Справа № П/811/2638/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м.Київ К/800/27743/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Феросистема» до Кіровоградської митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю ««Феросистема» звернулось з адміністративним позовом до Кіровоградської митниці Міндоходів, в якому просило визнати незаконними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 06 травня 2014 року №901000003/2014/000095/2 та від 02 червня 2014 року №901050000/2014/000109/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про безпідставність винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості та її визначення за другорядним методом, оскільки документи, які були подані з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, містили усю необхідну інформацію про вартість товару та транспортних послуг, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Вважає, що прийняті відповідачем рішення про визначення митної вартості є протиправними та необґрунтованими, а тому підлягають скасуванню.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року, адміністративний позов задоволено; визнано протиправними та скасовані рішення Кіровоградської митниці Міндоходів від 06 травня 2014 року №901000003/2014/000095/2 та від 02 червня 2014 року №901050000/2014/000109/2.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані неправомірністю рішень митниці про коригування митної вартості із застосуванням другорядного методу, оскільки позивачем надано митному органу всі передбачені чинним законодавством документи, необхідні для визначення митної вартості ввезеного товару.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Кіровоградська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

У касаційній скарзі митниця зазначає про відсутність підстав для скасування рішень про коригування митної вартості товару, оскільки митниця діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Крім того, зазначає про правомірність застосування митним органом ЄАІС ДМСУ як для порівняння митних вартостей так і для коригування митної вартості товарів.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 28 червня 2013 року між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Феросистема» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Урал-Союз», Росія, (продавець) укладено контракт №УС-ФС/2013-D, відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупця товар відповідно до додатку в строки та на умовах зазначених в контракті.

Відповідно до додатку від 16 квітня 2014 року №8 до контракту №УС-ФС/2013-D ТОВ «Урал-Союз» зобов'язалось відвантажити на адресу ТОВ «Феросистема» ферохром марки ФХ 850 А,Б у кількості 20,150 умовних тонн +/- 5% за 1490 дол.США за умовну тону враховуючи вартість упаковки.

У додатку від 21 травня 2014 року №9 до контракту №УС-ФС/2013-D сторонами узгоджено про відвантаження ТОВ «Урал-Союз» на адресу ТОВ «Феросистема» ферохром марки ФХ 850 А,Б у кількості 20,150 умовних тонн +/- 5% за 1520 дол.США за умовну тонну враховуючи вартість упаковки.

05 травня 2014 року позивачем з метою митного оформлення товару (ферохром марки ФХ 850 А у кількості 19,5 тонн) подано до Кіровоградської митниці Міндоходів вантажну митну декларацію №901050000/2014/004405/001, відповідно до якої митна вартість визначена за ціною договору (контракту), тобто за основним (першим) методом визначення митної вартості товарів, у розмірі 29248,70 дол.США.

Для митного оформлення товарів декларантом подано митному органу: міжнародну автомобільну накладну від 28 квітня 2014 року №337073; довідку про транспортні витрати від 18 квітня 2014 року; платіжне доручення в іноземній валюті від 22 квітня 2014 року №38; інвойс від 28 квітня 2014 року №042801; рахунок-фактуру від 28 квітня 2014 року №042801; контракт від 28 червня 2013 року № УС-ФС/2013-D; додаток до контракту від 16 квітня 2014 року №8; договір на доставку вантажів автомобільним транспортом від 13 січня 2014 року №004/14/ТР; декларацію про походження товару від 28 квітня 2014 року №042801; лист пояснення щодо вагових характеристик товару від 05 травня 2014 року №01/01-02; комерційну пропозицію - лист від 14 квітня 2014 року №673; сертифікат якості від 28 квітня 2014 року №429952; декларацію на товари країни відправлення від 28 квітня 2014 року №10504030/280414/0003667.

При проведенні порівняння рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, митним органом виявлено, що заявлена митна вартість товару нижча, ніж вартість подібних товарів, оформлених в митному режимі «імпорт» у найближчий час. Крім того, встановлено, що в поданих до митного оформлення документах наявні розбіжності: у проформі-інвойсі від 16 квітня 2014 року №8 вазі нетто 19500(мт) відповідає базова вага 20150 (cont.t), а у рахунку-фактурі від 28 квітня 2014 року №042801 вазі нетто 19500 (мт) відповідає базова вага 19630 (cont.t); у графі 70 платіжного доручення від 22 квітня 2014 року №38 номер контракту не відповідає фактично представленому до митного оформлення та відомостям, які містяться в інших представлених документах (інвойс від 16 квітня 2014 року №8, рахунок-фактура від 28 квітня 2014 року №042801, митна декларація країни експорту). У зв'язку з чим митним органом запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: прайс-лист виробника товару, висновок експортної організації про вартість товару.

Позивачем на запит митного органу додаткові документи не надані.

