Справа № 2а/2470/1266/11
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Київ К/9991/7914/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - ГУ ПФУ в Чернівецькій області) про виплату допомоги,

за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 9 червня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправним рішення начальника ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо відмови у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» та стягнути дану грошову допомогу.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 9 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2011 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо відмови у виплаті грошової допомоги ОСОБА_2 у розмірі 10 місячних посадових окладів при виході на пенсію як державному службовцю. Зобов'язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області виплатити на користь ОСОБА_2 грошову допомогу в розмірі 10 посадових окладів при виході на пенсію, як державному службовцю в розмірі 9820 грн 00 коп.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Справа вирішується в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відсутні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, що наказом начальника ГУ ПФУ в Чернівецькій облсті від 22 грудня 2010 року №295-о ОСОБА_2 звільнено з посади головного спеціаліста-ревізора контрольно-ревізійного відділу на підстві пункту 2 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (за станом здоров'я).

У лютому 2011 року позивач звернулась до відповідача з заявою щодо виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу».

ГУ ПФУ в Чернівецькій області листом від 1 березня 2011 року №239/М-11 відмовило в задоволенні заяви, оскільки позивач звільнена з займаної посади відповідно до пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України (у зв'язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров'я), а не відповідно до пункту 3 статті 30 Закону України «Про державну службу» (досягнення граничного віку проходження державної служби), яка дає підстави для виплати грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів.

На час звільнення, позивач мала 17 років 8 місяців стажу державної служби, на момент призначення пенсії державного службовця набула право на достроковий вихід на пенсію згідно зі статтею 21 Закону України від 16 грудня 1993 року №3721-ХІІ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» (далі - №3721-ХІІ).

Згідно з частиною тринадцятою статті 37 Закону №3723-ХІІ державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

26 листопада 2013 року Конституційний Суд України у справі №1-14/2013 прийняв Рішення та надав висновки щодо офіційного тлумачення положення частини тринадцятої статті 37 Закону №3723-XII у системному зв'язку з положеннями пункту 2 частин першої, другої статті 40 КЗпП, статті 21 Закону №3721-XI, у якому зазначив, що грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів виплачується державному службовцю за умов виходу на пенсію з посади державного службовця та наявності страхового стажу, в тому числі стажу державної служби не менше 10 років. Жодних додаткових умов для виплати грошової допомоги державному службовцю у разі виходу його на пенсію в частині тринадцятій статті 37 Закону №3723-XII не встановлено.

Тобто, грошова допомога, передбачена вказаним законодавчим положенням, має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця та припиненням цієї роботи у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця. Тому розірвання трудового договору з державним службовцем з підстав, визначених у пункті 2 частини першої статті 40 КЗпП, не може нівелювати право державного службовця на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності стажу державної служби не менше 10 років.

Отже, у разі дострокового виходу на пенсію державного службовця з посади в органах державної влади відповідно до чинного законодавства державний службовець за наявності стажу державної служби не менше 10 років і страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», має право на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів, яке не пов'язане з досягненням пенсійного віку, визначеного частиною першою статті 37 Закону №3723-XII.

Відповідно до пункту 4 статті 13 Закону України від 16 жовтня 1996 року №422/96-ВР «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд України приймає рішення та дає висновки у справах щодо офіційного тлумачення Конституції та законів України.

Згідно зі статтею 69 цього Закону рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суди дійшли обгрунтованого висновку щодо задоволення позову.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И ЛА:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 9 червня 2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський(

доповідача)

Судді В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб