Справа № 820/7027/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 р.Справа № 820/7027/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання Федоренко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2015р. по справі № 820/7027/15

за позовом Приватного підприємства "ТИН"

до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

10 вересня 2015 року постановою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Приватного підприємства "ТИН" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено у повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 28.04.2014 р. № НОМЕР_1.

Західна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - відповідач, Західна ОДПІ м. Харкова) у апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ПП "ТИН" сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за звітний період січня 2015 року із завищенням показників у звязку з порушенням п.п.198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України. Зазначає, що суми ПДВ за податковими накладними, які були отримані позивачем по справі у січні 2015 року, не повинні були включатись до податкового кредиту за січень 2015 року у звязку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року N 71-VIII.

Приватне підприємство "ТИН" у письмових запереченнях просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Вказує, що суми ПДВ за податковими накладними, виписаними у грудні 2014 року до набрання чинності Законом України від 28 грудня 2014 року N 71-VIII, можуть бути включені до складу податкового кредиту протягом наступних після їх складання 365 календарних днів. Отже, позивач, формуючи податковий кредит у січні 2015 року, включив до його складу суми ПДВ за податковими накладними, складеними у грудні 2014 року, правомірно, відповідно вимог чинного законодавства не порушив.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибули, своїх представників не направили. Керуючись частиною 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів не вбачає перешкод у розгляді справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності ПП "Тин" з податку на додану вартість за січень 2015 року.

20 березня 2015 року за результатами проведеної перевірки складено акт №317/20-33-15-01-08/3360566, яким встановлено порушення п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, а саме: завищено податковий кредит по декларації за січень 2015 року на суму 109468 грн. , у звязку із чим занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 109468 грн.

28 квітня 2014 року на підставі висновків акту перевірки №317/20-33-15-01-08/33605661 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1(а.с.24), яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 164202 грн. (в т.ч. за основним платежем 109468 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 54734 грн.) за порушення п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 200.1 ст.200 Податкового кодексу України.

За наслідком адміністративного оскарження, податкове повідомлення - рішення № від 28.04.2014 року залишено без змін (а.с. 29-31).

Не погодившись із діями відповідача, ПП "ТИН" звернулось до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з помилковості висновків контролюючого органу в частині завищення ПП "ТИН" податкового кредиту звітного періоду січня 2015 року на суму 109468 грн. за рахунок включення податкових накладних, виписаних до 01.01.2015р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Зі змісту Акту від 20.03.2015 року №317/20-33-15-01-08/33605661 вбачається, що висновок контролюючого органу про порушення ПП "ТИН" п.п.198.3, 198.6 ст. 198 ПК України ґрунтувався на обставинах формування позивачем податкового кредиту за січень 2015 року згідно податкової декларації з ПДВ, поданої 18.02.2015 року, з урахуванням сум ПДВ, сплачених в ціні придбаних у ТОВ "Сєвєродонецьке науково-виробниче обєднання Хімресурс" та ТОВ "Полімерград" товарів та на підставі виписаних у грудні 2014 року вказаними контрагентами податкових накладних. Такі дії ПП "ТИН", на думку контролюючого органу, суперечать нормам п.п.198.3, 198.6 ст. 198 ПК України у редакції, чинній з 01.01.2015 року.

Згідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у редакції, чинній на час подання ПП "ТИН" податкової декларації з ПДВ за січень 2015 року, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу

Відповідно до абз. 1 п.198.6ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу

Як вбачається з копії податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період січня 2015 року (подана 18.02.2015 року), копії розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), реєстру виданих та отриманих податкових накладних, ПП "ТИН" сформовано податковий кредит у розмірі 245163 грн., до складу якого включено в тому числі суми ПДВ згідно податкових накладних, виписаних у грудні 2014 року ТОВ "Полімерград" та ТОВ "Сєвєродонецьке Науково-виробниче обєднання Хімресурс", у розмірі відповідно 106833,33 грн. та 2635,00 грн. (а.с.32-44).

