Справа № 826/6914/15
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/38835/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

суддівОстровича С.Е.
Степашка О.І.
Федорова М.О.
секретар судового засідання Мартиненко Г. В.

представник позивача Осадчий П. М.

представник відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пан Укрейн» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пан Укрейн» (далі - ТОВ «Пан Укрейн») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ в Оболонському районі) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 червня 2015 року позовні вимоги ТОВ «Пан Укрейн» задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року апеляційну скаргу ДПІ в Оболонському районі залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 червня 2015 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ДПІ в Оболонському районі подала касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Пан Укрейн» в повному обсязі.

ТОВ «Пан Укрейн» подало до суду письмові заперечення на касаційну скаргу ДПІ в Оболонському районі.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

ТОВ «Пан Укрейн» листом від 30 серпня 2013 року за №111 повідомило відповідача про те, що в рахунок сплати задекларованого ним у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2013 року податкового зобов'язання з податку на додану вартість за липень 2013 року на суму 865802,00 грн., яка підлягає сплаті до бюджету в строк до 30 серпня 2013 року, ним подано в ПАТ «КБ «Даніель» платіжне доручення за №3143 від 22 серпня 2013 року на суму 865802,00 грн., але з невідомих йому причин, станом на 30 серпня 2013 року відповідна сума до бюджету не перерахована. До листа позивачем було додано відповідне платіжне доручення та виписки по рахунку. Лист отримано відповідачем 30 серпня 2013 року.

ДПІ в Оболонському районі м. Києва у зв'язку з ненадходженням станом на 05 жовтня 2014 року до бюджету узгодженої суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1386710,19 грн., винесена податкова вимога за №5881-25 від 06 жовтня 2014 року, якою вимагається терміново сплатити суму податкового боргу та попереджено позивача про те, що органом державної податкової служби буде здійснено опис майна у податкову заставу. Рішення про опис майна у податкову заставу №6867/10 було прийнято 15 жовтня 2015 року, згідно з яким вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності позивача (господарському віданні або оперативному управлінні).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та ПАТ «КБ «Даніель» укладено договір банківського рахунку №РКО-32192 Т від 29 липня 2009 року, згідно умов якого, з урахуванням умов додаткової угоди від 17 серпня 2009 року до зазначеного договору, банк зобов'язаний здійснювати комплексне розрахунково-касове обслуговування клієнта та виконувати за його дорученням розрахункові та касові операції. З метою своєчасної сплати до бюджету податків та зборів, позивачем відправлялися банку наступні платіжні доручення:

- №3138 від 19 липня 2013 року на суму 2188,00 грн. в рахунок сплати податку на прибуток липень 2013 року (авансовий платіж);

- №3140 від 29 липня 2013 року на суму 350000,00 грн., в рахунок сплати податку на додану вартість - термін сплати 30 липня 2013 року;

- №3142 від 21 серпня 2013 року на суму 200000,00 грн., в рахунок сплати податку на додану вартість за серпень 2013 року;

- №3143 від 22 серпня 2013 року на суму 865802,00 грн., в рахунок сплати податку на додану варітьсь за липень 2013 року - термін сплати до 30 серпня 2013 року;

- №3144 від 29 серпня 2013 року на суму 42000,00 грн., в рахунок сплати податку на додану вартість за серпень 2013 року.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації (п. 57.1 ст. 57 Кодексу).

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 89.1 ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Разом з тим, відповідно п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що платіжне доручення №3143 від 22 серпня 2013 року про перерахування до Державного бюджету податкових зобов'язань з ПДВ за липень 2013 року ТОВ «Пан Укрейн» подано до банківської установи на повну суму зобов'язання в межах граничного строку сплати та прийняте до виконання банківською установою в день його подання.

Згідно ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» від 05квітня 2001 року № 2346-ІІІ, переказ грошей - це рух певної суми грошей з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому в готівковій формі.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону №2346-ІІІ, банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно з п. 22.4 ст. 22 зазначеного Закону, ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку виконує платіжна система (п. 1.29 ст. 1 даного Закону).

Отже, виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання та його сплати, пов'язане саме з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов'язання відповідальність несе банк.

Відповідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що визначальним у змісті даної норми є те, з чиєї вини відбулося невнесення чи неповне внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду, а отже у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про те, що позивачем було виконано обов'язок сплати до бюджету відповідної суми податку на додану вартість, а ненадходження до бюджету відповідних сум є виключно виною банку, а тому оскаржувані рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про наявність правових підстав для визнання податкової вимоги та рішення про опис майна позивача у податкову заставу протиправними та такими що підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм процесуального та матеріального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 червня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
О.І. Степашко
М.О. Федоров