Справа № 826/12118/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 листопада 2015 року 12:01 № 826/12118/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді Аблова Є.В.,

судді Погрібченка І.М.,

судді Шулежка В.П.,

при секретарі судового засідання Мар'янченко Д.А.,

за участю сторін:

представника позивача - Лазарева О.В.,

представника відповідача - Мельниченко А.А.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «КЕРАМЕТ» до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося приватне акціонерне товариство «КЕРАМЕТ» до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачем протиправно допущено бездіяльність щодо реєстрації контрактів №20032015 від 20.03.2015 р. та №23032015 від 23.03.2015 р. на здійснення експортних операцій з брухтом чорних металів. При цьому, позивач зазначив, що відповідач 23.04.2015 р. отримав листи з переліком всіх необхідних документів, які передбачені законодавством.

У позовній заяві позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо не прийняття рішення щодо реєстрації, оформлення та видачі картки реєстрації - обліку зовнішньоекономічного контракту (договору) №20032015 від 20.03.2015 р., №23032015 від 23.03.2015 р.;

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України прийняти рішення щодо реєстрації, оформлення та видачі картки реєстрації - обліку зовнішньоекономічного контракту (договору) №20032015 від 20.03.2015 р., №23032015 від 23.03.2015 р.;

- витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях, наявних в матеріалах справи.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд дійшов висновків про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що приватне акціонерне товариство «Керамет» здійснює діяльність щодо оптової торгівлі відходами та брухтом та відновлення відсортованих відходів на підставі ліцензії серії АВ №580886.

Листами №КМ-08/17-11659 від 27.03.2015 р. та №КМ-09/17-11668 від 31.03.2015 р. позивач звернувся до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України щодо реєстрації контрактів №20032015 від 20.03.2015 р. та №23032015 від 23.03.2015 р. для здійснення експортних операцій з брухтом чорних металів.

При цьому, позивач зазначає, що зазначені листи з переліком необхідних документів відповідач отримав 23.04.2015 р., однак станом на момент звернення до суду відповідач не провів реєстрацію вказаних договорів та не видав картку реєстрації-обліку зовнішньоекономічного контракту та не надав письмового повідомлення.

Незгода позивача з зазначеною бездіяльністю зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про металобрухт» контракти (договори, угоди) на експорт металобрухту підлягають реєстрації в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедуру реєстрації зовнішньоекономічних контрактів (договорів) на здійснення експортних операцій з брухтом чорних металів, брухтом легованих чорних металів та брухтом кольорових металів визначає Порядок реєстрації зовнішньоекономічних контрактів (договорів) на здійснення експортних операцій з металобрухтом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2002 р. N 155 (далі - Порядок №155).

Пунктом 2 Порядку №155 визначено, що для реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору) на експорт брухту чорних металів, брухту легованих чорних металів та брухту кольорових металів суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності України подає Мінекономрозвитку такі документи: супровідний лист; інформаційну картку зовнішньоекономічного контракту (договору) за формою, встановленою Мінекономрозвитку; оригінал зовнішньоекономічного контракту (договору) з усіма діючими на дату подання додатками, специфікаціями, додатковими угодами та іншими документами, які є невід'ємними частинами контракту (договору), та його завірену копію; копію витягу з торговельного, банківського або судового реєстру про реєстрацію іноземного суб'єкта господарської діяльності або копію його реєстраційного посвідчення, виданого компетентним органом іноземної держави; документ, що підтверджує оплату послуг з реєстрації зовнішньоекономічного контракту (договору); експортний сертифікат якості експортованого брухту легованих чорних металів або брухту кольорових металів; завірену в установленому порядку копію сертифіката відповідності системи управління якістю суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності вимогам стандартів ISO 9000-2001, що здійснюють експорт брухту легованих чорних металів або брухту кольорових металів.

Відповідальність за достовірність інформації, що міститься у поданих для реєстрації документах, несе суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності України.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що ПрАТ «Керамет» звернулось до Мінекономрозвитку листами №КМ-08/17-11659 від 27.03.2015 р. та №КМ-09/17-11668 від 23.04.2015 р.

Механізм розгляду документів на видачу карток реєстрації-обліку зовнішньоекономічних договорів (контрактів) на здійснення експортних операцій з металобрухтом у Міністерстві економічного розвитку і торгівлі України визначає організації внутрішнього розгляду структурними підрозділами Мінекономрозвитку документів, поданих суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності для реєстрації договорів (контрактів), затвердженого наказом Міністерства економіки України від 30 жовтня 2008 р. N 604.

Відповідно до п.п. 3, 4 Порядку №604, розгляд документів на видачу карток реєстрації-обліку зовнішньоекономічних договорів (контрактів) здійснюється відділом нетарифного регулювання, відділом контролю у сфері зовнішньоекономічної діяльності, відділом правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності, а також фахівцями Державного інформаційно-аналітичного центру моніторингу зовнішніх товарних ринків "Держзовнішінформ".

Зазначені в пункті 3 цього Порядку відділи в межах своєї компетенції здійснюють розгляд документів з таких питань: відділ нетарифного регулювання - на предмет відповідності даних договору даним інформаційної картки реєстрації зовнішньоекономічного договору (контракту) та додержання встановлених вимог до порядку заповнення інформаційної картки, а також узагальнює висновки відділів, які беруть участь у розгляді документів, проводить оформлення та видачу карток реєстрації-обліку зовнішньоекономічного договору (контракту) або готує лист про відмову в їх видачі; відділ контролю у сфері зовнішньоекономічної діяльності - на предмет застосування спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", до сторін зовнішньоекономічного договору (контракту), поданого для реєстрації; відділ правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності - на предмет відповідності умов зовнішньоекономічного договору (контракту) чинному законодавству України та міжнародним правовим нормам;

Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків "Держзовнішінформ" - на предмет відповідності контрактних цін існуючій на даний час кон'юнктурі ринку експортного товару залежно від умов здійснення зовнішньоекономічного договору (контракту). Під час визначення відповідності цін зовнішньоекономічних договорів (контрактів) на експорт брухту легованих чорних металів та брухту кольорових металів кон'юнктурі таких товарів на світовому ринку враховується хімічний склад і відсотковий вміст легуючих металів у брухті легованих чорних металів та кольорових металів у брухті кольорових металів відповідно до експортного сертифіката якості.

Як зазначив відповідач, Служба безпеки України листом №55/8-1770 від 20.04.2015 р. повідомила, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000051 від 16.02.2015 р. за ознаками злочину, передбаченого с. 2 ст. 258-2 Кримінального кодексу України щодо того, що у період з 2014 року по даний час невстановленими службовими особами, зокрема, ПрАТ «Керамет» (), діючи за попередньою змовою групою осіб, фінансують тероризм, а саме: здійснюють закупівлю металобрухту на території України, у тому числі в окупованих регіонах Донецької та Луганської областей, оформлюють придбаний металобрухт за фіктивними документами через підконтрольні підприємства МП ТОВ «Реал», ТОВ «Юста Трейд», ТОВ «Арсенал ТС», за допомогою яких виводять безготівкові грошові кошти з легального обігу, шляхом переведення їх у готівку, яку в подальшому передають представникам терористичних організацій т.з. ДНР та ЛНР, та тим самим здійснюють фінансове забезпечення вказаних терористичних організацій.

При цьому, як повідомив відповідач, відповідно до рекомендацій комісії з питань ліцензування господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту чорних і кольорових металів, визначення рекомендованих обсягів заявок на видачу ліцензій на експорт товарів та розподілу квот, протокол засідання якої затверджений наказом Мінекономрозвитку від 06.05.2015 р. №450, рішення щодо реєстрації зовнішньоекономічного контракту на експорт металобрухту ПрАТ «Керамет» відкладено до моменту отримання додаткової інформації від Служби безпеки України за результатами здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, про що позивача було повідомлено листом від 22.05.2015 р. №4101-13/16310/07.

Відповідно до листа від 10.06.2015 р. №55/8-2557 слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області повідомлено відповідачу, що досудове розслідування у кримінальному провадженні стосовно ПрАТ «Керамет» триває, а також що в рамках здійснення досудового розслідування, Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровськ винесено ухвалу про заборону використання майном ПрАТ «Керамет», а саме: заборону на використання та розпорядження майном-металобрухтом, який надійшов до ПрАТ «Керамет», у т.ч. із зони проведення антитерористичної операції, а також виробничими, заготівельними майданчиками та іншою територією, яка знаходиться у володінні чи оренді ПрАТ «Керамет».

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи судом направлено до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області запит щодо отримання інформації стосовно результатів проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000051.

За результатами розгляду даного запиту суду повідомлено, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, слідством вживаються заходи, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, з неухильним додержанням діючого законодавства і розумних строків, об'єктивно необхідних для виконання процесуальних дій, прийняття законних та обґрунтованих процесуальних рішень.

Наведене в сукупності свідчить, що у відповідача були наявні підстави для відкладення розгляду питання щодо реєстрації зовнішньоекономічного договору (контракту) до моменту закінчення кримінального провадження.

Крім того, суд звертає увагу, що після закінчення розгляду кримінального провадження право позивача може бути відновлене шляхом розгляду поданих ним документів та прийняття Мінекономрозвитку рішення щодо реєстрації/не реєстрації зовнішньоекономічних контрактів.

Крім того, в частині позовних вимог щодо зобов'язання вчинити певні дії, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд також звертає увагу на положення Постанови Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 р. № П-278/10, якою встановлено, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. Суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

Враховуючи наведене у сукупності, суд прийшов до висновку, що зобов'язання відповідача вчинити відповідні дії щодо реєстрації, оформлення та видачі картки реєстрації - обліку зовнішньоекономічного контракту (договору) №20032015 від 20.03.2015 р., №23032015 від 23.03.2015 р., а відтак задоволенню позовні вимоги в цій частині не підлягають.

При цьому, згідно п.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, підстави для присудження на користь позивача здійснених судових витрат, з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 69-72, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «КЕРАМЕТ» відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Погрібніченко І.М.

Суддя Шулежко В.П.