06 травня 2014 року Кіровоградською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості №901000003/2014/000095/2, відповідно до якого митну вартість ферохрому марки ФХ 850 А у кількості 19,5 тонн встановлено у розмір 33462 дол.США.

Судами також встановлено, що 02 червня 2014 року позивачем з метою митного оформлення товару (ферохром марки ФХ 850 Б у кількості 19,5 тонн) подано до Кіровоградської митниці Міндоходів вантажну митну декларацію №901050000/2014/005475, відповідно до якої митна вартість визначена за ціною договору (контракту), тобто за основним (першим) методом визначення митної вартості товарів, у розмірі 30134,00 дол.США. (364327,76 грн.)

Для митного оформлення товарів декларантом подано митному органу: міжнародну автомобільну накладну від 27 травня 2014 року; довідку про транспортні витрати від 23 травня 2014 року; платіжне доручення в іноземній валюті від 22 травня 2014 року №39; рахунок-фактуру від 02 червня 2014 року № 3-23052014-3; інвойс від 27 травня 2014 року № 052703; рахунок-фактуру від 27 травня 2014 року №052703; контракт від 28 червня 2013 року № УС-ФС/2013-D; додаток до контракту від 21 травня 2014 року № 9; договір на доставку вантажів автомобільним транспортом від 23 травня 2014 року № 057/14/ТР; лист пояснення щодо вагових характеристик товару від 02 червня 2014 року №01/01-02; сертифікат якості від 27 травня 2014 року №433624; декларацію на товари країни відправлення від 27 травня 2014 року №10504030/270514/0004455.

При проведенні порівняння рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, митним органом виявлено, що заявлена митна вартість товару нижча, ніж вартість подібних товарів, оформлених в митному режимі «імпорт» у найближчий час. Крім того, встановлено, що в поданих до митного оформлення документах наявні розбіжності: у проформі-інвойсі від 21 травня 2014 року №9 вазі нетто 19500 (мт) відповідає базова вага 20150 (cont.t), в зв'язку з чим сума передоплати не відповідає заявленій у митній декларації; у графі 70 платіжного доручення від 22 травня 2014 року №39 номер контракту не відповідає фактично представленому до митного оформлення та відомостям, які містяться в інших представлених документах (інвойс від 21 травня 2014 року №9, рахунок-фактура від 27 травня 2014 року №052703, митна декларація країни експорту). У зв'язку з чим митним органом запропоновано декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: прайс-лист виробника товару, калькуляцію собівартості товару, висновок експортної організації про вартість товару.

Позивачем на запит митного органу додаткові документи не надані.

02 червня 2014 року Кіровоградською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №901050000/2014/000109/2 та здійснено коригування заявленої митної вартості товарів і встановлено, що митна вартість ферохрому марки ФХ 850 Б у кількості 19,5 тонн становить 33462 дол.США.

У вказаних рішення зазначено, що декларантом додаткові документи не надано, у зв'язку з чим виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей про заявлену митну вартість товару. У відповідності до ч.6 ст.54 МКУ орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено недостовірні відомості про митну вартість товарів та у разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МКУ. Таким чином метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) не може бути застосований. Цінову інформацію про ідентичні товари в розумінні ст.59 та з урахуванням положень ст.61 МКУ не виявлено. На підставі цінової інформації про мінімальну митну вартість подібного товару в розумінні ст.60 МКУ (у наближений до дати експорту товару в Україні термін) з урахуванням положень ст.61 МКУ, митна вартість визначена за МВВ 3 на підставі ст.60МКУ. Використана інформація з МД від 04 березня 2014 року №700020000/2014/001359 (ферохром ФХ850А, країна походження RU, виробник товару невідомий), метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів що імпортуються, митна вартість 1,716 дол/кг.

В подальшому, з урахуванням рішень митного органу про коригування митної вартості, позивач повторно звернувся до Кіровоградської митниці Міндоходів щодо митного оформлення отриманого у ТОВ «Урал-Союз» ферохрому марки ФХ 850 А у кількості 19,5 тонн та ФХ 850 Б у кількості 19,5 тонн на загальну суму 381466,80 грн. та 397447,05 грн. відповідно, подавши вантажно-митні декларації №901050000/2014/004438 та №901050000/2014/005501 під гарантії.

07 липня 2014 року ТОВ «Феросистема» до Кіровоградської митниці направлено листи за №10/01-2 та №11/01-02 про визнання митної вартості та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 06 травня 2014 року №901000003/2014/000095/2 та від 02 червня 2014 року № 901050000/2014/000109/2.

Кіровоградська митниця листами від 14 липня 2014 року за №1306/03/11-70-52 та №1307/03/11-70-52-27 відмовила позивачу в скасуванні рішень по коригування митної вартості від 06 травня 2014 року №901000003/2014/000095/2 та від 02 червня 2014 року №901050000/2014/000109/2.

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами попередніх інстанцій обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, підставами для прийняття рішень про коригування митної вартості товару митним органом визначено невідповідність суми передоплати заявленій у митній декларації у зв'язку з наявністю розбіжностей в поданих декларантом документах.

Зокрема, у рішенні від 06 травня 2014 року № 901000003/2014/000095/2 зазначено, що в поданій до митного оформлення проформі-інвойсі від 16 квітня 2014 року №8 від вазі нетто 19500 (метричних тонн) відповідає базова вага 20150 (умовних тонн), а у рахунку-фактурі від 28 квітня 2014 року №042801 вазі нетто 19500 (мт) відповідає базова вага 19630 (conv.t), у графі 70 платіжного доручення від 22 квітня 2014 року №38 номер контракту не відповідає фактично представленому до митного оформлення та відомостям, які містяться в інших представлених документах (інвойс від 16 квітня 2014 року №8, рахунок-фактура від 28 квітня 2014 року №042801, митна декларація країни експорту).

У рішенні від 02 червня 2014 року № 901050000/2014/000109/2 зазначено, що в поданій до митного оформлення проформі-інвойсі від 21 травня 2014 року №9 вазі нетто 19500 (мт) відповідає базова вага 20150 (conv.t), а у рахунку-фактурі від 27 травня 2014 року №052703 та інвойсі від 27 травня 2014 року №052703 вазі нетто 19500 (мт) відповідає базова вага 19825 (conv.t), у графі 70 платіжного доручення від 22 травня 2014 року №39 номер контракту не відповідає фактично представленому до митного оформлення та відомостям, які містяться в інших представлених документах (інвойс від 21 травня 2014 року №9, рахунок-фактура від 27 травня 2014 року №052703, митна декларація країни експорту).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, у документах, поданих позивачем для митного оформлення партії ферохрому ФХ 850 А,Б, застосовується кілька одиниць виміру ваги товару, що обумовлено специфікою хімічного складу ферохрому, вартість однієї метричної тонни якого залежить від вмісту провідного елементу - хрому. У додатках №8 та №9 до контракту від 28 червня 2013 року №УС-ФС/2013-D сторонами визначено особливості перерахування умовних тонн у метричні. Крім того, ТОВ «Феросистема» до митного органу одночасно з деклараціями і усіма необхідними документами подавались пояснення від 05 травня 2014 року за № 01/01-02 та від 02 червня 2014 року за № 01/01-02, в яких детально було роз'яснено, яким чином здійснюється перехід від умовних тонн до метричних і що на це впливає.

Щодо доводів відповідача про зазначення в платіжних дорученнях, поданих до митного оформлення, номерів контрактів, які не відповідають відомостям, що містяться в інших документах поданих до митного оформлення, судами відзначено, що в платіжних дорученнях від 22 квітня 2014 року №38 та від 22 травня 2014 року №39 зазначено назву Бенефіціара - For OOO «URAL-SOUZ», призначення платежу - Prepayment for ferrochr.according to the contract of 28.06.2013 №US-FS/2013-D. При цьому, відповідачем не враховано, що переклад в платіжних дорученнях здійснено у відповідності до впорядкування транслітерації українського алфавіту латиницею на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2010 року №55.

Відповідно до п.2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Національного банку України від 28 липня 2008 року №216 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2008 року за №910/15601, платник заповнює реквізит «Призначення платежу» в іноземній валюті або банківських металах таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів.

Найменування та місцезнаходження банку бенефіціара, найменування бенефіціара, номер його рахунку в платіжному дорученні в іноземній валюті мають відповідати реквізитам, що зазначені в документах, які подаються до уповноваженого банку разом з платіжним дорученням в іноземній валюті для здійснення уповноваженим банком валютного контролю за правомірністю переказу іноземної валюти з рахунку платника (п.2.3 Положення).

Як вбачається з листа АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 27 червня 2014 року вих.№35-2-5-00/961, переклад в призначенні платежу платіжного доручення від 22 квітня 2014 року №38 по контракту від 28 червня 2013 року №УС-ФС/2013-D здійснений у відповідності до впорядкування транслітерації українського алфавіту латиницею на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2010 року №55.

Що стосується використання митним органом при коригуванні митної вартості товарів за спірними рішеннями відомостей, що містяться у базі ПІК «Інформаційна-пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначенні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України» та базах даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, то відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний, інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Та обставина, що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що товар, який задекларовано однією особою, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядним методом. Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому, такі дані не можуть мати переваги над наданими декларантом первинними документами про товар.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків, що позивачем подано до митниці повний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом; відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

За вказаними обставинами колегія суддів вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог щодо скасування оскаржуваних рішення митниці про коригування митної вартості та картки відмови.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді