Справа № 607/8994/14а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Справа № 876/8842/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Багрія В.М.,
суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 03.08.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області про зобов`язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку,

В С Т А Н О В И В :
У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про зобов`язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку.
Позивач просив зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі призначити йому пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 12.01.2015 року.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 03.08.2015 року позов задоволено.
Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 12.01.2015 року.
Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області, яке в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.
Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 було правомірно відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв`язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували його участь в роботах в зоні відчуження. Також ОСОБА_1 не надано відомостей про виплату заробітної плати в кратних розмірах. З огляду на вказане, відсутні підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів у військовому квитку ОСОБА_1 НОМЕР_1 позивач в період з 04 травня 1986 року по 18 червня 1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, займаючи посаду водія, та отримав опромінення 26,1 рентген.
11.01.1997 року Тернопільською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) серії НОМЕР_2 .
На час прийняття участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_3 (м. Рівне).
Згідно виписки з наказу командира військової частини НОМЕР_3 м. Рівне №104 від 04.05.1986 року, вважати таким, що відбув з 04 травня 1986 року рядового ОСОБА_1 , водія-санітара, в район Чорнобильської АЕС для участі у проведених заходах по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.
Згідно виписки з наказу командира військової частини НОМЕР_3 м. Рівне №150 від 18.06.1986 року, вважати таким, що прибув 18 червня 1986 року та приступив до виконання службових обов`язків рядового ОСОБА_1 , водія-санітара, із відрядження.
Відповідно до довідки №167, виданої 10.09.1986 року військовою частиною НОМЕР_3 м. Рівне, рядовий ОСОБА_1 , водій військової частини НОМЕР_3 , знаходився у відрядженні з 04 травня 1986 року по 18 червня 1986 року в районі Чорнобильської АЕС на посаді водія та отримав дозу опромінення 26,1 рентген.
Згідно з витягом із протоколу №150 засідання комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві України з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 22.08.1996 року, комісія вирішила на підставі поданих документів визначити ОСОБА_1 учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ (другої) категорії на посаді військовослужбовця в/ч НОМЕР_3 в районі ЧАЕС з 04 травня по 18 червня 1986 року.
12.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі з заявою про призначення йому пенсії, як ліквідатору-чорнобильцю, віднесеному до 2 категорії із зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», надавши при цьому копії посвідчення ліквідатора, військового квитка, виписки із наказу військової частини, довідки військової частини про період перебування, рішення комісії із спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС при Міністерстві України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, трудової книжки та інших документів.
Протоколом засідання комісії управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі по розгляду питань пов`язаних з призначенням пенсій від 21.04.2015 року позивачу відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з тим, що в первинних документах не вказані дні виїзду позивача в зони (на об`єкти, в населені пункти), не подано інших первинних документів, які б підтверджували участь позивача в роботах в зоні відчуження та у зв`язку з відсутністю відомостей про виплату заробітної плати в кратних розмірах,
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому відмова відповідача в призначенні такої пенсії є безпідставною.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій:
учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів 10 років.
Згідно пп. «ґ» п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі Порядок), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9.03.1988 року № 122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що основним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про періоди роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення у встановленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 при зверненні до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку подав усі необхідні документи, що передбачені Порядком. Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач в період з 04 травня 1986 року по 18 червня 1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, а тому він має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
За таких обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, зобов`язавши управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 12.01.2015 року (з моменту звернення з заявою про призначення пенсії).
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції розглянув спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого обґрунтовано задовольнив позов, у зв`язку з чим підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому не можуть бути підставою для її задоволення.
Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області залишити без задоволення.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.08.2015 року в справі № 607/8994/15а залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський