Справа № 2-а-78/10
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-78/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючої судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Калита Н.М, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління праці і соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області про стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення, -

встанови в:

ОСОБА_2 звернувся до управління праці і соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області про стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення.

Позивач зазначав, що він являється постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС першої категорії, про що свідчить посвідчення серії А № 128383, виданого 07 липня 2009 року, виданим 15.04.1993 року Київською обласною державною адміністрацією відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року позивач, як ліквідатор має право на щорічну виплату допомоги на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається моментом виплати.

В звязку з тим, що відповідачем не було здійснено щорічну виплату на оздоровлення у розмірі визначеному законодавством України виникла заборгованість.

Посилаючись на викладене позивач просив суд визнати незаконними дії управління праці та соціального захисту населення в місті Броварах Київської області у відмові проведення перерахунку та виплати недоотриманих коштів щорічної одноразової допомоги на оздоровлення та стягнути з ОСОБА_3 праці і соціального захисту населення недоплачені суми одноразової грошової допомоги на

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 пояснив, що він являється учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії. Відповідно до ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи він має право на щорічну виплату на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Вважає, що його права були порушені, оскільки не виплачували всю суму одноразової допомоги. До суду звернулась тільки зараз, тому що не знав, тому пропустив строк звернення до суду. Просить стягнути з відповідача суму одноразової допомогу на оздоровлення з 2008 року, в розмірі 2 925 грн. та визнати незаконною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення в місті Броварах Київської області у відмові проведення перерахунку та виплати недоотриманих коштів щорічної одноразової допомоги на оздоровлення.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав та пояснила що, управління праці та соціального захисту населення є підзвітним, підпорядкованим та підконтрольним Головному управлінню праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, яке є головним розпорядником коштів державного бюджету України по програмах, які передбачають виплату компенсації постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС. Будь-яких порушень прав позивача з боку відповідача не було допущено, так як оскільки розмір компенсації був визначений в межах бюджетних асигнувань визначених на такі цілі. ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Броварської державної адміністрації, керуючись ЗУ Про державний бюджет України на відповідний рік та постановою Кабінету Міністрів України Про компенсації виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постановою Кабінету Міністрів України Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при здійсненні виплати щорічної одноразової допомоги на оздоровлення не порушило виплати щорічної одноразової допомоги на оздоровлення не порушило вимог чинного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 95 Конституції України, будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначається виключно Законом України Про державний бюджет України на відповідний рік. Норми цього закону є приоритетними щодо інших законів України. Виплачувати щорічну одноразову допомогу на оздоровлення в сумах, зазначених в ч. 4 ст. 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи управління не мало можливості. Оскільки, відповідно до ч. 6 ст. 51 Бюджетного кодексу України будь-які зобовязання взяті фізичними та юридичними особами за котами державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань не вважаються бюджетними зобовязаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобовязань не можуть здійснюватися. Фінансування програм соціального захисту постраждалих унаслідок Чорнобильської катастрофи громадян провадиться у повному обсязі відповідно до бюджетних призначень.

Судом встановлено, що позивач по справі являється постраждалим наслідків аварії на ЧАЕС, першої категорії, про що свідчить посвідчення А № 128383, виданого 07 липня 2009 року, виданим 15.04.1993 року Київською обласною державною адміністрацією відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51. (а.с.9).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та інвалідом другої групи виплачується в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Згідно з вимогами ст.ст. 62, 63 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевим органам державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Фінансування витрат, повязаних з реалізацією вищевказаного Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

05.10.2006 року внесено зміни до ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до вимог ст. 71 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи дія положень цього закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

За таких обставин суд вважає, що починаючи з 05.10.2006 року будь-яке обмеження розміру виплат щорічної допомоги на оздоровлення, крім внесення змін до цього Закону незаконне.

Встановлений у 1996 році постановою КМУ №836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалого часу не змінювався і не відповідав розміру, встановленому законами України. Зокрема розмір мінімальної заробітної плати зростав кожен наступний рік. Будь-яких обмежень щодо застосування ст. 48 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не містяться. Оскільки ні Верховна ОСОБА_1 України, ні КМУ надалі жодних рішень з цих питань не приймали, то з огляду на загальних засади пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами під час вирішення цього спору застосуванню підлягає саме ст. 48 вищевказаного Закону, а не постанова КМУ №836.

За таких обставин та з урахуванням вимог ст. 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян... ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення повинно виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення, виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату.

ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Броварської державної адміністрації, керуючись ЗУ Про державний бюджет України на відповідний рік та постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 Про компенсації виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, постановою Кабінету Міністрів України Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при здійсненні виплати щорічної одноразової допомоги на оздоровлення не порушило виплати щорічної одноразової допомоги на оздоровлення не порушило вимог чинного законодавства. Згідно ч. 2 ст. 95 Конституції України, будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначається виключно Законом України Про державний бюджет України на відповідний рік. Норми цього закону є приоритетними щодо інших законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 96 Конституції України Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною ОСОБА_1 України на період з 01 січня по 31 грудня і охоплює один бюджетний рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року за № 936 затверджений порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Підпунктом 4 п. 4 цього порядку передбачає, що щорічна допомога на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року за № 562.

Виплачувати щорічну одноразову допомогу на оздоровлення в сумах, зазначених в ч. 4 ст. 48 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи управління не мало можливості. Оскільки, відповідно до ч. 6 ст. 51 Бюджетного кодексу України будь-які зобовязання взяті фізичними та юридичними особами за котами державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань не вважаються бюджетними зобовязаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобовязань не можуть здійснюватися. Фінансування програм соціального захисту постраждалих унаслідок Чорнобильської катастрофи громадян провадиться у повному обсязі відповідно до бюджетних призначень.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

З позовної заяви вбачається, що до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_3 ПФУ та зобовязання зробити перерахунок щорічної допомоги за 2008 рік позивач звернувся 20.11.2009 року.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 ПФУ наполягає на застосуванні пропуску строку звернення до адміністративного суду щодо вимог доплати позивачу підвищення до пенсії за 2008 рік, поважних причин пропуску позивачем цього строку судом не встановлено, тому позовні вимоги щодо доплати підвищення до пенсії за період з 01 січня 2008 року по 20 листопада 2008 року задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог з 20 листопада 2008 року по 31 грудня 2008 року, то вона також не підлягають задоволенню, так як згідно довідки наданої управлінням праці та соціального захисту настелення Броварської районної державної адміністрації (а.с.23) від 19.01.2010 року за № 86, позивач ОСОБА_2 отримав щорічну одноразову грошову допомогу на оздоровлення у розмірах визначеному Законом України Про державний бюджет на відповідний рік та Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 Про компенсації виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 100 грн. в лютому 2008 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ст. ст. З, 8 ч.2 ст. 19ч. 1 ст. 92 Конституції України, ст. ст. 8, 9, 11, 86, 99, 100, 102, 158-163 КАС України, суд

постановив:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до управління праці і соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області про стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення відмовити.

На постанову може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів, з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.С.Сердинський