Справа № 2а-13921/11/1370
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Справа № 46964/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Стрийському районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийсільрембуд» до Державної податкової інспекції в Стрийському районі Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Стрийсільрембуд» звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Стрийському районі Львівської області, яким просило скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 18.11.2011 року № НОМЕР_1, яким йому збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 7855,00 грн., в тому числі 6284,00 грн. за основним платежем і 1571,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року позов задоволено.

Постанова мотивована тим, що доводи відповідача про те, що господарська операція з придбання ТзОВ «Стрийсільрембуд» товару у ТзОВ «Галицькі інвестиції» фактично не здійснювалась, а лише документально оформлена, на думку суду, є безпідставними, оскільки реальність цієї операції підтверджується з врахуванням обсягу поставки, характеристики товару, а також поясненнями представника позивача щодо порядку передання товару і господарських взаємовідносин з його контрагентом. Також позивач спростував твердження податкового органу про неправильне оформлення та неповноту первинних документів у підтвердження правомірності віднесення до складу податкового кредиту спірної суми податку на додану вартість. Крім того, позивач надав суду докази використання придбаних у ТзОВ «Галицькі інвестиції» товарів у власній господарській діяльності, а саме довідку Контрольно-ревізійного відділу у Стрийському районі, містах Моршині та Стрию Львівської області від 07.06.2011 року № 38-01/023 зустрічної звірки в ТзОВ «Стрийсільрембуд» по питанню повноти і правильності визначення вартості робіт на обєктах комунальної власності, своєчасності оприбуткування і напрямків використання основних засобів та достовірності стану взаєморозрахунків із Асоціацією «Львівагрокомуненергоефект» за період з 01.12.2008 року до 31.03.2011 року.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає її незаконною і необґрунтованою, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час проведення Державною податковою інспекцією в Шевченківському районі м. Львова перевірки ТзОВ «Галицькі інвестиції» було встановлено відсутність в цього підприємства трудових ресурсів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, необхідних для здійснення господарської діяльності. Також ТзОВ «Стрийсільрембуд» не надало належних первинних документів, які б дали можливість ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції, а саме акти приймання-передачі товару, товарно-транспортні накладні з відмітками про передачу товару тощо. Крім того, відповідач зазначає, що ОСОБА_3, який є засновником, директором і головним бухгалтером ТзОВ «Галицькі інвестиції», є одночасно засновником/директором/головним бухгалтером 179 інших підприємств, що дає підстави вважати, що він не мав реальної можливості здійснення господарських операцій від імені ТзОВ «Галицькі інвестиції» з врахуванням реального часу та необхідних зусиль і дій на їх здійснення, а саме реєстрація підприємств, відкриття рахунків, здійснення управління підприємствами, ведення фінансового, бухгалтерського і податкового обліку, подання звітності тощо.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановив суд, 27-31.10.2011 року працівники Державної податкової інспекції в Стрийському районі Львівської області провели позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Стрийсільрембуд» з питань достовірності декларування податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТзОВ «Галицькі інвестиції» за період з 01.11.2010 року до 31.12.2010 року, за результатами якої складено акт від 07.11.2010 року № 3493/23-3/05444322.

В акті перевірки податковий орган зазначає про порушення позивачем вимог пп. пп. 7.2.1, 7.2.6 п. 7.2, пп. пп. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 6284,00 грн.

На підставі акта перевірки Державна податкова інспекція в Стрийському районі Львівської області прийняла податкове повідомлення-рішення від 18.11.2011 року № НОМЕР_1, яким ТзОВ «Стрийсільрембуд» збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 7855,00 грн., в тому числі 6284,00 грн. за основним платежем і 1571,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Колегія суддів вважає помилковим та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність оскарженого податкового повідомлення-рішення з таких підстав.

Питання визначення платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету до 01.01.2011 року регулювались Законом України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до п. п. 1.6, 1.7 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин та у відповідній редакції) податкове зобов'язання це загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, що визначена згідно з цим Законом; податковий кредит це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 цього Закону податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит згідно з пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 цього Закону є дата здійснення першої з наступних подій: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг) або дата отримання податкової накладної.

Відповідно до пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 цього Закону податкова накладна має містити: порядковий номер податкової накладної; дату її виписування, назву юридичної особи або прізвище, Ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну назву отримувача; ціну продажу без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Згідно з пп. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до пп. 7.2.4. п.7.2 ст. 7 цього Закону право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону, а згідно з п. 9.6 ст. 9 цього Закону свідоцтво про реєстрацію особи як платника податку на додану вартість діє до дати його анулювання.

На підставі аналізу зазначених норм колегія суддів дійшла висновку, що формування субєктом господарювання податкового кредиту та валових витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а повязане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних). Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та валових витрат.

Водночас колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для віднесення вартості придбаних товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат, а сум податку на додану вартість, сплачених в ціні цих товарів (робіт, послуг), до податкового кредиту, є факт реальності придбання таких товарів (робіт, послуг), для чого відповідні витрати платника податків мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції та є підставою для формування податкового обліку.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

В контексті наведеного вище колегія суддів враховує наступне.

ТзОВ «Стрийсільрембуд» стверджує, що у листопаді і грудні 2010 року придбало у ТзОВ «Галицькі інвестиції» товар (ПВХ SN2 і труба вода SDR).

На підтвердження реальності виконання умов цього договору, а саме отримання від ТзОВ «Галицькі інвестиції» вказаного товару ТзОВ «Стрийсільрембуд» надало суду копії видаткових накладних від 05.11.2010 року № 5/11-03 на суму 16750,71 грн., в тому числі податок на додану вартість 2791,78 грн. і від 21.12.2010 року № 21/12-01 на суму 20956,00 грн., в тому числі податок на додану вартість 3492,67 грн., копії податкових накладних від 05.11.2010 року б/н і від 21.12.2010 року № 580 на вказані суми, копії платіжних доручень про оплату вартості придбаних товарів від 05.11.2010 року № 101 на суму 16750,71 грн. і від 20.12.2010 року № 127 на суму 20956,00 грн., копію виписки з банківського рахунку про проведення зазначених платежів та копію витягу з журналу реєстрації довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей за 2010 рік, де під № № 10 і 12 зареєстровані довіреності на імя ОСОБА_4 на отримання товару від постачальника ТзОВ «Галицькі інвестиції».

Також позивач стверджує, що використовував придбані у ТзОВ «Галицькі інвестиції» товари у власній господарській діяльності, а саме при здійсненні робіт з влаштування систем водопостачання в селах Стрийського району Львівської області, що підтверджується довідкою Контрольно-ревізійного відділу у Стрийському районі, містах Моршині та Стрию Львівської області від 07.06.2011 року № 38-01/023 зустрічної звірки в ТзОВ «Стрийсільрембуд» по питанню повноти і правильності визначення вартості робіт на обєктах комунальної власності, своєчасності оприбуткування і напрямків використання основних засобів та достовірності стану взаєморозрахунків із Асоціацією «Львівагрокомуненергоефект» за період з 01.12.2008 року до 31.03.2011 року.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з положеннями цих Правил учасниками транспортного процесу є вантажовідправник, вантажоотримувач та перевізник.

А відповідно до п. 11.7 Правил перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Таким чином, згідно із змістом наведених норм товарно-транспортні накладні повинні бути в наявності як у покупця так і у продавця, незалежно від умов договору поставки (купівлі-продажу) щодо сторони договору, яка зобов'язана здійснити доставку товару.

Однак всупереч вимогам наведених норм податкового законодавства та законодавства про транспорт позивач не надав суду товарно-транспортних накладних чи інших товаросупровідних документів, які б підтверджували фактичне здійснення поставки ТзОВ «Галицькі інвестиції» зазначених вище товарів, в зв'язку з чим поставка цих товарів позивачу не може вважатись встановленим фактом.

Також відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 27.03.2012 у справі № 21-737во10, про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

Як було встановлено під час проведення Державною податковою інспекцією в Шевченківському районі м. Львова перевірки ТзОВ «Галицькі інвестиції» (акт від 28.02.2011 року № 155/23-118/37277910), у даного підприємства відсутні необхідні ресурси для здійснення господарської діяльності, а саме трудові ресурси, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби тощо.

Крім того, як вбачається з наданого відповідачем витягу з Державного реєстру фізичних осіб, ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який є засновником, директором і головним бухгалтером ТзОВ «Галицькі інвестиції» є одночасно засновником/директором/головним бухгалтером 179 інших підприємств.

Дана обставина, як правильно зазначає відповідач, ставить під сумнів наявність у нього реальної можливості здійснення господарських операцій від імені ТзОВ «Галицькі інвестиції» з врахуванням реального часу та необхідних зусиль і дій на їх здійснення, а саме реєстрація ним великої кількості підприємств, відкриття рахунків в банківських установах, здійснення управління підприємствами, укладення договорів з контрагентами, ведення фінансового, бухгалтерського і податкового обліку, подання звітності тощо.

Також слід зазначити, що із змісту наведених вище норм Закону України «Про податок на додану вартість» випливає, що обставиною, з якою даний Закон пов'язує виникнення у платника податку права на податковий кредит, є реальне здійснення операцій з придбання товарів.

Тобто за відсутності факту реального виконання господарської операції відповідні суми податку на додану вартість не можуть включатися до податкового кредиту навіть за наявності формально складених первинних документів або сплати грошових коштів, а отже, і заявлятись в подальшому до бюджетного відшкодування.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 21.01.2011 року у справі № 21-37а10, в якій зазначено, що неналежним чином оформлена (підписана не уповноваженою особою) податкова накладна не може бути підставою для нарахування податкового кредиту за наявності фактів, що ставлять під сумнів реальність наданої послуги.

Колегія суддів враховує, що укладення ТзОВ «Стрийсільрембуд» договору купівлі-продажу з ТзОВ «Галицькі інвестиції» в усній формі суперечить вимогам п. 1 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України, яким передбачено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

При цьому, колегія суддів враховує, що кожна із наведених вище обставин сама по собі не є достатнім доказом відсутності факту реального здійснення господарських операцій, однак, оцінивши всі надані сторонами докази в їх сукупності та взаємному зв'язку, колегія суддів дійшла висновку, що ТзОВ «Стрийсільрембуд» всупереч вимогам ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не надало належних і достатніх доказів того, що господарські операції між ним та ТзОВ «Галицькі інвестиції» мали реальний (товарний) характер, тобто не доведено факту реального отримання позивачем товарів від зазначених підприємств, що в свою чергу позбавляє позивача права на включення відповідних сум до складу податкового кредиту та валових витрат.

Також колегія суддів вважає, що використання позивачем у власній господарській діяльності, а саме при здійсненні робіт з влаштування систем водопостачання в селах Стрийського району Львівської області, товарів, які за найменуванням та характеристиками відповідають тим, що вказані у зазначених вище накладних і податкових накладних, виписаних ТзОВ «Галицькі інвестиції», на що посилаються позивач і суд першої інстанції, не є належним та беззаперечним доказом того, що ці товари були придбані ТзОВ «Стрийсільрембуд» саме у вказаного контрагента.

Крім того, посилання позивача на наявність в Журналі реєстрації довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей за 2010 рік, виписаних 05.11.2010 року і 20.12.2010 року на імя ОСОБА_4 довіреностей на отримання товару від постачальника ТзОВ «Галицькі інвестиції», на думку колегії суддів, не є достатнім доказом реальності спірних господарських операцій, оскільки, як зазначено вище, позивач не довів самого факту отримання товарів від ТзОВ «Галицькі інвестиції».

Враховуючи наведені вище обставини, оцінивши зібрані докази та положення зазначених нормативно-правових актів, колегія суддів вважає помилковим і необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ТзОВ «Стрийсільрембуд» сформувало податковий кредит з податку на додану вартість за період, що перевірявся, з дотриманням вимог законодавства, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Стрийському районі Львівської області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2012 року у справі № 2а-13921/11/1370 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийсільрембуд» до Державної податкової інспекції в Стрийському районі Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_5

Постанова складена в повному обсязі 16.11.2015 року