Справа № 826/6778/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 грудня 2015 року № 826/6778/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни (відповідач-1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач-2)
провизнання протиправними дії та повідомлення від 04.02.2015 №15-244 та від 04.02.2015 №15-264, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

- визнати дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни протиправними;

- визнати повідомлення від 04.02.2015 №15-244 про нікчемність правочину та повідомлення від 04.02.2015 №15-264 про нікчемність правочину недійсними;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікову Марію Миколаївну внести ОСОБА_1 в перелік вкладників публічного акціонерного товариства «БГ Банк», які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести ОСОБА_1 в реєстр вкладників для здійснення виплат.

Позовні вимоги мотивовано протиправними діями відповідача-1 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «БГ Банк», які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки законодавчо мотивовані підстави для цього, як стверджує позивач, відсутні.

Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечували. Так, відповідачем-1 зазначено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок дроблення великої суми коштів на поточному рахунку іншого клієнта, з огляду на що було прийнято рішення про визнання такого правочину нікчемним, враховуючи наявну заборону на залучення вкладів (депозитів) від фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві «БГ Банк» у період укладення з позивачем відповідного договору.

Відповідачем-2, у свою чергу, зазначено, що у переліку вкладників публічного акціонерного товариства «БГ Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, переданому уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк», позивача не зазначено, з огляду на що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб були відсутні підстави для включення останнього до загального реєстру вкладників, на підставі якого здійснюється відшкодування гарантованої суми.

Справу №826/6778/15 розглянуто у порядку письмового провадження на підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_1 (клієнт) та публічним акціонерним товариством «Банк Перший» (банк), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «БГ Банк», згідно з пунктом 1.4 статуту останнього, копія витягу з якого наявна у матеріалах справи, укладено договір банківського рахунку від 05.06.2014 НОМЕР_1, у відповідності до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України, на який зобов'язується приймати та зараховувати грошові кошти, що надходять клієнту, для зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів.

Платіжним дорученням від 27.06.2014 №108283 ОСОБА_3 (банк платника - публічне акціонерне товариство «Банк Перший») на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 перераховано грошові кошти у розмірі 180 000,00 грн.

При цьому, між ОСОБА_1 (вкладник) та публічним акціонерним товариством «Банк Перший» (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) (вклад «Класичний» без права поповнення зі щомісячною сплатою процентів) від 27.06.2014 №ДФ-063112, згідно з яким вкладник передав, а банк прийняв для зберігання грошові кошти у національній валюті України, що надійшли від вкладника на його вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 у публічному акціонерному товаристві «Банк Перший», в розмірі, що дорівнює сумі зафіксованій в документі, який видається банком вкладнику на підтвердження внесення останнім коштів, на строк - 185 днів, з 27.06.2014 по 29.12.2014. В день укладення цього договору вкладник передав, а банк прийняв на рахунок грошові кошти у розмірі 180 000,00 грн.

Так, у відповідності до платіжного доручення від 27.06.2014 №108344, ОСОБА_1 з власного рахунку НОМЕР_1 на рахунок НОМЕР_2 перераховано грошові кошти у розмірі 180 000,00 грн. із зазначенням в якості призначення платежу «залучення коштів на депозит, угода ДФ-063112 від 27.06.2014».

Надалі, на підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 №745 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 року №131 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК», згідно з яким з 28.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «БГ БАНК».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 26.02.2015 №134 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БГ БАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.02.2015 року № 43 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БГ БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «БГ Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Новікову Марію Миколаївну строком на 1 рік з 27.02.2015 по 26.02.2016 включно.

Водночас, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новіковою Марією Миколаївною повідомленнями про нікчемність правочину від 04.02.2015 №15-244 та від 04.02.2015 №15-264 вказано про нікчемність договору від 27.06.2014 №ДФ-063112 та платіжного доручення від 27.06.2014 №108283 на підставі положень пункту 7 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вважаючи вказані повідомлення недійсними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, згідно з положеннями статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

При цьому, вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

У силу статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку: 1) відповідно до плану врегулювання; 2) у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання; 3) в інших випадках, передбачених цим Законом.

Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п'яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

У взаємозв'язку з наведеним, слід зазначити, що порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина 1 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (частина 2 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина 3 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства (частина 4 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина 5 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Пунктом 2 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14 (надалі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860, передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом 4 розділу IV Положення № 14 передбачено, що виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує загальний реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З наведеного у сукупності вбачається, що перелік, який складається уповноваженою особою, та загальний реєстр вкладників, який затверджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на підставі переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який, надалі, у формі загального реєстру затверджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

У свою чергу, як було встановлено під час судового розгляду справи, позивача не було включено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новіковою Марією Миколаївною до вказаного переліку, а, відтак, станом на момент розгляду справи судом у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не було підстав для включення ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, з огляду на що позовні вимоги, заявлені до відповідача-2 про зобов'язання внести ОСОБА_1 в реєстр вкладників для здійснення виплат наразі є необґрунтованими та передчасними.

