Справа № 2а-1973/11/0970
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2011 р. Справа № 2a-1973/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Микитюка Р.В.

при секретарі Дущак С.М.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Івано-Франківської митниці

про визнання протиправним рішення від 20.05.2011 року № КТ-206-0139-11, визнання протиправною Картки відмови від 23.05.2011 року № 206000112/1/00563 та зобов'язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці про визнання протиправним рішення від 20.05.2011 року № КТ-206-0139-11, визнання протиправною Картки відмови від 23.05.2011 року № 206000112/1/00563 та зобов'язання вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем за межами території України придбано автомобіль марки "CHEVROLE", моделі "HHR PANEL", кузов №3GCCA85D18S672853, 2008 року випуску, що має обєм двигуна 2189 см. куб. З метою ввезення даного автомобіля на митну територію України, ним здійснено дії щодо митного оформлення автомобіля як вантажного, однак 20.05.2011 року Івано-Франківською митницею прийнято рішення про визначення коду товару, який відповідає класифікації транспортного засобу як вантажопасажирського автомобіля, виготовленого на базі легкового автомобіля. У звязку з визначенням коду, іншого ніж заявлено позивачем у вантажній митній декларації, 23.05.2011 року відповідачем видано Картку відмови №206000112/1/00563. Дії відповідача щодо митного оформлення автомобіля вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки спірний автомобіль є вантажним та не відповідає технічним характеристикам вантажопасажирського автомобіля. Просив зобовязати митницю здійснити митне оформлення автомобіля за кодом товару, визначеним позивачем у вантажній митній декларації.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві та пояснили суду, що спірний автомобіль позивача відповідно до наказу Державної митної служби України від 30.12.2010 року №1561, яким затверджено пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності є вантажним та не підлягає експлуатації для перевезення пасажирів. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у письмовому заперечені та в судовому засіданні пояснив суду, що рішення про визначення коду товару від 20.05.2011 року прийнято правомірно, оскільки місце для перевезення в салоні автомобіля оснащено пластмасовою оббивкою та місце водія не відділено перегородкою від місця для перевезення, тому автомобіль не може вважатися вантажним. Таким чином, картка відмови в прийнятті декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 23.05.2011 року прийнята на законних підставах. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відовідача, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази та інші матеріали справи, судом встановлено наступне.

15.04.2011 року ОСОБА_1 згідно з довіреністю уповноважив ОСОБА_3 здійснити дії щодо придбання за кордоном на імя ОСОБА_1 автомобіль будь-якої марки, провести його митне оформлення та отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на території України (а.с. 23).

15.04.2011 року уповноваженою особою позивача до Львівської митниці при перетині кордону надано попередню митну декларацію, з якої вбачається, що товаром для митного оформлення є автомобіль вантажний, марки "CHEVROLE", моделі "HHR PANEL", номер кузова №3GCCA85D18S6728538, обєм двигуна 2200 см. куб., 2008 року випуску, у якому введений в експлуатацію, бувший у використанні. Код товару НОМЕР_1, зазначений декларантом, відповідає товарній підкатегорії Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності як моторні транспортні засоби для перевезення вантажів з повною масою транспортного засобу не більш як 5 тон, що використовувалися раніше.

При цьому, в декларації зазначено, що в строк до 23.04.2011 року декларант зобовязується доставити товар в митницю призначення, а саме: у Івано-Франківську митницю, та здійснити дії щодо завершення переміщення товару через митний кордон України (а.с. 9).

На підтвердження даних, відображених у попередній митній декларації, уповноваженою особою позивача надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 18.03.2010 року, з якого вбачається, що даний автомобіль виготовлено у США у 2008 році та зазначено тип кузова вантажний (а.с. 16). Також, до митної декларації надано рахунок фактуру №04/2011 року (інвойс) (а.с. 15).

15.04.2011 року Львівською митницею проведено огляд товару, про що складено акт про проведення митного огляду товарів, відповідно до якого митним органом встановлено, що тип кузова вищенаведеного транспортного засобу вантажний (а.с. 12).

У звязку з тим, що митним органом підтверджено достовірність зазначених у попередній митній декларації даних про товар, відповідачем закріплено декларацію митним забезпеченням, а саме: проставлено штамп Під митним контролемна попередній митний декларації від 15.04.2011 року та акті митного огляду товарів.

За таких обставин, відповідно до норм митного законодавства, декларант не може відкликати подану декларацію, у разі необхідності має право надати додаткові документи на вимогу митного органу.

19.04.2011 року позивачем отримано сертифікат відповідності, у якому зазначено, що автомобіль позивача є вантажним у кількості 1 одиниці, що був у користуванні (а.с. 21).

20.04.2011 року позивачем отримано висновок спеціаліста з комплексного дослідження транспортного засобу №09/02/1734/1, відповідно до якого на момент огляду ознак зміни ідентифікаційних знаків номера кузова, шасі та двигуна не виявлено. Також не виявлено ознак зміни реквізитів документу на автомобіль (а.с. 11).

06.05.2011 року уповноваженою особою позивача подано до Івано-Франківської митниці вантажну митну декларацію №206000112/2011/400080, у якій декларантом зазначено, що митному оформленню підлягає вантажний автомобіль фургон, марки "CHEVROLE", моделі "HHR PANEL", кузов №3GCCA85D18S672853, 2008 року випуску, що має обєм двигуна 2200 см. куб., загальною кількістю місць для сидіння - 2, вантажопідйомністю 613 кг, колір білий, призначений для використання по дорогах загального користування. Декларантом зазначено код товару НОМЕР_1.

У доповненні до вантажної митної декларації митним органом наведено головні ознаки вантажного транспортного засобу, а саме: внутрішній простір транспортного засобу не має стаціонарно встановлених місць для пасажирів та пристосувань для їх кріплення чи встановлення, немає пристроїв безпеки та місць для їх встановлення, відсутні вікна в бокових панелях задньої частини кузова, відсутні ознаки комфорту і внутрішнього оздоблення, позаду водія відсутня перегородка, що відділяє вантажний відсік від кабіни водія (а.с. 9).

Для належного митного оформлення, позивачем надано митному органу висновок експертного авто-товарознавчого дослідження по визначенню робочого обєму двигуна №130 від 19.05.2011 року, відповідно до якого експертом встановлено, що на автомобілі t HHR Panel, 2008 року виготовлення, встановлено бензиновий двигун з робочим обємом 2189 (дві тисячі сто вісімдесят девять) куб. см. (а.с. 20).

Здійснивши огляд товару, результати якого наведені у графі 31 вантажної митної декларації від 06.05.2011 року, та розглянувши подані декларантом документи для митного оформлення товару за місцем призначення, Івано-Франківською митницею 20.05.2011 року прийнято рішення про визначення коду товару № КТ-206-0139-11 (а.с. 19), згідно з яким митним органом визначено, що класифікувати вантаж, заявлений по вантажній митній декларації №206000112/2011/400080 від 06.05.2011 року як автомобіль вантажопасажирський, виготовлений на базі легкового автомобіля марки "CHEVROLE", моделі "HHR PANEL", кузов №3GCCA85D18S672853, 2008 року випуску, що має обєм двигуна 2189 см. куб., за кодом УКТЗЕД НОМЕР_2.

На підставі рішення про визначення коду товару від 20.05.2011 року 23.05.2011 року відповідачем видано позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України за № 206000112/1/00563, з тих підстав, що декларантом невірно класифіковано товар згідно УКТЗЕД.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу надано право здійснити належне митне оформлення товару за кодом, визначеним у рішенні митного органу від 20.05.2011 року про визначення коду товару, а саме: за кодом УКТЗЕД - НОМЕР_2.).

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України.

Згідно із статтею 92 вказаного Кодексу визначено, що якщо митне оформлення товарів і транспортних засобів у повному обсязі відповідно до їх митного режиму здійснюється не в місці перетинання митного кордону, митному органу у пункті пропуску на митному кордоні України подаються транспортні, комерційні та інші супровідні документи, що містять відомості про товари і транспортні засоби, достатні для прийняття рішення про можливість їх пропуску через митний кордон України.

Статтею 89 Митного кодексу України встановлено, що до ввезення товарів на митну територію України декларантом може подаватися до відповідного митного органу попередня митна декларація.

Відповідно до положень Переліку документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.02.2006 року №80, документами, обовязковими для подання вважаються: митна декларація; товарно-транспортний документ на перевезення (залізнична накладна (УМВС (СМГС), ЦІМ (СІМ)), авіаційна накладна (Air Waybill), коносамент (Bill of Lading) тощо; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту); рахунок (Invoice) або інший документ, який визначає вартість товару.

