Справа № 2-а-99/11
Суддя: Маршал І. М.
Дата ухвалення: 2011-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-99/11
Провадження №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2011 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Маршал І.М.

розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області про зобовязання здійснити нарахування та виплату недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії як особі, якій встановлено «дитина війни», -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області, в якому просить визнати бездіяльність відповідача у вигляді невиплати їй надбавки до пенсії в розмірах, що передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірною, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року включно, з 22 травня по 31 грудня 2008 року включно, за 2009 -2010 роки включно з урахуванням уже проведених виплат, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

Ухвалою від 15 грудня 2010 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області в частині вимог щодо зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії як особі, якій встановлено «дитина війни» за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року включно, з 22 травня по 31 грудня 2008 року включно, за 2009рік, за період з 1 січня 2010 року по 12 червня 2010 року з урахуванням уже проведених виплат залишено без розгляду. Відкрито скорочене провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області в частині вимог щодо визнання бездіяльності відповідача у вигляді невиплати надбавки до пенсії в розмірах, що передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірною, зобовязання відповідача нарахувати та виплатити позивачу підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 13 червня по 31 грудня 2010 року з урахуванням уже проведених виплат, стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат по справі та відповідачу надано строк для подачі заперечень проти позову.

Відповідачем не подано письмових заперечень проти позову.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази приходжу до наступного - позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945року) Другої світової війни було менше 18 років.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є громадянкою України, станом на 2 вересня 1945року їй було менше 18 років ( згідно даних паспорту серії НА№627329, виданого Славутським МВ УМВС України в Хмельницькій області 2грудня 1998 року), а отже вона має статус «дитини війни». Позивачка отримує пенсію через управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року №2195-4 дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2010 році в законодавчому порядку будь-які обмеження щодо дії ст. 6 цього Закону не встановлювалися.

Вихідним критерієм обчислення розміру підвищення до пенсії, яке підлягає нарахуванню та виплаті «дітям війни», є мінімальна пенсія за віком, розмір якої визначено статтею 28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

В силу ст. 2 ч. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІV застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 ч. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Положення частини 3 цієї статті не є перешкодою для застосування зазначеної величини, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком.

Вимогами ст.7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відсутність бюджетного фінансування доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону № 2195-ІV, не може бути причиною невиконання покладених на УПФ зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань ( Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Кечко проти України" від 18 листопада 2005року).

Крім того, як зазначив Європейський Суд з прав людини у вказаному рішенні, в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення).

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року № 121/2001. Основним завданням Пенсійного фонду України є забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат, що здійснюється з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута у вигляді невиплати позивачу щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» слід визнати неправомірною та зобов'язати відповідача провести нарахування та виплату підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 13 червня по 31 грудня 2010 року з урахуванням уже проведених виплат.

Керуючись ст. ст. 158-160, 163, 183-2 КАС України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області щодо недоплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області провести перерахунок призначених виплат згідно з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком і виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 13 червня по 31 грудня 2010 року з урахуванням уже проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3грн.40 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу з направленням її копії апеляційній інстанції до апеляційного адміністративного суду через Славутський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Маршал І. М.