Справа № 812/1491/15
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2015-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 грудня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1491/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря Михальченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, повязаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, в сумі 10962,06 грн.,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, повязаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, в сумі 10962,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу МВС України від 07.08.2014 № 792 «Про переведення курсантів Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка та Донецького юридичного інституту МВС України» переведений для подальшого навчання з 30.08.2014 згідно наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 28.08.2014 № 189 о/с з 2-го курсу Луганського державного університету внутрішніх справ.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 20.06.2015 № 86 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Луганській області для подальшого проходження служби.

Наказом ГУМВС України у Луганській області від 19.08.2015 № 291 о/с відповідача звільнено в запас збройних сил за ст. 64 п. є (за порушення дисципліни).

На виконання вимог Закону України Про міліцію та наказу МВС від 14 травня 2007 року № 150 Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України між відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Луганській області укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

Відповідно до п. 2.3.6 договору в разі відрахування з навчального закладу з підстав, зазначених у п. 3 договору відповідач зобов'язаний відшкодовувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, повязаних з утриманням курсанта, відповідач повинен відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у ХНУВС, у сумі 10962,06 грн.

Станом на день звернення до суду відповідач добровільно не відшкодував, кошти повязані з його утриманням у навчальному закладі.

В ході судового розгляду справи позивач надав суду пояснення в обґрунтування позовних вимог, в яких зазначив, що про отримане відповідачем грошове, продовольче, речове та комунальне забезпечення свідчать відповідні довідки та розрахунки, які згідно з положеннями Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, підтверджують розмір фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а отже є належними та допустимими доказами по справі.

Позивач також зазначив, що довідки розрахунку витрат на продовольче, речове забезпечення, комунальні послуги та грошове забезпечення включено лише за період перебування відповідача в ХНУВС.

На підставі вищевикладеного позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не прибув, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою, про причини неприбуття не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов наступного.

Наказом ХНУВС від 28.08.2014 № 189 о/с ОСОБА_1 відповідно до наказу МВС України від 07.08.2014 № 792 «Про переведення курсантів Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка та Донецького юридичного інституту МВС України» переведений для подальшого навчання з 30.08.2014 згідно наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 28.08.2014 № 189 о/с з 2-го курсу Луганського державного університету внутрішніх справ (арк. справи 5).

01.09.2014 між ОСОБА_1, Харківським національним університетом внутрішніх справ та ГУМВС України у Луганській області укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (арк. справи 8-9).

Пунктом 2.3.6. вказаного договору передбачено, що в разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ України по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.3 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Наказом ХНУВС від 20.06.2015 № 86 о/с По особовому складу відраховано зі складу курсантів та відкомандировано випускника 3-го курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямом підготовки Правоохоронна діяльність Харківського національного університету внутрішніх справ з 20 червня 2015 року до ГУМВС України у Луганській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 (арк. справи 6).

Наказом ГУМВС України у Луганській області від 19.08.2015 № 291 о/с ОСОБА_1 звільнено в запас збройних сил за ст. 64 п. є (за порушення дисципліни), як такого, що не прибув для проходження служби до ГУМВС України у Луганській області після закінчення Харківського національного університету внутрішніх справ (арк. справи 7).

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, повязаних з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі, від 18.06.2015 № 4/490д загальна сума визначених до відшкодування витрати, повязаних з утриманням відповідача у навчальному закладі, за період з 30.08.2014 по 20.06.2015 становить 10962,06 грн., у тому числі: грошове забезпечення 2612,97 грн., продовольче забезпечення 1173,08 грн., речове забезпечення 3646,46 грн., вартість житлово-комунальних послуг і спожитих енергоносіїв 3529,55 грн. (арк. справи 10).

Розмір витрат, повязаних з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі, включених до загальної довідки-розрахунку від 18.06.2015 № 4/490д, підтверджено такими документами: довідкою-розрахунком витрат на продовольче забезпечення курсанта від 23.09.2015 № 5/1653, довідкою-розрахунком про відшкодування витрат по відділенню речового забезпечення від 17.09.2015 № 5/1621, розрахунком комунальних послуг за 2013-2014 навчальний рік від 18.09.2015 № 5/1633, довідкою про грошове забезпечення за 2014-2015 роки від 16.09.2015 № 4/1036 (арк. справи 40-43).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 10.01.2002 року № 2925-ІІІ "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України" навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення включенні до загальної структури МВС України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 грудня 1997 року № 1410 затверджено єдину систему військової освіти, до якої входить позивач.

Відповідно до п. 15 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про міліцію", який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби та спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Таким чином, навчання відповідача у позивача, подальша служба в органах МВС та наявний спір пов'язані з проходженням публічної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок №313), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС (далі - особи), витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі - навчальний заклад) через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість;

2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу;

3) звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном.

Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 18 Закону України "Про міліцію", який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 14.05.2007 № 150 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ" та відповідно до вимог Законів України "Про вищу освіту", Закону України Про міліцію, з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до якого передбачено відшкодування вказаних витрат.

Спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок № 419).

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонного служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв у Харківському національному університеті внутрішніх справ в розмірі 10962,06 грн.

Враховуючи викладені обставини, відповідач повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ, проте зазначені витрати на час розгляду справи ним добровільно не відшкодовано.

Відповідно до п. 6 Порядку № 313 у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги Харківського національного університету внутрішніх справ є обґрунтовані, а тому позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються (частина 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, законодавством не передбачено стягнення судових витрат з відповідача в даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, повязаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, в сумі 10962,06 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: вул. Ладозька, 14, м. Луганськ, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок 5066 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківській області, МФО 851011, ) витрати, повязані з його утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, в сумі 10962,06 грн. (десять тисяч девятсот шістдесят дві грн. 06 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Повний текст постанови складено 04 грудня 2015 року.

Суддя ОСОБА_2