Справа № 817/3235/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Справа № 817/3235/15

24 листопада 2015 року м. Рівне

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Сала А.Б., за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача 1: представник не з'явився,

відповідача 2: представник не з'явився;

третьої особи відповідача: представники ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Релігійної громади ОСОБА_6 парафії ОСОБА_1 єпархії ОСОБА_7 православної Церкви-Київський патріархат с.Рясники
доГолови ОСОБА_1 обласної державної адміністрації ОСОБА_1 обласної державної адміністрації третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 Православна Церква с. Рясники Парафіяльної ради Свято-Покровського храму ОСОБА_1 Єпархії
про зобов'язання вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:

Релігійна громада ОСОБА_6 парафії ОСОБА_1 єпархії ОСОБА_7 православної церкви Київського патріархату с.Рясники звернулася з адміністративним позовом до голови ОСОБА_1 обласної державної адміністрації (далі Відповідач 1) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 православна церква с.Рясники Парафіяльної ради Свято-Покровського храму ОСОБА_1 єпархії (далі третя особа) про зобовязання вчинення певних дій.

З змісту заявленого позову вбачається, що позивач просить суд зобовязати голову ОСОБА_1 обласної державної адміністрації визначити порядок користування культовою будівлею церквою у с.Рясники Гощанського району Рівненської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зволікає з розглядом звернення позивача щодо встановлення порядку почергового користування культовою будівлею і майном між громадами ОСОБА_7 православної церкви Київського патріархату та ОСОБА_7 православної церкви.

У ході розгляду справи суд в порядку ч.3 ст.52 КАС України залучив до участі у справі як другого відповідача ОСОБА_1 обласну державну адміністрацію (далі Відповідач 2).

У судовому засіданні представники позивача позов підтримав повністю та суду пояснив, що у липні 2015 року із одної церковної громади, що була в підпорядкуванні ОСОБА_7 православної церкви (Московського патріархату) і користувалася культовою спорудою в с.Рясники, виділилася окрема церковна громада ОСОБА_7 православної церкви Київського патріархату. В с.Рясники є один храм, який є памяткою архітектури місцевого значення та перебуває у державній власності. Відтак, постала потреба вирішити питання про почергове користування храмом двома релігійними громадами. Оскільки вказане питання добровільно вирішити не вдалося, громада ОСОБА_7 православної церкви Київського патріархату звернулася 30.07.2015 звернулася до голови ОСОБА_1 обласної державної адміністрації із заявою про встановлення почергового користування зазначеною культовою будівлею. Однак вказане питання не вирішене до цього часу. Просив позов задовольнити повністю.

Представник Відповідача 1 та Відповідача 2 у судове засідання не прибув, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представники третьої особи у судовому засіданні вказали на безпідставність позовних вимог та зазначили, що лише сам факт зазначення у ст.17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні переконання» можливості почергового користування культовою спорудою двом або більше релігійним громадам не може слугувати достатньою підставою для передання храму у почергове користування. Вказали, що релігійна громада ОСОБА_7 православної церкви с.Рясники Парафіяльної ради Свято-Покровського храму ОСОБА_1 єпархії користується ОСОБА_6 церквою на підставі договору від 03.10.1988, укладеного з обласним відділом памятників архітектури виконкому ОСОБА_1 обласної ради. Згідно з позицією Верховного суду України, культова споруда, яка знаходиться у правомірному користуванні релігійної громади, не може бути передана у почергове користування двом або більше релігійним громадам до розірвання попередньої угоди. Просили у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши представників позивача, третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження. Цю норму слід розуміти в системному звязку із ч.1 цієї ж статті, з якої випливає, що захист прав та інтересів юридичних осіб шляхом оскарження до адміністративного суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень можливий лише у сфері публічно-правових відносин.

Частина 2 статті 4 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом встановлено, що культова будівля ОСОБА_6 церква у с.Рясники Гощанського району, 1911 року забудови, перебуває у державній власності, є памяткою архітектури місцевого значення (охоронний №65-Рв) та передана у користування релігійній громаді с.Рясники на підставі охоронного договору від 03.10.1988, укладеного з обласним відділом памятників архітектури виконкому ОСОБА_1 обласної ради (а.а.с.33-40).

На даний момент у с.Рясники Гощанського району Рівненської області зареєстровано дві релігійні громади православної церкви:

- релігійна громада ОСОБА_7 православної церкви с.Рясники Парафіяльної ради Свято-Покровського храму ОСОБА_1 єпархії (а.с.30);

- релігійна громада ОСОБА_6 парафії ОСОБА_1 єпархії ОСОБА_7 Православної церкви Київський патріархат с.Рясники Гощанського району (а.с.8).

Між зазначеними громадами існує спір щодо користування культовою спорудою - ОСОБА_6 церквою.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» від 23.04.1991 N987-XII (далі Закон N987-XII), релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того ж культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об'єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

Згідно зі ст.17 Закону N987-XII, релігійні організації мають право використовувати для своїх потреб будівлі і майно, що надаються їм на договірних засадах державними, громадськими організаціями або громадянами.

Культові будівлі і майно, які становлять державну власність, передаються організаціями, на балансі яких вони знаходяться, у безоплатне користування або повертаються у власність релігійних організацій безоплатно за рішеннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Республіці Крим - Уряду Республіки Крим.

Культова будівля і майно, що є державною власністю, можуть передаватися у почергове користування двом або більше релігійним громадам за їх взаємною згодою. За відсутності такої згоди державний орган визначає порядок користування культовою будівлею і майном шляхом укладення з кожною громадою окремого договору.

Договори про надання в користування релігійним організаціям культових та інших будівель і майна можуть бути розірвані або припинені в порядку і на підставах, передбачених цивільним законодавством України.

ОСОБА_6 церква у с.Рясники у розумінні Закону N987-XII, Цивільного та господарського кодексів України - є майном, та відповідно обєктом цивільних правовідносин.

На думку суду, спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із майнових відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу вимог ст.13 Закону N987-XII, релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації.

Цивільно правві спори, що виникають між юридичними особами вирішуються в господарському судочинстві.

Таким чином, з огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов належить розглядати в порядку господарського судочинства як спір між юридичними особами щодо володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 157, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі закрити.

Розяснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до Рівненського окружного адміністративного суду не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Сало А.Б.