Справа № 818/1581/15
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 р. Справа № 818/1581/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант-Агро" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2015р. по справі № 818/1581/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУРЕ-АГРО"

до Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області , Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамант-Агро" , ОСОБА_8

про скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛОТУРЕ-АГРО" звернулося до суду з позовом до Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1, в якому просило: скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18574673 від 13 січня 2015 р. 08:48:36 та зобовязати Реєстраційну службу Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 18574673 від 13 січня 2015 р. 08:48:36 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 32134921, дата час формування витягу 13 січня 2015 р. 08:53:37);

скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 19162963 від 06 лютого 2015 р. 16:26:12 та зобовязати Реєстраційну службу Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 19162963 від 06 лютого 2015 р.16:26:12 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 33284527, дата час формування витягу 06 лютого 2015 р. 16:29:57);

скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18551157 від 10 січня 2015 р. 15:00:41 та зобовязати Реєстраційну службу Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 18551157 від 10 січня 2015 р. 15:00:41 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 32090017, дата час формування витягу 10 січня 2015 р. 15:04:15);

скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18012364 від 15 грудня 2014 р. 17:45:03 та зобовязати Реєстраційну службу Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 18012364 від 15 грудня 2014 р. 17:45:03 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 31017655, дата час формування витягу 15 грудня 2014 р. 17:48:42);

скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17975889 від 13 грудня 2014 р. 15:28:28 та зобовязати Реєстраційну службу Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 17975889 від 13 грудня 2014 р. 15:28:28 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 30950609, дата час формування витягу 13 грудня 2014 р.15:32:08);

скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18551069 від 10.01.2015 14:35:55 та зобовязати Реєстраційну службу Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 18551069 від 10 січня 2015 р. 14:35:55 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 32089800, дата час формування витягу 10 січня 2015 р. 14:38:45);

скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 19665448 від 27.02.2015 10:22:08 та зобовязати Реєстраційну службу Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 18547973 від 09 січня 2015 р. 13:44:27 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 34253469, дата час формування витягу 27 лютого 2015 р. 10:30:04).

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІАМАНТ-АГРО", подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року та закрити провадження по справі у звязку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», КАС України та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволеню.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем укладено ряд договорів оренди землі з мешканцями с. Синівка Липоводолинського району Сумської області, які зареєстровані у Липоводолинському районному відділенні Сумської регіональної філії ДП Центр ДЗК, а саме: договір оренди землі, укладений 10 грудня 2006 року з ОСОБА_7 щодо оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0054), зареєстрований 12 червня 2007 року за № 67; договір оренди землі, укладений 10 грудня 2006 року з ОСОБА_5 щодо оренди земельної ділянки (кадастровий номер :02:003:0009), зареєстрований 22 квітня 2011 року за № 00496; договір оренди землі, укладений 10 грудня 2006 року з ОСОБА_8 щодо оренди земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0083), зареєстрований 04 липня 2007 року за № 34; договір оренди землі, укладений 10 грудня 2006 року з ОСОБА_10 щодо оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0046), зареєстрований 04 липня 2007 року за № 06; договір оренди землі, укладений 10 грудня 2006 року з ОСОБА_11 щодо оренди земельної ділянки (кадастровий номер :03:002:0046), зареєстрований 04 липня 2007 року за № 32; договір оренди землі, укладений 10 грудня 2006 року з ОСОБА_6 щодо оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0026), зареєстрований 12 червня 2007 року за № 62; договір оренди землі, укладений 20 травня 2010 року з ОСОБА_2 щодо оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0069), зареєстрований 07 квітня 2011 року за № 00234. ( а.с. 31-104).

Державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 у зв'язку з виникнення іншого речового права (Договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, укладеного 18 квітня 2014 р. між ПАТ БАНК КАМБІО та ТОВ ДІАМАНТ-АГРО) 13 січня 2015 р., 06 лютого 2015 р., 10 січня 2015 р., 15 грудня 2014 р., 13 грудня 2015, 27 лютого 2015 р. прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (права оренди) за ТОВ ДІАМАНТ-АГРО щодо зазначених земельних ділянок. (а.с. 39, 40-41, 50, 51-52, 60, 61-62, 72, 73-74, 82, 83-8492, 93-94, 102, 103-104).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у ТОВ ДІАМАНТ-АГРО право оренди землі на момент його державної реєстрації не виникло, у звязку з чим оскаржувані рішення підлягають скасуванню, а відповідач зобовязаний внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав і обтяжень на підставі цих рішень.

Колегія суддів частково не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо реєстрації прав та їх обтяжень регулюється Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, частиною першою статті 15 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/ або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/ або їх обтяження.

При цьому статтею 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, а саме:

1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) обєкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав;

3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа;

4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

5) заяву про державну реєстрацію прав, повязаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною девятою статті 15 цього Закону;

5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього право набувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим право набувачем;

5-2) заява про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною девятою статті 15 цього Закону;

5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як Єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким право набувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку;

5-4) після завершення пятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення;

5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не е державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем;

6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналогічні положення щодо виникнення права оренди земельної ділянки містяться і в Законі України Про оренду землі, згідно статті 6 якого, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Доводи апелянта, що спір по даній справі не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів вважає безпідставними з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Статтею 17 КАС України визначена юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено поняття суб'єкту владних повноважень, відповідно до якого це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно зі ст. 104 КАС України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку субєкту владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватись відповідним субєктом саме в сфері публічно правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Таким чином, при визначенні питання до юрисдикції якого суду відноситься ця справа, суд першої інстанції повинен виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, на захист яких подано позов.

Колегія суддів зазначає, що апелянт помилково вважає, що дана справа не належить до розгляду в порядку апеляційного провадження, оскільки судовим розглядом встановлено, що позовні вимоги позивача фактично полягають в оскарженні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, які є такими, що підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Щодо суті позовних вимог судовим розглядом встановлено, що 03 вересня 2013 р. ТОВ ЛОТУРЕ-АГРО в особі в.о. генерального директора ОСОБА_12 уклало з ПАТ БАНК КАМБІО договір застави (а.с.28-29), предметом якого є забезпечення зобовязань ТОВ ЛОТУРЕ-АГРО перед ПАТ БАНК КАМБІО шляхом передачі в заставу прав оренди земельних ділянок у Сумські області.

Згідно умов зазначеного договору, забезпечувалось виконання зобовязань позивача щодо повернення кредитних коштів, отриманих позивачем в ПАТ БАНК КАМБІО відповідно до наступних договорів: - кредитного договору № 487/02-2009 від 08 вересня 2009 р.; кредитного договору № 001/1-2012/840 від 15 лютого 2012 р.; договору про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21 лютого 2013 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 92. Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Частиною 2 статті 203 Цивільного Кодексу України передбачено, що однією із вимог, додержання якої є необхідним для чинності правочину, є те, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Застава права на чужу річ здійснюється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відповідно до договору або закону потрібна згода власника.

Судовим розглядом встановлено, що в.о. генерального директора ТОВ ЛОТУРЕ-АГРО ОСОБА_12, не отримавши згоди у власників земельних ділянок, передав права оренди на земельні ділянки в заставу третій особі - ПАТ БАНК КАМБІО, чим порушив ст. 583 ЦК України та п. 26 відповідних договорів оренди, украдених ТОВ ЛОТУРЕ-АГРО з власниками землі.

Рішенням Господарський суд Сумської області віл 25 лютого 2015 року по справі №920/983/14, яке набрало законної сили 13 березня 2015 р. (а.с.20-25) встановлено, що власниками земельних ділянок є фізичні особи та на час укладення договору застави від 03 вересня 2013 р. право оренди цих земельних ділянок належало ТОВ ЛОТУРЕ-АГРО.

При укладенні ТОВ ЛОТУРЕ-АГРО з ПАТ БАНК КАМБІО договору застави від 03 вересня 2013 р., ТОВ ЛОТУРЕ-АГРО порушені умови передачі у заставу права оренди земельної ділянки, передбачені пунктом 26 договорів оренди земельних ділянок, укладених другим відповідачем (ТОВ ЛОТУРЕ-АГРО) з власниками земельних ділянок, а також порушені вимоги частини третьої статті 583 Цивільного кодексу України.

Пунктом 26 договорів оренди земельних ділянок, укладених другим відповідачем з власниками земельних ділянок, передбачено, що передача права оренди земельної ділянки в заставу здійснюється за письмовою згодою між сторонами договору оренди, а частиною третьої статті 583 цивільного кодексу України визначено, що застава права на чужу річ здійснюється за згодою власника цієї речі, якщо для відчуження цього права відповідно до договору або закону потрібна згода власника.

Доказів такої письмової згоди між сторонами договорів оренди землі (між другим відповідачем і власниками земельних ділянок) жодним з учасників судового процесу у даній справі до суду першої та апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що передача ТОВ ЛОТУРЕ-АГРО в заставу ПАТ БАНК КАМБІО права оренди земельних ділянок є неправомірною, а відтак ПАТ БАНК КАМБІО неправомірно отримало в заставу право оренди земельних ділянок, вказаних у додатках до договору застави від 03 вересня 2013 р., і відповідно неправомірно відступило ці не набуті ним права (учасниками судового процесу не подано суду доказів державної реєстрації ПАТ БАНК КАМБІО права оренди земельних ділянок за собою) ТОВ ДІАМАНТ-АГРО, у якого право оренди земельних ділянок, з огляду на усе вищевикладене не виникло. В заставу ПАТ БАНК КАМБІО було передано право оренди земельних ділянок (майнові права).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ ДІАМАНТ-АГРО та ПАТ БАНК КАМБІО укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором, умовами якого передбачено, що ТОВ ДІАМАНТ-АГРО прийняло від ПАТ БАНК КАМБІО право вимоги і став кредитором за виключним переліком договорів:- кредитним договором № 487/02-2009 від 08 вересня 2009 р.; - кредитним договором № 001/1-2012/840 від 15 лютого 2012 р.; - договором про надання банківської гарантії № 005г-2013/980 від 21 лютого 2013 р.

