Справа № 817/2686/15
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"01" грудня 2015 р. Справа № 817/2686/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" вересня 2015 р. у справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб ,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Державна податкова інспекція у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м.Рівному) звернулася до суду позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб в сумі 23181,81 грн. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що станом на 17.08.2015 за ОСОБА_3 перед бюджетом рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 23181,81 грн. Вказаний борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 24.09.2015 року позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний НОМЕР_1) до місцевого бюджету м. Рівне заборгованість з податку на доходи фізичних осіб в сумі 23181,81грн. (двадцять три тисячі сто вісімдесят одна гривня вісімдесят одна копійка).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позову.

Розглянувши справу у межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що станом на 17.08.2015 за ОСОБА_3 рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб в сумі 23181,81грн., який виник на підставі податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 31.07.2014 №2, винесеного на підставі акта перевірки від 14.07.2014 №107//17-100, згідно з яким відповідачу збільшено грошове зобов'язання в сумі 23181,81грн. (18545,45грн. - за основним платежем, 4636,36грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)).

З метою погашення податкового боргу ДПІ у м. Рівному для ФОП ОСОБА_3 було сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 29.09.2014 №3846-25 на суму 23181,81грн.

Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки податкове повідомлення-рішення та податкова вимога вважаються врученими відповідачу в силу вимог п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися. Суд першої інстанції зазначив, що ці обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: розрахунком суми податкового боргу від 18.08.2015 №17823/17-16-23-10 (а.с.3), витягом з картки особового рахунку (а.с.4), корінцем податкової вимоги форми "Ф" від 29.09.2014 №3846-25 та фіскальним чеком від 07.10.2014 №7563 (а.с.5), податковим повідомленням-рішенням форми "Р" від 31.07.2014 №2, корінцем до даного рішення та фіскальним чеком від 31.07.2014 №6577 (а.с.6), актом перевірки від 14.07.2014 №107//17-100 та фіскальним чеком від 26.07.2014 №9558 (а.а.с.7-11).

Колегія суддів вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими, з тих підстав, що вони не ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

Як встановлено у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не є фізичною особою підприємцем, а у ДПІ у м. Рівне рахується заборгованість по узгодженим сумах податкового зобов'язання за фізичною особою ОСОБА_3

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України встановлено особливий порядок стягнення податкового боргу платників податків - фізичних осіб у порівнянні з порядком погашення податкового боргу юридичних осіб.

Норми статей 95 - 99 Податкового кодексу України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.

Водночас пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України не встановлено особливостей щодо моменту, з якого у податкового органу виникає право на стягнення податкового боргу. Зокрема, не передбачено особливостей щодо направлення платникові податку - фізичній особі податкової вимоги як умови для виникнення права на примусове стягнення податкового боргу, передбаченої пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Отже, фізичним особам податкова вимога надсилається в тому самому порядку і з тих самих підстав, що і платникам податку - юридичним особам. Зазначене випливає зі змісту статті 59 Податкового кодексу України, яка передбачає уніфіковані правила направлення податкових вимог усім платникам податків.

При цьому правове значення факту надіслання податкових вимог не розрізняється залежно від того, фізичній чи юридичній особі надсилається відповідна податкова вимога. Таке правове значення в будь-якому разі полягає в тому, що право на стягнення податкового боргу виникає у податкового органу через 60 календарних днів з моменту надіслання такому платнику податкової вимоги, як це передбачено пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Як встановлено судом, податкова вимога була направлена ОСОБА_3 07.10.2014 року за адресою : АДРЕСА_1.

Проте, згідно копії паспорта ОСОБА_3, приєднаної до апеляційної скарги , його місцем реєстрації є АДРЕСА_2.

При цьому, вказана адреса була відома податковому органу, оскільки 31.07.2014 року податкове повідомлення-рішення форми "Р" № 2 було направлено заме за цією адресою.

Отже, враховуючи приписи пункту 59.1 статті 59 та пункту58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкова вимога "Ф" від 29.09.2014 №3846-25 не може вважатися надісланою (врученою) ОСОБА_3, тому у позивача не виникло право на стягнення податкового боргу.

З огляду на вищенаведене, судом першої інстанції при вирішені справи було неправильно застосовано норми матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "24" вересня 2015 р. скасувати та прийняти нову.

Відмовити Державній податковій інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області у задоволені позову до ОСОБА_3 про стягнення заборгованість з податку на доходи фізичних осіб .

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

3- відповідачу/відповідачам: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1

4- відповідачу ОСОБА_3, АДРЕСА_2.

5- представник відповідача: ОСОБА_4 - АДРЕСА_5 - ,