Справа № 817/1614/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1614/15

30 листопада 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом:

Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкової заборгованості,
ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулась Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості по податку з доходів фізичних осіб у сумі 16534,25 грн. (перша податкова вимога від 10.08.2009 року №1/3748; друга податкова вимога від 14.10.2009 року №2/4787).

Податкова заборгованість відповідача по податку з доходів фізичних осіб виникла на підставі податкового повідомлення-рішення від 14.04.2010 року №/3, яким позивачу визначену суму податкового зобовязання у сумі 16534,25 грн. за основним платежем та 0,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями на підставі акта перевірки від 15.10.2009 року №173/17-119/НОМЕР_1.

Ухвалою судді від 15.06.15 відкрито скорочене провадження у даній справі.

03.07.2015 року відповідач надіслав до суду письмові заперечення на позовну заяву, за результатом розгляду яких суд ухвалою від 06.07.2015 року постановив здійснити розгляд справи за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.08.2015 року, відкладено до 07.09.2015 року, відкладено до 23.09.2015 року, відкладено до 05.10.2015 року, відкладено до 26.10.2015 року, відкладено до 30.11.2015 року.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час до суду прибув представник позивача.

За таких обставин, відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалою від 30.11.2015 року постановив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що в період вересень-жовтень 2009 року посадовими особами податкового органу була проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового законодавства фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2008 року по 30.06.2009 року (акт перевірки №173/17-119/НОМЕР_1 від 15.10.2009 року).

Згідно з висновками акту перевірки від 15.10.2009 року перевіряючим, зокрема, встановлено, що «відповідно до пп.9.12.1 п.9.12 ст.9, пп.7.1 ст.7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та п. «б» ст.14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» по результатам перевірки донараховано до сплати податок з доходів фізичних осіб за 2008 рік у сумі 15890,75 грн., І-ІІ кв.2009 року 726 грн.».

За результатом проведеної перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.10.2009 року за №/0, яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання з платежем податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 16616,75 грн.

Як свідчать матеріали справи, за наслідками адміністративного оскарження дане податкове повідомлення-рішення було скасоване в частині нарахованого податку в сумі 82,5 грн. та відповідно прийняте нове податкове-повідомлення-рішення №/1 від 17.11.2009 року в сумі 16534,25 грн.

Не погодившись з результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення №/1 від 17.11.2009 року, відповідач звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання нечинним податкових повідомлень-рішень від 21.10.2009 року за №/0 та №/1 від 17.11.2009 року. Однак, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.10.2010 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2013 року, в позові ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м.Рівне про визнання нечинним податкових повідомлень-рішень відмовлено. Згідно з даними автоматизованої систему документообігу Рівненського окружного адміністративного суду постанова набрала законної сили 22.10.2013 року.

Таким чином, грошове зобов'язання ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб в сумі 16534,25 грн. узгоджене та підлягає сплаті.

У звязку з несплатою відповідачем податкового зобовязання, позивачем виставлено податкові вимоги №1/3748 від 10.08.2009 року на суму 734,24 грн. та №2/4787 від 14.10.2009 року, які вручені відповідачу 12.09.2009 року та 05.11.2009 року відповідно, що підтверджується відмітками у корінці даних податкових вимог.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок нарахування і сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб до 01.01.2011 року визначався Законом України від 22.05.2003 року №889-IV Про податок з доходів фізичних осіб, та іншими законами України з питань оподаткування, після 01.01.2011 року порядок нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб нормам Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI встановлено обовязок платника податків, поряд з іншим, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 9 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI встановлено, що податок на доходи фізичних осіб належить до загальнодержавних податків і зборів та справляється на всій території України.

У відповідності до пункту 57.3. статті 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Днем узгодження грошового зобов'язання платника податків згідно пункту 56.17. статті 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI є день закінчення процедури адміністративного оскарження, яким є, зокрема, день, наступний за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк (підпункт 56.17.1. пункту 56.17. статті 56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI).

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI визначено податковий борг як суму узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, згідно з пунктом 59.5. статті 59 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, грошове зобов'язання ОСОБА_1 з податку на доходи фізичних осіб в сумі 16534,25 грн. узгоджене, а тому правові підстави для його несплати у відповідача відсутні.

Посилання відповідача на кримінальну справу №1715/10563/12 по обвинуваченню ОСОБА_2 в умисному ухиленні від сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи, яка зобов'язана їх сплачувати, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів коштів в особливо великих розмірах, судом до уваги не беруться як такі, що не мають відношення для вирішення даної адміністративної справи. В свою чергу, суд звертає увагу, що у разі винесення судом вироку щодо ОСОБА_2, відповідач не позбавлена права звернутися до суду з відповідним позовом до неї.

Пунктом 87.11 ст.87 Податкового кодексу України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 ст.20 Податкового кодексу України встановлено право органів державної податкової служби звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги - обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Тому, у суду відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м.Рівне, вул.Мірющенка, 41а/90, р.н.НОМЕР_1) до місцевого бюджету податкову заборгованість в сумі 16534 (шістнадцять тисяч п'ятсот тридцять чотири) гривні 25 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кравчук Т.О.