Справа № 807/2139/14
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2015 рокум. Ужгород№ 807/2139/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С. А.

при секретарі судових засідань - ОСОБА_1

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Державної фінансової інспекції в Закарпатській області до Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" про зобов'язання виконати вимогу, -

В С Т А Н О В И В:

Державна фінансова інспекція в Закарпатській області (далі позивач, ДФІ в Закарпатській області) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» (далі відповідач, ДВНЗ «УжНУ») про зобовязання Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» забезпечити виконання пунктів 3 та 3.1 вимоги Державної фінансової інспекції в Закарпатській області від 05.12.2013 року за №07-03-6-14/8147 щодо усунення недоліків та порушень виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» на загальну суму 8062793,39 грн.

В судовому засіданні 24.07.2014 року представником позивача було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд зобовязати ДВНЗ «УжНУ» виконати вимогу в частині забезпечення відшкодування виявлених позаплановою ревізією порушень відповідно до абзацу 2 вимоги на загальну суму 8062793,39 грн. та, відповідно, забезпечити виконання пунктів 3, 3.1 вимоги ДФІ в Закарпатській області від 05.12.2013 року за №07-03-6-14/8147 щодо вжиття заходів для повернення квартир, які були приватизовані з порушенням встановленого порядку.

Відповідно до ч.1 ст.51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову.

Позивач скористався наданим йому правом ч.1 ст.51 КАС України, та збільшив розмір позовних вимог. Таку заяву прийнято судом.

10.06.2015 року в судовому засідання представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог. Таку заяву прийнято судом та розглянуто адміністративний позов по суті в наступній редакції:

- зобовязати ДВНЗ «УжНУ» виконати пункти 3, 3.1 вимоги ДФІ в Закарпатській області від 05.12.2013 року за №07-03-6-14/8147 щодо вжиття заходів для повернення квартир, які були приватизовані з порушенням встановленого порядку, забезпечення виконання яких буде наслідком усунення виявлених ревізією фінансових порушень на загальну суму 8062793,39 грн. згідно абзацу 2 вимоги від 05.12.2013 року за №07-03-6-14/8147.

Адміністративний позов мотивовано наступним. На виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 01.11.2013 року, ДФІ в Закарпатській області проведено позапланову документальну ревізію з окремих питань фінансово-господарської діяльності ДВНЗ «УжНУ» за період з 01.01.1998 року по 31.10.2013 року.

Результати ревізії відображені в акті ревізії від 28.11.2013 року № 07-03/74 «Акт позапланової документальної ревізії з окремих питань фінансово-господарської діяльності ДВНЗ «УжНУ» за період з 01.01.1998 року по 31.10.2013 року. Акт підписано посадовими особами без заперечень.

Проведеним контрольним заходом встановлено порушення фінансової дисципліни - відчуження майна на користь фізичних осіб шляхом приватизації з порушенням встановленого порядку, що призвело до втрат (збитків) на загальну суму 8062793,39 грн.

Відповідно до п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного контролю в Україні» від 26.01.1993 року №2939-ХІІ (із змінами), службовою особою ДФІ в Закарпатській області предявлено вимогу щодо усунення виявлених ревізією фінансових порушень, зареєстровану 05.12.2013 року № 07-03-6-14/8147, та якою було встановлено термін поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень до 27 грудня 2013 року.

Вимога, направлена ДВНЗ «УжНУ», полягала в зобовязанні забезпечити відшкодування збитків, що були виявлені в ході ревізії фінансово-господарської діяльності ДВНЗ «УжНУ». Згідно отриманої інформації від ДВНЗ «УжНУ» про усунення виявлених ревізією фінансових порушень, фінансові порушення відшкодовані не були.

Таким чином, станом на 23.07.2014 року вимоги щодо відшкодування сум, що призвели до втрат фінансових і матеріальних ресурсів на суму 8062793,39 грн. обєктом контролю не виконані.

Представник позивача в судовому засіданні збільшений та уточнений адміністративний позов підтримав та просив суд такий задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, заяві про збільшення розміру позовних вимог та заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, з мотивів викладених у поданих раніше письмових запереченнях проти такого, просила суд відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначила, що виконання вимоги від 05.12.2013 року буде суперечити нормам матеріального та процесуального права.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ДФІ в Закарпатській області було проведено позапланову документальну ревізію з окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» за період з 01.01.1998 року по 31.10.2013 року.

Результати ревізії відображені в акті ревізії від 28.11.2013 року № 07-03/74 «Акт позапланової документальної ревізії з окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» за період з 01.01.1998 року по 31.10.2013 року. Встановлено порушення фінансової дисципліни - відчуження майна на користь фізичних осіб шляхом приватизації з порушенням встановленого порядку, що призвело до втрат (збитків) на загальну суму 8062793,39 грн. Службовою особою ДФІ в Закарпатській області предявлено вимогу щодо усунення виявлених ревізією фінансових порушень, зареєстровану 05.12.2013 року № 07-03-6-14/8147, та якою було встановлено термін поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень до 27 грудня 2013 року. Остання була направлена ДВНЗ «УжНУ» та полягала в зобовязанні забезпечити відшкодування збитків, що були виявлені в ході ревізії фінансово-господарської діяльності ДВНЗ «Ужгородський національний університет».

Суд при винесенні рішення керувався наступним.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, обєднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обовязковими для виконання службовими особами обєктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

В той же час, при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обовязковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд доходить висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обовязки.

У справі, що розглядається, Інспекція предявила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобовязання вчинити певні дії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-63а14), 13 травня 2014 року (справа № 21-89а14,) 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14).

Оскільки в даному адміністративному позові позивач наполягає на виконанні відповідачем вимоги, саме щодо повернення суми завданих збитків, то в даному випадку відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю про наявність яких може бути зазначено у вимозі не можуть бути примусово стягнуті саме шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За таких обставин у задоволенні адміністративного позову ДФІ у Закарпатській області до ДВНЗ «УжНУ» про зобовязання виконати вимогу слід відмовити.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 69-72, 86, 94, ст. 122, ст. 159-163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Закарпатській області до Державного вищого навчального закладу "Ужгородський національний університет" про зобов'язання виконати вимогу - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

СуддяC.А. Гебеш