Справа № 804/9757/15
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2015 р. Справа № 804/9757/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Озерянської С.І.
при секретарі Жижиній К.П.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами» Придніпровський капітал» до Реєстраційної служби м. Дніпродзержинська Дніпродзержинського міського управління юстиції, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_1, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що всупереч тому, що позивач має правовстановлюючі документи, які засвідчують виникнення у нього права власності на нерухоме майно, уповноваженим органом з реєстрації речових прав на нерухоме майно безпідставно було відмовлено у державній реєстрації права власності на нерухоме майно.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав клопотання, в якому просив суд розглядати справу в письмовому провадженні.
Представник відповідача-1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.
Представник відповідача-2 в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання в якому просив суд розглядати справу в письмовому провадженні.
Представник відповідача-3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 27.12.2013 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у справі №209/4325/13-ц була затверджена мирова угода, відповідно до якої був здійснений поділ спірного нерухомого майна та за позивачем визнано право власності на самостійний обєкт нерухомого майна комплекс нежитлових будівель за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Індустріальна, 20 в, загальною площею 2 807,1 кв. м., який складається з літ. Б-3 загальною площею 2 807,1 кв.м.
Зазначене судове рішення набрало законної сили 02.01.2014 року.
08.05.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Придніпровський капітал» звернулося до Реєстраційної служби Дніпродзержинського управління юстиції Дніпропетровської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним № 11315480 для проведення державної реєстрації права власності обєкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Індустріальна, 20 в, загальною площею 2 807,1 кв. м., який складається з літ. Б-3 загальною площею 2 807,1 кв.м на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.12.2013 року.
03.06.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_1 було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.
Підставою для відмови в реєстрації зазначено, що в поданих разом з заявою документах містяться суперечності стосовно власника обєкта нерухомого майна, а саме заява була подана для державної реєстрації права власності за ТОВ «Компанія з управління активами» Придніпровський капітал», однак, як вбачається з договору купівлі-продажу №481 від 11.04.2012 року та відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно власником даного майна є ТОВ «Дніпропальп».
Зокрема, зазначено, що технічний паспорт надано не в повному обсязі. Відсутні підпис і печатка виконавця робіт із технічної інвентаризації, серія та номер кваліфікаційного сертифіката.
Вважаючи оскаржуване рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно протиправним та таким, яке підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів.
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-ІV, Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету ОСОБА_2 України від 22.06.2011року №703.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.
Статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;
4) внесення записів до Державного реєстру прав;
5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;
6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав. Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом ОСОБА_2 України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень №703.
Для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком (п. 26 Порядку №703).
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.
Відповідно до підпункту 10 пункту 27 Порядку №703 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є,зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до частини 1 статті 14 Цивільного процесуального кодексу України, за правилами якого розглядалась справа про визнання права власності, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Отже, таке рішення суду, що набрало законної сили відповідно до пп. 10 п. 27 Порядку №703 та статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме.
Згідно частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених статтею 4-2 та частиною девятою статті 15 цього Закону; під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; після завершення пятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.
Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Таким чином, рішення про відмову у державній реєстрації права власності на об'єкт нерухомості винесено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки державний реєстратор в свою чергу не має передбачених законодавством повноважень на трактування чи встановлення законності судового рішення, що набрало законної сили і є обовязковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Посилання в оскаржуваному рішенні на ту обставину, що заява була подана ТОВ «КУА «Придніпровський капітал», а власником відповідно до договору є ТОВ «Дніпропальп», суд вважає помилковим, оскільки реєстрації підлягав обєкт, належний саме ТОВ «КУА «Придніпровський капітал» та правовстановлюючим документом було судове рішення, а не договір купівлі-продажу, укладений ТОВ «Дніпропальп».
Судом також не приймається посилання відповідача на те, що технічний паспорт надано не в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що в технічному паспорті міститься підпис і печатка виконавця робіт, а також серія та номер кваліфікаційного сертифіката.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
У відповідності по пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013р. Про судове рішення в адміністративній справі, у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.
У відповідності з Рекомендаціями №R (80) 2 Комітету ОСОБА_2 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами» Придніпровський капітал» до Реєстраційної служби м. Дніпродзержинська Дніпродзержинського міського управління юстиції, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_1, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3