Пунктом 198.2 ст. 198 Кодексу (у редакції, що діяла до 31.12.2014 року) передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до 198.3 Кодексу визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п.198.6 ст.198 Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Таким чином, нормою п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, чинною на час складання у грудні 2014 році податкових накладних ТОВ "Полімерград" та ТОВ "Сєвєродонецьке Науково-виробниче обєднання Хімресурс" за наслідком фінансово-господарських відносин з ПП "ТИН", позивачу як платнику податку було надано право включати суми ПДВ до складу податкового кредиту протягом 365 днів з дня складання зазначених вище податкових накладних.

З 01.01.2015 року до п.198.6 ст.198 ПК України внесено зміни згідно Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року N 71-VIII, а саме: абзаци третій - п'ятий замінено абзацами третім - шостим такого змісту: "Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 180 календарних днів з дати складення податкової накладної; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку; для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно"

Тобто, з пункту 198.69 статті 198 ПК України з 01.01.2015 року було виключено норму, що дозволяла платнику податків включати суми ПДВ до складу податкового кредиту протягом 365 днів з дати складення податкової накладної. Разом з тим, для позивача таке право збереглось та базувалось на нормах ПК України, чинних у період виписки податкових накладних за наслідком договірних відносин з ТОВ "Полімерград" та ТОВ "Сєвєродонецьке Науково-виробниче обєднання Хімресурс" (грудень 2014 року).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності дій відповідача в частині донарахування ПП "ТИН" грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 109468,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 54734,00 грн.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на відсутність у ПП "ТИН" правових підстав з 01.01.2015 року включати до податкового кредиту суми ПДВ згідно податкових накладних, виписаних до набрання чинності Законом України від 28 грудня 2014 року N 71-VIII, колегія суддів вважає безпідставними. Згідно норми абз. 3 п.198.6 ст. 198 ПК України, яка діяла до 01.01.2015 року, право платника податків включати суми ПДВ до податкового кредиту протягом 365 календарних днів виникало з дня складання відповідної податкової накладної. Настання такої події було єдиною і безумовною підставою для реалізації субєктом господарювання зазначеного права. Для позивача така подія настала у грудні 2014 року, тому термін у 365 календарних днів з дати складання податкових накладних, який надавав право платнику податку включити відповідну суму ПДВ до податкового кредиту, у спірних правовідносинах продовжив спливати і після 01.01.2015 року. До того ж, норми ПК України станом на січень 2015 року не містили прямих заборон на віднесення платником податку до складу податкового кредиту звітного періоду сум ПДВ, нарахованих (сплачених) у інших періодах, ніж звітний.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

04 листопада 2015 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду відстрочено Західній обєднаній державній податковій інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 року по справі №820/7027/15 до ухвалення рішення по справі.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір", частиною 1 статті 4 якого визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року N 484-VIII, та які набули чинності з 01 вересня 2015 року, встановлено, що розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

В свою чергу, статтею 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на час звернення з позовом до суду по даній справі, встановлено розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру - 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827 грн. у 2015 році) та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати (4872 грн. у 2015 році).

Таким чином, враховуючи дату подання апеляційної скарги (відповідно до штемпеля - 21.09.2015 року), розмір майнових вимог - 164202,00 грн., в даному випадку розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги по справі за позовом майнового характеру становить 3612 гривень 44 копійки.

Оскільки на час постановлення даної ухвали заявником судовий збір не сплачено, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з Західної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову суду у розмірі 3612 гривень 44 копійки на реквізити: отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк : ГУ ДКСУ в Харківській області, , рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2015р. по справі № 820/7027/15 - залишити без змін.

Стягнути з Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 року по справі №820/7027/15 у сумі 3612 (три тисячі шістсот дванадцять) гривень 44 (сорок чотири) копійки на реквізити: отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк : ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
Повний текст ухвали виготовлений 04.12.2015 р.

.