Справа № 802/3899/15-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 листопада 2015 р. Справа № 802/3899/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Волощук А.М.

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

за відсутності представників відповідача та третьої особи

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес"

до: Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес" (далі - позивач, СТОВ"Прогрес") із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області (далі - відповідач, УПФУ у Теплицькому районі), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - ОСОБА_3 ОДПІ, третя особа) про визнання протиправним та скасування розрахунків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що СТОВ "Прогрес" від УПФУ у Теплицькому районі отримані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій №201/06-40/03 від 25.02.2015р., №576/06-40/03 від 01.10.2015р., відповідно до яких позивач зобов'язаний щомісячно з січня по грудень 2015 року відшкодовувати відповідачу розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій пенсіонерам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на загальну суму 23 741,75 грн.

Зазначені розрахунки позивач вважає протиправними та незаконними, оскільки на його думку, відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" витрати на виплату і доставку пенсій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. У зв'язку із чим, у позивача відсутній обов'язок сплати таких нарахувань, а тому останній звернувся до суду із даним позовом.

Представники позивача в судовому засіданні надали пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Однак, 25.11.2015р. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення проти позову. Так, згідно наданих письмових пояснень відповідач заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи - ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області в судове засідання не прибув, однак 19.11.2015р. за вх. №34219 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

СТОВ "Прогрес" зареєстроване Теплицькою районною державною адміністрацією 26.02.2000р. та перебуває на обліку у Управлінні Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області та до 01.01.2015р. було платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Законом України від 28.12.2014р. №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набув чинності з 01.01.2015р., внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок та сформовано 4 групу платників єдиного податку до якої віднесено СТОВ "Прогрес".

В подальшому, управлінням Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області були сформовані та направлені на адресу СТОВ "Прогрес" розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах №201/06-40/03 від 25.02.2015р. та №576/06-40/03 від 01.10.2015р. за пенсіонерів:

ОСОБА_5 (електрозварювальник), пільгова пенсія призначена за віком за Списком №2 згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

ОСОБА_4 пільгова пенсія призначена за віком згідно п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

На думку позивача, зазначені розрахунки є протиправними та такими, що належить скасувати, оскільки на підставі Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014р. №71-VIII фактично відбулося перейменування "фіксованого сільськогосподарського податку" на "єдиний податок четвертої групи", при цьому, а ні сама пільга, а ні вимоги до підприємств, які можуть нею скористатися, змінені не були. Тому у відповідача були відсутні правові підстави для направлення на його адресу оскаржуваних розрахунків.

Суд, визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача та наданих у справу доказів, виходив з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень даного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій визначається Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно п. 1 ст. 1 цього Закону платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Об'єктом оподаткування відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 цього ж Закону є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і ставка збору відповідно до ст. 4 становить 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Згідно п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 - 6.5 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Згідно п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для підприємств, установ, організацій, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З 01.01.2015р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VIII, яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

Таким чином, платники, які в 2014 році перебували на обліку, як платники фіксованого сільськогосподарського податку з 01.01.2015 року зобов'язані відшкодовувати Пенсійному фонду України суми понесених витрат на виплату і доставку, пільгових пенсій, призначених працівникам цих підприємств.

Враховуючи зазначене та відсутність передбачених податковим законодавством пільг щодо відшкодування зазначених витрат платниками єдиного податку 4 групи, Пенсійним фондом були сформовані та направлені на адресу позивача оскаржувані розрахунки.

Cтаном на момент формування оскаржуваних розрахунків, податковим законодавством не передбачено пільгового режиму відшкодування платниками 4 групи єдиного податку щодо сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У зв'язку із чим, враховуючи, що відповідно до пункту 6.7 Розділу 6 Інструкції, зазначена в повідомленнях - розрахунках місячна сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсі, призначених на пільгових умовах до 25-го числа СТОВ "Прогрес" не була внесена на відповідні рахунки відповідача, Пенсійний фонд звертався до Вінницького окружного адміністративного суду із позовами про стягнення суми заборгованості (справи №. 802/1681/15-а та № 802/3133/15-а).

Так, постановою суду від 14.09.2015р., яка набула законної сили, у справі №802/1681/15-а адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області до СТОВ "Прогрес" задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість по відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з січня по травень 2015 року за пенсіонерів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 9407,65 грн.

Як видно із зазначеної постанови суду, СТОВ "Прогрес" в ході розгляду адміністративної справи заперечував проти задоволення позову, мотивуючи свою позицію тим, що фактично відбулося перейменування "фіксованого сільськогосподарського податку" на "єдиний податок четвертої групи", при цьому, а ні сама пільга, а ні вимоги до підприємств, які можуть нею скористатися, змінені не були.

Вінницький окружний адміністративний суд розглянувши дану адміністративну справу прийшов до висновку, що нормами податкового законодавства не передбачено виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, для платників єдиного податку, а тому у СТОВ "Прогрес" починаючи з 01.01.2015р. виник обов'язок щодо відшкодування витрат на виплату пільгових пенсій.

Із таким висновком також погодився Вінницький апеляційний адміністративний суду у своїй ухвалі від 11.11.2015р., яка прийнята за результатами перегляду постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.09.2015р. у справі №802/1681/15-а.

Таким чином, СТОВ "Прогрес", як на підставу для скасування розрахунків посилається на аналогічні обставини як у справі про стягнення заборгованості. Відтак, позивач у даному випадку оскаржує не розмір нарахування витрат, а саме правомірність сплати таких нарахувань.

Разом з тим, підставою для сплати таких нарахувань є саме Закон. Із зазначеного випливає, що оскільки позивач не оскаржує суму нарахованих розрахунками витрат, то, в контексті ситуації, що склалася, оскаржувані СТОВ "Прогрес" розрахунки не виступають в якості рішення суб'єкта владних повноважень та їх скасування не понесе для позивача ніяких наслідків у вигляді захисту порушених прав та законних інтересів.

Таким чином, враховуючи викладене, судом встановлено, що мотиви наведені позивачем щодо протиправності розрахунків Пенсійного фонду у даному позові та мотиви заперечення СТОВ "Прогрес" у справах про стягнення заборгованості є аналогічними, та дослідженими у ході розгляду зазначених вище адміністративних справ.

Питання щодо правомірності нарахування та сплати відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій уже досліджувалися під час розгляду адміністративної справи №802/1681/15-а. Висновки щодо зазначеного питання висвітлені у постанові ВОАС від 14.09.2015р. та ухвалі ВААС від 11.11.2015р.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КАС України, обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відтак, суд приходить до переконання, що оскільки законодавством не передбачено виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, для платників єдиного податку, то розрахунки №201/06-40/03 від 25.02.2015р., №576/06-40/03 від 01.10.2015р. сформовані управлінням Пенсійного фонду України у Теплицькому районі правомірно, а відтак скасуванню не підлягають.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За наведених вище підстав, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, витрати пов'язані з розглядом справи, згідно положень статті 94 КАС України, позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ./підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно.

Суддя:

Секретар: