Справа № 826/14444/15
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Публічне акціонерне товариство «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 квітня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку за звітний податковий період 2013 року податкової звітності земельного податку з юридичних осіб ПАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод», за результатами якої складено акт № 1329/26-56-15-04-18 від 31 березня 2015 року.

Згідно з висновками акту перевірки, встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання по земельному податку з юридичних осіб протягом строків, визначених п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України.

07 квітня 2015 року на підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким зобов'язано ПАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» сплатити штраф у розмірі 19 764,03 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що Публічним акціонерним товариством «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» податкову декларацію з плати за землю за 2013 рік подано 19 лютого 2013 року, в якій нараховано земельного податку на суму 1 794 082,12 грн., яка в результаті сплати рівними частками щомісяця протягом року складає 149 506,77 грн.

Згідно з карткою особового рахунку, позивачем: 27 лютого 2013 року сплачено до бюджету суму в розмірі 149 600,00 грн., яка з урахуванням переплати в розмірі 10 727,55 грн. станом на 27 лютого 2015 року становила суму - 160 327,00 грн., тоді як нарахування в результаті сплати рівними частками щомісяця протягом року становлять суму 149 506,77 грн.; 28 березня 2013 року сплачено до бюджету суму в розмірі 149 600,00 грн., яка з урахуванням переплати в розмірі 10 820,78 грн. станом на 28 березня 2015 року становила суму 160 420,78 грн.; 30 квітня 2013 року сплачено до бюджету суму в розмірі 149 600,00 грн., яка з урахуванням переплати в розмірі 10 914.01 грн. станом на 30 квітня 2015 року становила суму 160 514,01 грн.; 29 травня 2013 року сплачено до бюджету суму в розмірі 149 600.00 грн., яка з урахуванням переплати в розмірі 11 007.24 грн. станом на 29 травня 2015 року становила суму 160 607,24 грн.; 27 червня 2013 року сплачено до бюджету суму в розмірі 149 600,00 грн., яка з урахуванням переплати в розмірі 11 007,47 грн. станом на 27 червня 2015 року становила суму 160 607,47 грн.; 30 липня 2013 року сплачено до бюджету суму в розмірі 149 600,00 грн., яка з урахуванням переплати в розмірі 11 193,70 грн. станом на 30 липня 2015 року становила суму 160 793,70 грн.

Також, 20 серпня 2015 року позивачу донараховано основного платежу в розмірі 1 914,27 грн. та штрафних санкцій в розмірі 94 431,94 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення № /3 від 17 лютого 2013 року, які з урахуванням переплати в розмірі 11 286,93 грн. набули статусу боргу в сумі 85 059,28 грн.

30 серпня 2013 року на суму наявного боргового зобов'язання, з урахуванням пп. 129.1 ст. 129 ПК України нараховано пеню з 21 серпня 2013 року по 29 серпня 2013 року на податкове повідомлення-рішення № /3 від 17 лютого 2013 року у розмірі 163,59 грн.

У результаті сплати позивачем 30 серпня 2013 року суми в розмірі 149 600,00 грн., з урахуванням наявного боргу в сумі 85 059,28 грн. та нарахованої пені у розмірі 163,59 грн., сума переплати складає - 64 377,13 грн. З урахуванням викладеного, у позивача обліковується заборгованість в розмірі 85 129,64 грн. (149 600,00 - 64 377,13 - (149 600,00 - 149 506,77)).

Крім того, 20 вересня 2013 року позивачем сплачено до бюджету суму в розмірі 24 086,56 грн., яка з урахуванням наявного боргу у сумі 85 129,64 грн., згідно зі ст. 87 ПК України, становила суму 61 043,08 грн. боргового зобов'язання.

26 вересня 2013 року позивачем сплачено до бюджету суму в розмірі 149 600,00 грн., яка з урахуванням заборгованості в розмірі 61 135,73 грн., становила переплату в розмірі 88 151,19 грн. Станом на 30 вересня 2015 року за позивачем рахується борг у сумі 61 355,58 грн. (149 506,77 - 88 151,19).

30 жовтня 2013 року позивачем сплачено до бюджету суму в розмірі 149 600,00 грн., яка з урахуванням заборгованості в розмірі 61 735,82 грн., становила переплату в розмірі 87 864,18 грн.

30 жовтня 2013 року позивачем сплачено до бюджету суму в розмірі 24 086,56 грн. та з урахуванням наявної переплати у розмірі 87 864,18 грн. становило суму 111 950,74 грн. Станом на 30 жовтня 2013 року наявний борг в сумі 37 556,03 грн.

29 листопада 2013 року позивачем сплачено до бюджету суму в розмірі 149 600,00 грн., яка з урахуванням заборгованості в розмірі 37 556,03 грн., становила переплату в розмірі 111 811,23 грн.

29 листопада 2013 року позивачем сплачено до бюджету суму в розмірі 24 086,56 грн. та з урахуванням наявної переплати у розмірі 111 811,23 грн. становило суму 135 897,79 грн.

Станом на 30 листопада 2013 року наявний борг в сумі 13 608,98 грн.

20 грудня 2013 року позивачем сплачено до бюджету суму в розмірі 24 086,56 грн. та з урахуванням заборгованості в розмірі 37 556,03 грн., становила переплату в розмірі 10 425,23 грн.

30 грудня 2013 року позивачем сплачено до бюджету суму в розмірі 149 600,00 грн., яка з урахуванням наявної переплати у розмірі - 10 425,23 грн., становила переплату в розмірі 160 025,23 грн. Станом на 31 грудня 2013 року переплата становить 10 518,46 грн.

30 січня 2014 року позивачем сплачено до бюджету суму в розмірі 149 600,00 грн., яка з урахуванням наявної переплати у розмірі - 10 518,46 грн., становила переплату в розмірі 160 118,46 грн.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на розстрочення податкового боргу по земельному податку на суму 96 346,21 грн., водночас, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наведених обставин.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України, плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно з п. 49.2 ст. 49 ПК України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з п. 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» 20 вересня 2013 року здійснено сплату в сумі 24 076,6 грн. з порушенням граничного строку сплати податкового зобов'язання щодо плати за землю, визначену у податковій декларації за 2013 рік на 19 днів.

26 вересня 2013 року на суму несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання у розмірі 61 043,1 грн. нараховано штрафну санкцію за порушення граничного строку сплати податкового зобов'язання щодо плати за землю, визначену у податковій декларації за 2013 рік на 25 днів.

30 жовтня 2013 року на суму несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання у розмірі 61 355,6 грн. нараховано штрафну санкцію за порушення граничного строку сплати податкового зобов'язання щодо плати за землю, визначену у податковій декларації за 2013 рік на 29 днів.

29 листопада 2013 року на суму несвоєчасно сплаченого грошового зобов'язання у розмірі 37 556,03 грн. нараховано штрафну санкцію за порушення граничного строку сплати податкового зобов'язання щодо плати за землю, визначену у податковій декларації за 2013 рік на 29 днів.

Тому, з урахуванням зазначеного за затримку до 30 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання у розмірі 197 640,30 грн. відповідачем нараховано штрафну санкцію у розмірі 10 % у сумі 19 764 грн. 03 коп.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення-рішення № від 07 квітня 2015 року, оскільки належними та допустимими доказами у справі доведено, що позивачем порушено граничний термін сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання із земельного податку з юридичних осіб, з урахуванням норми п. 87.9 ст. 87 ПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем надано достатньо доказів правомірності дій з прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення є необґрунтованими та не засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київський суднобудівний-судноремонтний завод» залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2015 року - без змін.

Повний текст ухвали виготовлений 04 грудня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.