Справа № 2а/1270/206/12
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2015 р. м. Київ К/9991/42201/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську Луганської області Державної податкової служби

на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.05.2012

у справі № 2а/1270/206/2012

за позовом Луганського обласного об'єднання (асоціація) по агропромисловому будівництву «Луганськоблагробуд»

до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську Луганської області Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень -рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Луганське обласне об'єднання (асоціація) по агропромисловому будівництву «Луганськоблагробуд» звернулося до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень ЛДПІ в м. Луганську від 16.11.2011 № /0 та № /0.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12.03.2012 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.05.2012 скасовано постанову суду першої інстанції, позов задоволено повністю.

Ленінська МДПІ у м. Луганську Луганської області ДПС подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Ленінською МДПІ у м. Луганську проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 по 30.09.2010, за результатами якої складено акт від 02.11.2011 № 764/23 03088053. Актом перевірки зафіксовано порушення:

- п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, п.п. 7.2.6 п. 7.2, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, що слугувало підставою для визначення за податковим повідомленням-рішенням від 16.11.2011 № /0 грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 15553 грн. основного платежу та 3888 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- п.п. 4.1.1. п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п. 5.9 ст. 5, п.п. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР, що слугувало підставою для визначення позивачу за податковим повідомленням-рішенням від 16.11.2011 № 0/0 грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 19441 грн. основного платежу та 4860 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Податковий орган вважає, що у порушення наведених норм податкового законодавства позивач неправомірно відніс до складу валових витрат та податкового кредиту витрати та податок на додану вартість відповідно за операціями з придбання у ПП «Металод» робіт зі встановлення дверних блоків на підставі договору субпідряду від 14.07.2010 № 7/1 та придбання у ТОВ «Стелс-Груп-2010» товарів (арматура, електроди, руберойд, бітум, гас, цвяхи, цемент, дошки, дріт, цегла силікатна тощо) на підставі усного договору, оскільки вказані правочини в силу вимог ст. 228 Цивільного кодексу України є нікчемними через те, що суперечать інтересам держави і суспільства, оскільки не були спрямовані на настання реальних правових наслідків.

Така позиція обґрунтована податковим органом такими обставинами.

Вироком Краснолуцького міського суду Луганської області від 04.08.2011 у справі № 1-400/2011 директора ПП «Металод» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво).

Вироком Свердловського міського суду Луганської області від 09.08.2011 директора ТОВ «Стелс-Груп-2010» ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності первинних документів, які б підтверджували фактичну поставку робіт та товарів позивачу. Вироками судів у кримінальних справах встановлено обставини щодо фіктивності контрагентів позивача.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на час здійснення господарських операцій податковий кредит та валові витрати сформовано на підставі первинних документів, що складені відповідно до вимог чинного законодавства та видані особами, які зареєстровані платниками податку на додану вартість та були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

При перевірці правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, правової оцінки встановлених судами обставин суд касаційної інстанції виходить з такого.

Для надання правової оцінки щодо формування платником податку на прибуток валових витрат, а платником податку на додану вартість - податкового кредиту з такого податку необхідно застосовувати положення ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 № 334/94-ВР та п.п. 7.2, 7.4, 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР, якими регламентувався порядок визначення валових витрат та податкового кредиту на час виникнення спірних правовідносин та якого платник податків (покупець) зобов'язаний був дотримуватися і за умови порушення якого, формування валових витрат та податкового кредиту може бути визнано неправомірним.

Наявність законодавчо визначених обставин для формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат є обов'язковою, але не є безумовною підставою для визнання правомірності такого формування за умови, якщо податковий орган доведе, що господарські операції не мали реального характеру, були спрямовані на протиправне отримання податкових вигод з метою ухилення від оподаткування.

Господарські операції є підтвердженими лише за наявності первинних документів, які містять відомості про господарську операцію, розкривають її зміст та дозволяють встановити пов'язаність таких операцій з господарською діяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити, перелік яких визначено у цій нормі.

Таким чином, усі документи в їх сукупності, складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення, які за змістом відповідають вимогам закону та які відображають реальні господарські операції, належать до первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

Надані позивачем в підтвердження фактичного отримання у ПП «Металод» субпідрядних послуг правильно оцінені судом першої інстанції як такі, що не підтверджують фактичного здійснення операцій.

Зокрема, в результаті дослідження таких первинних документів, як договір на виконання робіт, договірна ціна на будівництво, локальний кошторис, акт приймання виконаних робіт, довідка про вартість виконаних робіт, податкова накладна, судом першої інстанції встановлено, що такі документи підтверджують наявність взаємовідносин між замовником (Комунальна установа «Луганський академічний обласний театр ляльок») та генпідрядником (ЛОО (асоціація) по агропромисловому будівництву «Луганськоблагробуд»), проте з їх змісту неможливо підтвердити виконання субпідрядних послуг саме ПП «Металод».

Судом першої інстанції в результаті дослідження первинних документів щодо операцій позивача з ТОВ «Стелс-Груп-2010», а саме: подорожніх листів та талонів замовника, встановлено, що ідентифікувати які саме товари було транспортовано неможливо. Суд також вказав на те, що позивачем не надано документів щодо підтвердження фактичного зберігання таких товарів.

При цьому суд врахував, що вироками у кримінальних справах засуджено фізичних осіб - директорів підприємств-контрагентів за злочини, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 205 Кримінального кодексу України - фіктивне підприємництво.

Враховуючи наведене, в результаті правильної оцінки кожного доказу окрема та доказів у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність формування позивачем валових витрат та податкового кредиту.

Судом апеляційної інстанції вказаних обставин не спростовано.

Оскільки суд апеляційної інстанції помилково скасував постанову суду першої інстанції та неправильно вирішив справу, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську Луганської області Державної податкової служби задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.05.2012 скасувати та залишити в силі постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12.03.2012.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою, поданою безпосередньо до Верховного Суду України в порядку, встановленому статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н.Г. Пилипчук

Судді Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун