Справа № 191/1182/15-а (2-а/191/22/15)
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/40827/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Єрьоміна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу, подану ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року

у справі № 191/1182/15-а

за позовом ОСОБА_4

до Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області

про визнання незаконним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (далі - сільрада) про визнання незаконним та скасування рішення сесії Роздорської селищної ради від 15.10.2014 № 295-27/VI «Про скасування рішень сесії Роздорської селищної ради від 12.01.2007 №79-4/V, від 10.08.2010 №395-25/V та від 10.10.2012 №149-15/VI».

Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.05.2015, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015, позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення сесії Роздорської селищної ради від 15.10.2014 № 295-27/VI «Про скасування рішень сесії Роздорської селищної ради від 12.01.2007 №79-4/V, від 10.08.2010 №395-25/V та від 10.10.2012 №149-15/VI»

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, оскаржив їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані судові акти з мотивів порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі закрити.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу представник позивача ОСОБА_5 просив залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, що 12.01.2007 рішенням четвертої сесії п'ятого скликання Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області прийнято до земель комунальної власності декілька земельних ділянок, розташованих в межах сел. Роздори, які не передані у власність або в користування та на яких будь - які будівлі чи споруди відсутні. Зокрема даним рішенням передано до земель комунальної власності земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1

Підставою для прийняття зазначеного рішення став акт обстеження земельних ділянок, складений за результатами перевірки земельної комісії від 06.12.2006, за результатами якої встановлена відсутність будівель та споруд на вказаних земельних ділянках, зокрема і на земельній ділянці за АДРЕСА_1

Рішенням сесії Роздорської селищної ради від 10.08.2010 № 395-25/V, на підставі заяви позивача було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням сесії Роздорської селищної ради від 10.10.2012 № 149-15/ VІ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1

26.09.2014 Синельниківським міжрайонним прокурором на адресу Роздорського селищного голови Забудько С.О. внесено подання щодо скасування рішень сесії Роздорської селищної ради від 12.01.2007 №79-4/V, від 10.08.2010 №395-25/V та від 10.10.2012 №149-15/VI.

Подання прокурора мотивоване зокрема тим, що під час прийняття рішення від 12.01.2007 №79-4/V Роздорською селищною радою порушено вимоги частини другої статті 335 Цивільного кодексу України, щодо взяття на облік вищевказаних земельних ділянок до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, що виявилось у неподанні заяви про взяття їх на облік та неподанні оголошення про це у друкованих засобах масової інформації, та недодержанні процедури передачі земельних ділянок, які передаються у власність тільки за рішенням суду.

Рішенням сесії Роздорської селищної ради від 15.10.2014 № 295-27/VІ, на підставі подання прокурора, вищезазначені рішення сесії Роздорської селищної ради скасовані.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Роздорська селищна рада під час прийняття оскаржуваного рішення діяла поза межами своїх повноважень та у спосіб, який не передбачений Конституцією та законами України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з такими обґрунтованими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Частина друга статті 19 Конституції України зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 114 Конституції України встановлює, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до вимог статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Конституційний Суд України у рішенні від 16.04.2009 № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої та десятої статті 59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вирішив, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій, що на підставі рішень №79-4/V від 12.01.2007, від 10.08.2010 № 395-25/V та від 10.10.2012 №149-15/VI передано до земель комунальної власності земельну ділянку АДРЕСА_1, надано позивачу дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу. Отже, ці рішення є ненормативними правовими актами одноразового застосування, які вичерпали свою дію фактом їх виконання, а тому не можуть бути в подальшому скасовані органом місцевого самоврядування.

Зважаючи на викладене, доводи касаційної скарги спростовуються вище переліченими нормами права та установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу, подану ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237 - 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.В. Єрьомін