Справа № 2-а-239/2010
Суддя: Олійник С. В.
Дата ухвалення: 2010-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-а-239/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого2010 року Старобільський районний суд Луганської області у складі

головуючого - судді Олійник С.В.,

при секретарі Гирявої І.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Старобільську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених коштів разової допомоги до 5 травня та допомоги на оздоровлення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених коштів разової допомоги до 5 травня та допомоги на оздоровлення, у якому просить суд визнати дії відповідача відносно нарахування йому щорічної грошової допомоги до 5-го травня та щорічної допомоги на оздоровлення в заниженому розмірі незаконними; зобовязати відповідача нарахувати та сплатити йому донарахування щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік у розмірі 3 554 грн. 00 коп., щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік у розмірі 2 905 грн. 00 коп., а всього 6 459 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що він є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії і інвалідом II групи від захворювання, яке повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Він користується правами і пільгами, встановленими Законами України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ. Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ йому повинна виплачуватись разова грошова допомога до 5 травня у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком. Відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинни сплатити щорічну допомогу на оздоровлення, як інваліду другої групи, у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Сплачені йому за 2009 рік розміри допомог не відповідають визначеним розмірам пенсій, установленим цим Законом, ст. 46 Конституції, п.2 ст.5, ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування; ст.ст. 2,4 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 17,19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»; ст.54 Закону України Про державний бюджет на 2009 рік, якими встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 цілком підтримав свої позовні вимоги і підтвердив доводи, викладені в позові.

Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації в судовому засіданні позов не визнав і просив суд просив суд в задоволенні позову відмовити, так як оскаржувані дії вчинені відповідно до Закону, в межах повноважень управління праці та соціального захисту населення, без порушення прав і інтересів позивача. Законом № 107-VI від 28.12.2007 року цей вид допомоги виплачується у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Позивачу було сплачено разова грошова допомога у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 року № 211 у розмірі 430 грн. Також у розмірах, затверджених постановою КМУ від 12.07.2005 року №562 позивачу було виплачено допомогу на оздоровлення у 2009 році у розмірі 120 грн.

Дослідивши докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підляглає повному задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідношення:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом війни другої групи від захворювання, яке повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з 01.05.1998 року, що підтверджується довідкою МСЕК від 21.05.1998 року. (а.с. 5). Позивач віднесений до першої категорії як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.7). Він знаходиться на обліку в УПСЗН Старобільської РДА і отримує щорічну допомогу на оздоровлення: у 2009 році у розмірі 120 гривень, та отримав одноразову щорічну допомогу до 5 травня у 2009 році у розмірі 430 грн. (а.с. 3,4).

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення, серії Б № 456882, виданим УПСЗН Старобільської районної державної адміністрації Луганської області від 24.12.2007 року (а.с.7).

Позивач звертався до відповідача до управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації із заявою про виплату йому недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік та щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік.

Листами від 22.12.2009 року № 2446/1 та № 2446/2 управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації відмовило йому в доплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік та щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік.

Ці обставини мали місце, підтверджуються наявними доказами і не заперечуються сторонами.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку в тому числі органів державної влади при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-12, розділом 3 якого визначені пільги ветеранам війни та гарантії їх соціального захисту.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 7 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до інвалідів війни належать також військовослужбовці, особи вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Згідно ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічно до 5-го травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України, яка відповідно до пункту 5 частини 1 статті 85 Конституції України, в тому числі, визначає засади внутрішньої і зовнішньої політики.

Конституція України не передбачає пріоритетності застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Відсутній також закон, який би регулював питання подолання колізій норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Як зазначав Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року (справа про набуття чинності Конституцією України) конкретна сфера суспільних відносин не може бути врегульована водночас одно предметними нормативними актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному.

Ст.54 Закону України Про державний бюджет на 2009 рік від 26.12.2008 року № 835-VI встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність у розмірі 498 грн.

Таким чином, за 2009 рік на користь позивача підлягає виплаті сума допомоги у розмірі 3 984 грн. 00 коп. (498грн. 00 коп. х 8). При нарахуванні щорічної разової допомоги відповідач повинен був виходити із зазначеної суми прожиткового мінімуму. Крім того, враховуючи, що позивач у квітні 2009 року отримав допомогу в розмірі 430 грн., ним не одержано допомогу у розмірі 3 984,00 грн. 430,00 грн. = 3 554,00 грн.

Що стосується вимог позивача стосовно щорічної допомоги на оздоровлення, суд враховує наступне:

Згідно абзацу другого частини 4 статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: інвалідам I і II групи - п'ять мінімальних заробітних плат.

Позивач ОСОБА_1, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який став інвалідом ІІ групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення виходячи з наступних розрахунків:

за 2009 рік- у сумі 2 905 гривень: 605 гривень/розмір мінімальної заробітної плати на березень 2009 року як на дату виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік х 5 мінімальних заробітних плат 120гривень/розмір щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік, отриманої позивачем =2 905 гривень.

За таких обставин позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про зобовязання УПСЗН Старобільської РДА виплатити позивачу недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2009 рік у сумі 2 905 гривень, також підлягають повному задоволенню.

Таким чином, суд позов задовольняє в повному обсязі.

Заперечення відповідача суд до уваги не приймає, оскільки обґрунтування відповідача протиречать вимогам діючого законодавства, про що суд вказав вище в своєму рішенні. Посилання відповідача на відсутність коштів до уваги не приймається та з тих підстав, що позивачу сплачена допомога в розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України, судом до уваги не приймаються, оскільки протиречить принципам верховенства права.

Питання щодо судових витрат не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх оплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

На підставі наведеного і ст.ст.6, 8, 22, 46, 48, 92 Конституції України, ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», положеннями Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.54 Закону України Про державний бюджет на 2009 рік, ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст.ст. 2,4,5, 9,11, 12, 17,18, 112, 122, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених коштів разової допомоги до 5 травня та допомоги на оздоровлення задовольнити в повному обсязі.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації відносно нарахування ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5-го травня та допомоги на оздоровлення в заниженому розмірі незаконними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації провести нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів державного бюджету донарахування щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік у розмірі 3 554 гривень 00 коп., та щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі 2 905 гривень, а всього 6 459 гривень 00 коп. (шість тисяч чотириста пятдесят девять гривень 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.3 ст.186 КАС України.

Постанову складено та підписано 09 лютого 2010 року.

Суддя С.В. Олійник