Підпунктом 1.5. зазначеного договору встановлено, що сторони приймають до уваги, що виконання зобов'язань за основними договорами забезпечені договором застави від 03 вересня 2013 року (т. 1 а.с. 30), за яким боржник передав первісному кредитору право оренди земельних ділянок (майнові права) згідно переліку, який є частиною договору застави. Відповідно до умов договору застави, при порушенні Заставодавцем зобов'язань за основним договором на момент укладення цього договору у первісного кредитора виникло право на задоволення вимог, забезпечених заставою, за рахунок заявлених майнових прав. Пунктом 1.6. договору встановлено, що первісний кредитор передає новому кредитору право на задоволення вимог за основними договорами шляхом набуття права оренди на земельні ділянки.

Згідно пункту 1.7. договору, з моменту підписання цього договору новий кредитор набуває права вимоги за основними договорами та стає орендарем в договорах оренди, право на оренду яких було заставлено.

Колегія суддів зазначає, що згідно умов договору ПАТ БАНК КАМБІО фактично передає ТОВ ДІАМАНТ-АГРО право оренди земельних ділянок, разом з передачею права вимоги за кредитним договором, проте доказів реєстрації права оренди земельних ділянок за ТОВ ДІАМАНТ-АГРО в розумінні ст. 125 Земельного кодексу України сторонами не надано.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 133 Земельного кодексу України, заставодержателем земельних ділянок сільськогосподарського призначення та прав на них (оренди, емфітевзису) можуть бути лише банки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що ТОВ ДІАМАНТ-АГРО не міг бути заставодержателем прав оренди земельних ділянок, оскільки не є банківською установою та не міг отримати право оренди таких земельних ділянок від ПАТ БАНК КАМБІО, оскільки останній не провів державну реєстрацію такого права за собою, відтак не міг передавати таке право третім особам. При цьому, згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень таке речове право як право оренди земельної ділянки підлягає обовязковій державній реєстрації.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України (яка є спеціальною в правовідносинах набуття речового права), право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Відповідно до статті 514 Цивільного Кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент укладення Договору відступлення прав вимоги за кредитним договором ПАТ БАНК КАМБІО не належало право оренди земельних ділянок, перелік яких зазначено в додатку до Договору застави.

Відповідно до п. 35 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868 (надалі - Порядок № 868) під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права.

З аналізу вказаної норми вбачається виключне коло осіб (заінтересованих), які можуть звернутись із заявою про державну реєстрацією на їх користь відповідного речового права, а саме:- власник; - правонабувач, відповідно до якого виникли речові права; - сторона правочину відповідно до якого виникли речові права.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що ТОВ ДІАМАНТ-АГРО не являється жодним із перелічених вище осіб, у звязку з чим право оренди землі на момент його державної реєстрації відсутнє та у державного реєстратора відповідно до п. 3 та п. 4 статті 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відсутні підстави для реєстрації права оренди на земельні ділянки на підставі поданих документів, а саме Договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором від 18 квітня 2014 р.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасування оскаржуваних рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень обґрунтовані та підлягають задоволенню, а постанова суду першої інстанції в цій частині відповідно до ст. 200 КАС України, залишається без змін.

Щодо задоволення позовних вимог позивача стосовно зобовязання відповідача внести записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі оскаржуваних рішень, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Колегія суддів, приходить до висновку, що вимоги про зобовязання відповідача внести записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі оскаржуваних рішень не підлягають задоволенню, оскільки вони передчасні. Крім того, суд не може перебирати на себе функцію органу реєстраційної служби.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у звязку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткову відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант-Агро" задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2015р. по справі № 818/1581/15 скасувати в частині: зобовязання Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 18574673 від 13 січня 2015 року 08:48:36 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 32134921, дата час формування витягу 13 січня 2015 08:53:37);

зобовязання Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 19162963 від 06 лютого 2015 р. 16:26:12 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 33284527, дата час формування витягу 06 лютого 2015 р. 16:29:57);

зобовязання Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 18551157 від 10 січня 2015 р. 15:00:41 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 32090017, дата час формування витягу 10 січня 2015 р. 15:04:15);

зобовязання Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 18012364 від 15 грудня 2014 р. 17:45:03 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 31017655, дата час формування витягу 15 грудня 2014 р. 17:48:42);

зобовязання Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 17975889 від 13 грудня 2014 р. 15:28:28 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 30950609, дата час формування витягу 13 грудня 2014 р. 15:32:08);

зобовязання Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 18551069 від 10 січня 2015 р. 14:35:55 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 32089800, дата час формування витягу 10 січня 2015 р. 14:38:45);

зобовязання Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на підставі рішення № 18547973 від 09 січня 2015 р. 13:44:27 (ОСОБА_9 з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 34253469, дата час формування витягу 27 лютого 2015 р. 10:30:04).

В цій частині прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОТУРЕ-АГРО".

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_13
Судді ОСОБА_14 ОСОБА_9
Повний текст постанови виготовлений 30.11.2015 р.