Справа № 810/3574/15
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

05 жовтня 2015 року 810/3574/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Згурівського районного центру зайнятості робочий орган виконавчої Дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю

ВСТАНОВИВ:

Згурівський районний центр зайнятості робочий орган виконавчої Дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю у сумі 2925,63 грн.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 05.10.2015, не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Водночас матеріали справи містять клопотання сторін про розгляд справи за відсутності уповноважених представників.

Частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин, суд ухвалив здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріли справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача незаконно нараховані та виплачені кошти у розмірі 2925,63 грн. Підставою для звернення з даним позовом до суду слугували факти, встановлені у ході розслідування обґрунтованості виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, оформлені актом від 02.04.2015 №143, яким встановлено, що ОСОБА_1 у період перебування на обліку як безробітна перебувала у трудових відносинах з ВАТ НАСК «Оранта».

Відтак, позивач вважає, що ОСОБА_1 приховано від центру зайнятості факт перебування у трудових відносинах, що є підставою для припинення реєстрації та стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю за період з грудня по березень 2015 року у розмірі 2925,63 грн.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обовязку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей Кодексу адміністративного судочинства України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності обєднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) обєднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

У цій нормі процесуального права наведено вичерпний перелік випадків, за наявності яких фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами субєктів владних повноважень.

Тобто, пунктом 5 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в інших випадках, встановлених законом, фізичні чи юридичні особи можуть бути відповідачами у адміністративній справі за позовом субєктів владних повноважень.

Вказана норма є банкетною та передбачає, що фізична чи юридична особа може бути відповідачем в адміністративний справі за позовом субєкта владних повноважень, проте повноваження субєкта владних повноважень на звернення з конкретними вимогами до фізичної чи юридичної особи має бути прямо передбачено законом.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Поряд з цим, суд зазначає, що у силу положень статті 177 Цивільного кодексу України гроші є обєктами цивільних прав.

Таким чином, у випадку, що розглядається, позов пред'явлений з приводу стягнення з громадянина коштів, що стали його власністю, тому, на думку суду, позов не підпадає під дію пункту 4 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведені обставини виключають можливість розгляду даного позову в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, оскільки отримавши допомогу по безробіттю у вигляді грошових коштів у розмірі 2925,63 грн., відповідач набула право власності на такі кошти, та їй як власникові цих грошових коштів належать правомочності щодо володіння, користування та розпорядження.

Частиною 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або держави чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Отже, оскільки у справі, що розглядається, спір виник щодо правомірності набуття ОСОБА_1 права власності на виплачену допомогу по безробіттю у розмірі 2925,63 грн. та стягнення цієї суми з неї, як з недобросовісного набувача, то цей спір має приватноправовий, а не публічний характер. Відтак, його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 22.09.2015 року у справі № 804/6131/14.

Слід зазначити, що відповідно до положень статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження в адміністративний справі №810/3574/15 за позовом Згурівського районного центру зайнятості робочого органу виконавчої Дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, - закрити.

2. Копію ухвали про закриття провадження в адміністративній справі надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.