Щодо підстав не включення позивача уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новіковою Марією Миколаївною до переліку вкладників суд зазначає про наступне.

Як вбачається зі змісту повідомлень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни від 04.02.2015 №15-244 та від 04.02.2015 №15-264, договір від 27.06.2014 №ДФ-063112 та платіжне доручення від 27.06.2014 №10828 визнано останньою нікчемними з посиланням на положення статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписи пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначають, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з тієї підстави, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Слід одразу зазначити, що суд вважає необґрунтованими твердження позивача щодо неможливості застосування вказаних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до правовідносин з позивачем, оскільки договір банківського вкладу (депозиту) (вклад «Класичний» без права поповнення зі щомісячною сплатою процентів) від 27.06.2014 №ДФ-063112 укладено до моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи» від 04.07.2014 №1586-VII (11.07.2014), якими, відповідно, передбачена можливість визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними з тієї підстави, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, з огляду на те, що станом на момент запровадження у публічному акціонерному товаристві «БГ Банк» тимчасової адміністрації та отриманні уповноваженою особою відповідних повноважень, а саме: 28.11.2014, вказані зміни до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» набрали чинності, а, відтак, підлягали до застосування відповідачем-1 до спірних правовідносин.

Водночас, висновок про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) (вклад «Класичний» без права поповнення зі щомісячною сплатою процентів) від 27.06.2014 №ДФ-063112 ґрунтується на тому, що на виконання частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «БГ Банк» Новіковою Марією Миколаївною наказом від 08.01.2015 №1-зд «Про здійснення службового розслідування у ПАТ «БГ Банк» було ініційовано перевірку депозитних договорів, укладених з фізичними особами у період з 27.06.2014 та джерел погодження коштів, що надходили на поточні рахунки клієнтів фізичних осіб з 27.06.2014 по депозитних та поточних рахунках фізичних осіб, за якими є залишки коштів станом на початок дня 28.11.2014.

За результатами вказаної перевірки складено акт службового розслідування від 14.01.2015, яким встановлено, що 27.06.2014 0 15 год. 26 хв. 48 сек. з рахунку юридичної особи, відкритого у публічному акціонерному товаристві «БГ Банк», було здійснено перерахування грошових коштів на рахунок фізичної особи у сумі 3 588 800,00 грн. в якості позики співробітнику, згідно з договором від 27.06.2014 №1. 27.06.2014 у період часу з 17 год. 01 хв. 13 секунд по 17 год. 03 хв. 18 сек. з рахунку вказаної фізичної особи на рахунки інших фізичних осіб, у тому числі ОСОБА_1, було перераховано грошові кошти у сумах 19 платежів по 180 000,00 грн. та один на суму 168 800,00 грн. З огляду на вказане зроблено висновок про те, що зазначені операції з перерахування коштів здійснені умисно та направлені на «дроблення» коштів на рахунках клієнтів банку та мають на меті отримання відшкодування коштів клієнтів - юридичних осіб за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, відповідачем-1 наголошено, що постановою Правління Національного банку України від 26.06.2014 №383/ВТ «Про застосування до Публічного акціонерного товариства «Банк Перший» заходів впливу та призначення куратора», зокрема, зупинено з 27 червня до 27 грудня 2014 року (включно) здійснення операцій із залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах, а також у банківських металах, крім операцій з членами спостережної ради, правління, ревізійної комісії банку, власниками істотної участі банку, а також у разі залучення коштів на умовах субординованого боргу; відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам; зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у публічному акціонерному товаристві «Банк Перший».

З врахуванням викладеного, виходячи з дати здійснення операцій з грошовими коштами, про відшкодування яких йде мова у спірних правовідносинах (платіжні доручення від 27.06.2014) суд вважає обґрунтованим висновок відповідача про нікчемність укладеного позивачем правочину, з огляду на положення пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також правомірним невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «БГ Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Кодексу адміністративного судочинства України не містить визначення термінів нормативно-правовий акт та правовий акт індивідуальної дії.

Нормативно-правовий акт - виданий суб'єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов'язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії є юридичний характер, тобто обов'язковість його приписів для відповідного суб'єкта (суб'єктів), дотримання яких забезпечується правовими механізмами.

Однак, як вбачається зі змісту оскаржуваних повідомлень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «БГ Банк» Новікової Марії Миколаївни від 04.02.2015 №15-244 та від 04.02.2015 №15-264, останні не мають обов'язкового характеру і не встановлюють для позивача прав та обов'язків у сфері публічно-правових відносин, а тому вони не є рішеннями у розумінні пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на що вимога про визнати повідомлення від 04.02.2015 №15-244 про нікчемність правочину та повідомлення від 04.02.2015 №15-264 про нікчемність правочину недійсними не підлягає задоволенню.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.