Справа № 823/3175/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/10793/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області про скасування вимоги,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2014 року,

встановив:

У жовтні 2013 року ФОП ОСОБА_4 пред'явила позов до Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області (далі - управління ПФУ) про скасування вимоги про сплату недоїмки від 06.02.2013 р. № Ф-220 У на суму 1194,03 грн.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2014 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі управління ПФУ, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2010 року отримує пенсію за віком, який зменшено їй відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як особі, яка постійно проживає або постійно працює в зоні посиленого радіологічного контролю.

З 17.09.2001 р. позивач зареєстрована фізичною особою-підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування.

06.08.2013 р. управління ПФУ винесло вимогу № Ф-220 У про сплату позивачем недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 1194,03 грн.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України від 08.07.2010 р. № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За приписами частини четвертої статті 4 цього Закону особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Право на пенсійне забезпечення, загальні умови призначення пенсій, порядок їх нарахування та розміри визначаються, зокрема, Законом України від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" та Законом України від 09.07.2003 р. № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом першим частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено такий вид пенсій, як пенсія за віком.

У пункті 13 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії, щомісячного грошового утримання, зокрема й відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначається одна пенсія, щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

Разом з тим, відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом. Статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено такі види трудових пенсій: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.

Частиною першою статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особи, яким пенсії призначені зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є пенсіонерами за віком, і це відповідає Прикінцевим положенням Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, фізичні особи-підприємці, які отримують зазначену пенсію і які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі частини четвертої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", проте не позбавлені права сплачувати цей внесок на добровільній основі.

Вказаний висновок відповідає усталеній практиці Верховного Суду України з цього питання (постанови від 27.05.2014 р. (№ 21-173а14), від 03.06.2014 р. (№ 21-125а14), від 13.01.2015 р. (№ 21-333а14), від 20.01.2015 р. (№ 21-575а14).

У зв'язку з цим колегія суддів погоджується з рішенням судів попередніх інстанцій про скасування оскарженої вимоги управління ПФУ.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Тальнівському районі Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.