Судом встановлено, що на виконання вимог статті 92 Митного кодексу України та вимог, встановлених Переліком документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.02.2006 року №80, позивачем надано митному органу при перетині кордону у Львівській області попередню митну декларацію та документи, що підтверджують код товару згідно УКТЗЕД. У декларації уповноваженою особою позивача, відповідно до статті 71 Митного кодексу України, визначено місце здійснення митного оформлення, а саме: Івано-Франківська митниця.

Відповідно до вимог п. 5 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1997 року №574, достовірність зазначених декларантом відомостей у вантажно-митній декларації, яка заповнюється згідно з діючими правилами та засвідчена митним органом у встановленому порядку, закріпляється одним з видів митного забезпечення (Під митним контролем) на всіх аркушах ВДМ та реєстраційним номером, а також реєстрацією ВМД у журналі обліку вантажних митних декларацій. Після завершення цієї процедури декларант несе відповідальність за відомості, зазначені у ВМД, яка не може бути відкликана декларантом.

Як вбачається з матеріалів справи, митним органом було прийнято до митного оформлення попередню митну декларацію від 15.04.2011 року №206000005.2011.001638 та вантажну митну декларацію №206000112/2011/400080 від 06.05.2011 року, про що свідчать відмітки на аркушах декларацій про митне забезпечення та реєстрація їх митним органом відповідно до вимог вищезазначеного Положення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень статті 40 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до цього Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Відповідно до положень статті 86 Митного кодексу України встановлено, що митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

Митний орган не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларантом виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова митного органу в прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмове повідомлення декларанту.

Статтею 259 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Положення статті 260 Митного кодексу України, регулюють питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 та 4 якої митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу. Методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та умови їх застосування встановлюються цим Кодексом.

Відповідно до статті 261 Митного кодексу України, відомості про митну вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, використовуються для нарахування податків і зборів (обов'язкових платежів), ведення митної статистики, а також у відповідних випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

Митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості (статті 262 Митного Кодексу України).

Відповідно до пункту 8 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1997 року №574, оформлена ВМД є підтвердження надання особі права на розміщення товарів та/або транспортних засобів у заявленому митному режимі і прав та обовязків зазначених у ВМД осіб щодо здійснення ними відповідних фінансових, господарських та інших операцій.

У пункті 11 вищенаведеного Положення зазначено, що ВМД заповнюється, зокрема, на товари за кодами 8701, 8702, 8703. 8704, 8705 згідно з УКТЗЕД, що безпосередньо ввозяться (пересилаються) фізичними особами на митну територію України або надходять на адресу фізичних осіб у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного користування.

Суд зазначає, що відповідно до статті 311 Митного кодексу України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Ведення УКТЗЕД здійснює спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (статті 312 вказаного Кодексу).

Відповідно до положень Закону України Про митний тариф Українипередбачено, що митний тариф України - це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України.

Товарною номенклатурою Митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), яка базується на Гармонізованій системі опису та кодування товарів.

Відповідно до положень Міжнародної конвенції Гармонізованої системи опису та кодування товарів (згідно до Указу Президента України від 17.05.2002 року № 466/2002 Україна приєдналася до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів) остання включає в себе товарні позиції, субпозиції та віднесені до них цифрові коди. Статтею 3 Конвенції передбачено, що кожна договірна сторона зобов'язується використовувати всі товарні позиції та субпозиції Гармонізованої системи, а також віднесені до них цифрові коди без будь-яких доповнень та змін. Отже, дані ТН ЗЕД країни експортера ввезеного товару повністю співпадають з товарними позиціями УКТЗЕД країни імпортера. Встановлення іншого коду є порушенням Міжнародної системи опису та кодування товару.

Пунктом 2 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 року №1863, УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, в тому числі, здійснення митного оформлення товарів.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що декларант позивача надав митному органу вантажну митну декларацію від 06.05.2011 року №/2011/400080, у якій визначено код товару для митного його оформлення як НОМЕР_1.

Згідно з додатком до вищенаведеного Порядку ведення УКТЗЕД та Закону України Про Митний тариф Українивстановлено, що за кодом НОМЕР_1 визначена товарна позиція моторні транспортні засоби для перевезення вантажів з повною масою не більш як 5 т., що використовувалися.

Судом встановлено, що при прийнятті митним органом рішення про визначення коду товару від 20.05.2011 року, а саме: транспортного засобу щодо якого здійснювалось митне оформлення, відповідачем визначено код товару згідно УКТЗЕД НОМЕР_2.

Відповідно до додатку до Порядку ведення УКТЗЕД та Закону України Про Митний тариф Українивстановлено, що за кодом товару НОМЕР_2 визначена товарна позиція - автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони, що використовувалися не більш як 5 років, з обємом циліндрів двигуна понад 1500 куб. см., але не більш як 2200 куб. см.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача, що відсутність перегородки між місцем водія та заднім вантажним відділом кузова спірного автомобіля, а також наявність пластикової оснастки задньої частини кузова вказують про ознаки притаманні вантажопасажирським автомобілям, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, описом товару, що міститься у рішення митного органу від 20.05.2011 року, що внутрішній простір транспортного засобу не має стаціонарно встановлених місць для сидіння пасажирів та пристосувань для їх кріплення, не оснащений пристроями безпеки, в тому числі, пасками безпеки та не має вікон, а тому перевезення пасажирів у такому транспортному засобі є неможливим. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що спірний транспортний засіб, який ввезений на митну територію України, пристосований для здійснення вантажних перевезень.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_2 України, а також суд застосовує інші нормативно-правові акті, прийнятті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу, що рішення митного органу щодо визначення коду товару є актом індивідуальної дії. На відміну від нормативного акту, який носить загальний чи локальний характер і застосовується неодноразово, акт ненормативного характеру (індивідуальний акт) породжує права і обов'язки тільки у того суб'єкта чи певного кола суб'єктів, якому вони адресовані. А відтак, акти митних органів індивідуального характеру підлягають оскарженню в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, оскільки представником відповідача не надано суду належних доказів правомірності прийнятого ним рішення про визначення коду товару від 20.05.2011 року, а судом встановлено, що визначення коду товару, а саме: автомобіля марки "CHEVROLE", моделі "HHR PANEL", кузов №3GCDA15D98S558398, 2008 року випуску, що має обєм двигуна 2189 см. куб., визначений згідно з УКТЗЕД за товарною позицією НОМЕР_2 є безпідставним, суд дійшов висновку про те, що рішення Івано-Франківської митниці від 20.05.2011 року №КТ-206-0138-11 є неправомірним та підлягає скасуванню.

Крім цього, відповідно до вимог частини 6 статті 86 Митного кодексу України встановлено, що відмова митного органу в прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанту.

Рішення митного органу від 23.05.2011 року №206000112/1/00563 також є актом індивідуальної дії, який оскаржено позивачем до суду. Оскільки причиною відмови у прийнятті вантажної митної декларації від 06.05.2011 року є невірна класифікація товару згідно УКТЗЕД, що встановлено у рішенні митного органу про визначення коду товару від 20.05.2011 року, яке визнано судом неправомірним, суд вважає, що вищенаведену картку відмови від 23.05.2011 року слід скасувати, як прийняту на підставі неправомірного рішення митного органу.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Івано-Франківської митниці від 20.05.2011 року №КТ-206-0139-11 про визначення коду товару, а також, визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 23.05.2011 року №206000112/1/00563, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що позовні вимоги про зобовязання Івано-Франківську митницю здійснити митне оформлення автомобіля марки "CHEVROLE", моделі "HHR PANEL", кузов №3GCCA85D18S672853, 2008 року випуску, що має обєм двигуна 2189 см. куб. за кодом товару згідно товарної позиції УКТЗЕД НОМЕР_1 є безпідставними, тому позов в тій частині не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 313 Митного кодексу України, митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм чинного законодавство, судом встановлено, що повноваження щодо визначенню коду товару згідно УКТЗЕД при здійсненні митного оформлення товару, що переміщується через митний кордон України, є виключною компетенцією митного органу України, а тому суд не може здійснювати функції, що віднесені до компетенції митного органу України.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Івано-Франківської митниці про визначення коду товару від 20.05.2011 року № КТ-206-0139-11.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 23.05.2011 року № 206000112/1/00563.

В задоволенні решти позовних - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному обсязі 20.09.2011 року.