Пенсійного фонду України в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області ОСОБА_3 надано не було.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуються до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, діяло раніше, тобто до 09 липня 2003 року.

Відповідно до вищевикладеного зараховувати період роботи у Будівельному управлянні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд» за період з 23 серпня 1977 року по 10 вересня 1979 року на посаді електрозварника 4 розряду не має можливості, тому що згідно наказів про прийняття та звільнення з роботи ОСОБА_3 працював на підприємстві як умовно засуджений.

Пільговий стаж ОСОБА_3 по списку № 2 складає 12 років 05 місяців 22 дні, страховий стаж склав 23 роки 05 місяців 08 днів. На момент звернення заявника відсутній необхідний пільговий стаж та страховий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Право на пенсію за віком на пільгових умовах за наявним пільговим стажем ОСОБА_3 набуде при досягненні 56 років при умові набуття страхового стажу 25 років 06 місяців (згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року).

За зазначеним відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд дослідивши вимоги позивача, вивчивши наявні матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Позивач ОСОБА_3 маючи переконання в досягненні ним пенсійного віку, 18 липня 2014 року звернувся з заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області від 06 квітня 2015 року, в призначенні пенсії за нормами п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_3 було відмовлено на підставі того, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають робітники зайняті повний робочий на роботах зі шкідливими та тяжкими умовами праці за Списком № 2 та по результатам атестації робочих місць, чоловіки при досягненні 55 років при наявності пільгового стажу за списком № 2 12 років 06 місяців 00 днів та маючи стаж роботи не менш 25 років. Зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи позивача з 23 серпня 1977 року по 10 вересня 1979 року на посаді електрозварювальника 4 розряду у Будівельному управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд» не має можливим, томущо згідно наказів про прийняття та звільнення з роботи ОСОБА_3 працював на підприємстві як умовно засуджений. У відповідності до V111п.112 Коментарю до положення про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03 вересня 1972 року №17, що затверджений ОСОБА_4 Міністрів СРСР, час відбування виправних робіт без позбавлення волі за місцем праці в загальний стаж не зараховується. При звільненні у зв»язку з засудженням до виправних робіт за місцем роботи трудовий стаж припиняється, тому непреривний стаж у таких осіб зараховується тільки з дня прийняття на роботу після відбуття покарання (а.с.11-12).

У відповідності до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно, розсудливо.

Зазначене рішення відповідача суд вважає незаконним та таким, що прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення за наступних підстав.

Так судом встановлено, що вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 червня 1977 року позивача ОСОБА_3 було засуджено за ст. 141 ч.2 КК УРСР до позбавлення волі строком на два роки з конфіскацією всього майна, яке є особистою власністю, з застосуванням ст.25-1 КК УРСР вважати засудження умовним з обовязковим залученням засудженого ОСОБА_3 до праці в місцях визначених органами, які відають виконанням вироку (а.с.53-63) та був направлений працювати до Будівельного управлянні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд» на посаді «електрозварювальника ручної зварки», що вбачається з довідки Будівельного управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд» від 24 вересня 1979 року (а.с.14) та підтверджується архівною довідкою, яка була видана Авдіївською міською радою та з якої вбачається, що позивач ОСОБА_3 працював повний робочий день в Будівельному управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд» з 22 серпня 1977 року (Наказ № 81-к від 24 серпня 1977 року) по 10 вересня 1979 року (Наказ № 50-к від 10.09.1979 року) на посаді «електрозварювальника ручної зварки» (а.с.13).

Статтею 82-2 Виправно-трудового кодексу України (в редакції яка діє протягом спірного періоду в 1977-1979 роках) визначені права та обов»язки осіб які умовно засуджені до позбавлення волі з обов»язковим залучення до праці та умовно звільнені з місць позбавлення волі з обов»язковим залучення до праці, та яка встановлює. Що особи, умовно засудженні до позбавлення волі з обов»язковим залученням до праці та умовно звільнені з місць позбавлення волі з обов»язковим залученням до праці, несуть обов»язки і користуються правами, встановленими законодавством для громадян України, з такими обмеженнями:

- вони зобов»язані працювати там, куди будуть направлені органами, які відають виконанням вироку, а вразі виробничої необхідності можуть переводитися без їх згоди на іншу роботу, в тому числі й на роботу в іншу місцевість. Ці особи зобов»язані проживати,як правило, в спеціально призначених для них гуртожитках; перебування засудженого у вільний від роботи час поза гуртожитком допускається тільки з дозволу органу внутрішніх справ , який здійснює нагляд;

- їм забороняється в період обов»язкового строку роботи залишати межі адміністративного району за місцем їх роботи без спеціального дозволу органу внутрішніх справ, що здійснює нагляд. При цьому вони зобов»язані з»являтися до органу внутрішніх справ від одного до чотирьох разів на місяць для реєстрації. Періодичність реєстрації засудженого встановлюється постановою начальника органу внутрішніх справ, який здійснює нагляд за засудженими. У виняткових випадках при зразковій поведінці і чесному ставленні до праці за спільним рішенням адміністрації підприємства і органу внутрішніх справ допускається виїзд осіб, умовно засуджених до позбавлення волі з обов»язковим залученням до праці та умовно звільнених з місць позбавлення волі з обов»язковим залученням до праці, за межі адміністративного району у відрядження або з інших поважних причин .

За таких обставин, суд вважає необхідним визнати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області від 06 квітня 2015 року, як таке, що було прийнято без урахування встановлених та зазначених судом обставин, а тому підлягає скасуванню, як незаконне. Разом з тим заява ОСОБА_3 від 18 липня 2014 року підлягає повторному розгляду відділом з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області, у відповідності до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, з урахуванням стажу роботи з 22 серпня 1977 року по 10 вересня 1979 року за результатами розгляду якої необхідно прийняти відповідного рішення, з метою повного захисту прав, свобод і інтересів позивача.

Щодо позовних вимог про:

- зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі зарахувати до страхового стажу період роботи з 22 серпня 1977 року по 10 вересня 1979 рік на посаді «електрозварювальника ручної зварки» у Будівельному управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд»;

- зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 22 серпня 1977 року по 10 вересня 1979 рік на посаді «електрозварювальника ручної зварки» у Будівельному управлінні «Хімбуд» тресту «Донкоксохімбуд»;

- зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівському районі призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 21 травня 2014 року,

суд вважає, що дані позовні вимоги є передчасними, оскільки орган пенсійного забезпечення розглянувши питання за заявою позивача не встановив фактичних обставин у справі, які були встановленні судом. Суд не може підміняти собою орган владних повноважень щодо питань, які належать до його компетенції.

Тому позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області, «про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії» - задовольнити частково.

Рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області від 06 квітня 2015 року про відмову ОСОБА_3 в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком відповідно до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - визнати незаконним та скасувати.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області повторно розглянути питання щодо призначення пенсії відповідно до заяви ОСОБА_3 наданої ним 18 липня 2014 року до відділу з призначення пенсій, у відповідності до п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року, з урахуванням стажу роботи з 22 серпня 1977 року по 10 вересня 1979 року та за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 уповноваженою (компетентною) на те особою прийняти відповідне рішення.

В решті позовних вимог відмовити.

ОСОБА_4 може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 186 КАС України.

Суддя