Справа № 761/36407/14-а
Суддя: Сіромашенко Н. В.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/66/2015
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Мурга О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмови щодо поновлення пенсії та зобов'язання поновити виплату пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду до відповідача, просив визнати протиправною відмову останнього про поновлення йому пенсії та зобов'язати відповідача поновити виплати йому пенсію з 1 червня 2008 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві з квітня 1993 року і на умовах ЗУ «Про пенсійне забезпечення особі, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» отримував пенсію за вислугу років до 1 червня 2008 року.

В травні 2008 року він виїхав на постійне місце проживання до Чеської республіки; виплату пенсії йому було зупинено.

У зв'язку з цим, він неодноразово звертався до відповідача з заявами про поновлення виплати пенсії, однак, за результатами їх розгляду отримував відмови.

Таким чином, вважає, що відповідачем ігноруються його законні вимоги щодо поновлення виплати пенсії, що спонукало його звертатися до суду для захисту своїх прав.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 5 листопада 2014 року було задоволено позов ГУ ПФУ в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Даним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Пенсійному фонді України та отримував пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» до 1 червня 2008 року.

Відповідно до заяви від 23 листопада 2008 року ОСОБА_1 повідомив ГУ ПФУ в м. Києві, що він з 6 березня 2002 року постійно проживає за кордоном (в Чеській Республіці).

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося із відповідним запитом до Управління соціального забезпечення Чеської Республіки з приводу отримання інформації про призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 в Чеській Республіці та наявні періоди страхового стажу ОСОБА_1, які було враховано при призначенні пенсії останньому.

Відповідно до листа Управління соціального забезпечення Чеської Республіки, який надійшов до ГУ ПФУ в м. Києві 25 грудня 2013 року було повідомлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію в Чеській Республіці за період страхового стажу з 1 вересня 1967 р. до 4 січня 1993 р., згідно Договору між Чеською Республікою та Україною про соціальне забезпечення від 4 липня 2001 року.

Таким чином, як було встановлено судом, ОСОБА_1, проживаючи за межами України (в Чеській Республіці) у період з квітня 2002 року до 1 червня 2008 року також отримував пенсію і в ГУ ПФУ в м. Києві (в Україні).

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, пенсії в Україні не призначаються.

Пенсії, призначені зазначеним особам в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються в порядку, встановленому ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Згідно із ст. 92 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за час перебування за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не повідомив ГУ ПФУ в м. Києві про виїзд на постійне місце проживання за кордон в березні 2002 року, а тому відповідно зважаючи на вимоги законодавства України, ОСОБА_1 безпідставно та неправомірно отримав суми пенсійних виплат в ГУ ПФУ в м. Києві.

За положеннями ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки обставини щодо перебування на обліку, отримання пенсії, відсутності правових підстав для отримання пенсійних виплат в Україні до 1 червня 2008 року встановлені вказаним вище рішенням суду, що набрало законної сили, то зазначені обставини не підлягають доказуванню в зазначеній справі, в якій бере участь та ж сама особа - ОСОБА_1, щодо якої встановлено ці обставини.

В даному судовому засіданні було встановлено, що позивач і надалі постійно проживає в Чеській Республіці, а тому з урахуванням вищевикладеного, відсутності договору про виплату пенсій особам, звільненим з військової служби, укладеного між Україно та Чеською Республікою, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для поновлення виплати пенсії позивачу відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити на те, що рішення Конституційного суду України №25-рп/2009, на яке посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, поширюється на осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон після 07 жовтня 2009 року, оскільки відповідно до ЗУ «Про Конституційний суд України», рішення Конституційного суду України від 14 грудня 2000 року №15-рп/2000 закони, правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Отже, положення п.2 ч.1 ст.49, другого речення ст.51 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» втрачають чинність з 7 жовтня 2009 року, тобто від дня ухвалення рішення Конституційним судом України №25-рп/2009.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 17-19, 86, 128, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмови щодо поновлення пенсії та зобов'язання поновити виплату пенсії відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва у порядку ст. 186 КАС України.

Суддя: