Справа № 805/3448/14
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2015 р. м. Київ К/800/39301/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Васильченко Н.В.,

Єрьоміна А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року у справі № 805/3448/14 за позовом ОСОБА_4 до управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області, треті особи: Міністерство охорони здоров'я України, Державний заклад "Красноармійська лінійна санепідемстанція на Донецькій залізниці" Міністерства охорони здоров'я України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області, треті особи: Міністерство охорони здоров'я України, Державний заклад "Красноармійська лінійна санепідемстанція на Донецькій залізниці" Міністерства охорони здоров'я України, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області вжити усіх передбачених Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" заходів щодо виконання виконавчих листів, виданих Красноармійським міськрайонним судом Донецької області від 18 червня 2013 року по справі № 2/235/979/13 про стягнення з державного закладу "Красноармійська лінійна санепідемстанція на Донецькій залізниці" на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, заборгованості по заробітній платі у сумі 1765 грн. 75 коп. та середнього заробітку за час затримки рахунку при звільненні у розмірі 10241 грн. 72 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, повертаючи виконавчі документи без виконання допустив протиправну бездіяльність, оскільки не вжив всіх необхідних заходів щодо їх виконання, чим порушив вимоги Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та не здійснив виконання за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року позов задоволений. Визнана протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язано УДКС України у м. Красноармійську Донецької області вжити усіх передбачених Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" заходів щодо виконання вищезазначених виконавчих листів.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року скасоване рішення суду першої інстанції та відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленим по справі рішенням ОСОБА_4 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за заявою ОСОБА_4 від 15.11.2013 управлінням Державної казначейської служби України у м.Красноармійську Донецької області були прийняті до виконання виконавчі документи по справі №2/235/979/13, а саме: про стягнення з державного закладу "Красноармійська лінійна санепідемстанція на Донецькій залізниці" (далі - боржник) на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 2000 гривень, заборгованості по заробітній платі у сумі 1765 гривень, 75 копійок та середнього заробітку за час затримки рахунку при звільненні у розмірі 10241 грн., 72 коп.

На адресу боржника 18.11.2013 управлінням Державної казначейської служби України у м.Красноармійську Донецької області направлений запит на підставі п. 29 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок № 845), але у встановлені строки боржник так і не повідомив код програмної класифікації видатків бюджету, а також відповідний номер рахунку, з якого буде проводитися безспірне списання коштів.

Виконавчі документи 20.01.2014 року повернуті ОСОБА_4 на підставі пп.1 п.9 Порядку №845.

Згідно повідомлення ГУ ДКСУ в Донецькій області рахунки ДЗ "Красноармійська лінійна СЕС на Донецькій залізниці" закриті 03.01.2014 року та 09.01.2014 року.

Згідно даних ЄДР боржник ДЗ "Красноармійська лінійна СЕС на Донецькій залізниці" з 16.10.2012 року знаходиться в стані припинення за рішенням засновників з визначенням голови комісії з припинення або ліквідатором Єжелевої Л.С.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, повертаючи виконавчі документи, не зазначив яка саме підстава є причиною повернення. Також відповідач не дотримався положень ч. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" при виконані рішення суду про стягнення на користь позивача коштів, боржником за якими є державний орган.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач не мав повноважень виконувати судові рішення про стягнення коштів з боржників, рахунки яких не відкриті в органах казначейства, а підставою для повернення виконавчих документів позивачу є п.п1 п.9 Порядку №845.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Згідно обставин справи предметом спору в даній справі є правомірність бездіяльності управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області щодо повернення виконавчих листів без виконання.

В даному випадку позовні вимоги ОСОБА_4 до відповідача про визнання протиправною бездіяльності, слід розуміти як вимоги про визнання протиправними дій.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.1 ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Частинами першою, другою ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Кабінетом Міністрів України затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників від 3 серпня 2011 року №845(далі - Порядок №845).

Пунктом 2 Порядку №845 визначено, що боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Пунктом 3 Порядку №845 вказано, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно п. 12 ст. 2 Бюджетного Кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що "Красноармійська лінійна санепідемстанція на Донецькій залізниці" є державним закладом.

Вказане свідчить, що державний заклад "Красноармійська лінійна СЕС на Донецькій залізниці" є бюджетною установою та боржником в розумінні п.2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

Отже, оскільки боржник є бюджетною установою та фінансується з відповідного бюджету, то у відповідності до вимог положень ч.4 ст. 2, ч.2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідач повинен вчинити дії щодо примусового виконання виконавчих листів, виданих Красноармійським міськрайонним судом Донецької області від 18 червня 2013 року по справі № 2/235/979/13 про стягнення з державного закладу "Красноармійська лінійна санепідемстанція на Донецькій залізниці" на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 2000 грн. заборгованості по заробітній платі у сумі 1765 грн. 75 коп. середнього заробітку за час затримки рахунку при звільненні у розмірі 10241 грн., 72 коп.

Згідно переліку підстав, наведених у п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачу у разі коли: виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства; виконавчий документ поданий особою, що не має відповідних повноважень; виконавчий документ пред'явлений до виконання з пропущенням установленого строку; виконавчий документ виданий або оформлений з порушенням установлених вимог; рішення про стягнення коштів не набрало законної сили; суми коштів, зазначені у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень до бюджету, або за рахунок таких коштів виконані грошові зобов'язання чи погашений податковий борг стягувана перед державним або місцевим бюджетом; стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання; наявні інші передбачені законом випадки.

Судами встановлено, що підставою повернення без виконання виконавчих листів ОСОБА_4 стала відсутність рахунків в органах Державного казначейства, разом із тим, зазначена підстава не передбачена п.9 наведеного вище Порядку.

Зазначене свідчить про неправомірність дій управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області щодо повернення стягувачу виконавчого листа без виконання.

Судами встановлено, що управління Державної казначейської служби України у м.Красноармійську Донецької області 26.12.2013 звернулося до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із заявою про роз'яснення рішення суду у частині, яким органом виконавчої влади повинне проводитися списання коштів з рахунків боржника, який знаходиться у стані ліквідації.

Ухвалою цього суду від 21.01.2014 у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення Управлінню було відмовлено.

При цьому, відповідач не звертався до суду із клопотанням про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції стосовно необґрунтованості доводів відповідача щодо відсутності у боржника рахунків в органах Державного казначейства, оскільки саме для забезпечення обов'язку виконання рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, відповідачу відповідно п.п.1,2 п.5 Порядку надане право повідомляти органу, який видав виконавчий документ, про наявність обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють його виконання, у спосіб і порядку, які визначені таким документом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, стосовно того, що відповідач, встановивши, що боржник не має відкритих рахунків в органах кахначейства мало вжити вичерпні заходи для виконання виконавчого документу, передбачені пунктом 5 Порядку.

При цьому частина перша статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлює, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції не враховано, що управління Державної казначейської служби України у м. Красноармійську Донецької області не зазначено жодної з підстав для повернення виконавчих документів стягувачу, перелік яких наведено в пункті 9 Порядку, а вжиття відповідачем певних заходів не призвело до виконання виконавчих документів.

З огляду на наведене підстави, якими керувався суд апеляційної інстанції скасовуючи постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року та відмовляючи в задоволенні позовних вимог є такими, що не відповідають ст.202 КАС України.

Колегія суддів дійшла думки, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, вірно встановив характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосував норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б призвели до ухвалення незаконного рішення, не вбачається.

Суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до закону.

Відповідно до ст.226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року скасувати, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2014 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: