Справа № 2а-6285/12/1370
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2012-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2012 року № 2а-6285/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Іваськевич С.В.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Ком» до ДПІ у Камянка-Бузькому районі Львівської області ДПС про визнання протиправним акта перевірки та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-ком» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомленьрішень № від 22.03.2012р., №000402301 від 22.03.2012р., № від 01.06.2012р.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що оскаржувані податкові повідомлення рішення прийнято з порушенням норм законодавства, оскільки правильність сплати податку на додану вартість підтверджується усіма необхідними первинними документами, які також підтверджують і реальність здійснення господарських операцій, а висновки відповідача стосовно нікчемності правочинів з контрагентами ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та ПП «Ново-ком» є необґрунтованими та не підтвердженими доказами. На підтвердження розміру податкового зобовязання та податкового кредиту з податку на додану вартість під час проведення перевірки були надані всі первинні документи, які відповідачем не були взяті до уваги. Відтак позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що винесені з урахуванням вимог чинного законодавства, просила відмовити в задоволенні позову. Посилається на те, що позивачем неправомірно віднесено до податкового кредиту податок на додану вартість та до витрат витрати в звязку з придбанням товарно-матеріальних цінностей у ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та ПП «Ново-ком», оскільки фактично рух товарно - матеріальних цінностей не здійснювався. Посилається на акт Алчевської ОДПІ в Луганській області від 14.11.2011 року №1811/231-36917481 «Про результати позапланової невиїзної документальної перевірки ПП «Ново-Ком» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.02.2011 року по 30.09.2011 року» та акт Ленінської МДПІ в м. Луганську від 11.11.2011 року №803/23-35554567 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» з питань дотримання податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.12.2010 року по 30.09.2011 року» згідно яких встановлено відсутність юридичних осіб за місцезнаходженням та неможливість самостійно здійснювати фінансово-господарську діяльність через відсутність у них виробничих потужностей та трудових ресурсів.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши долучені до матеріалів справи докази, оцінивши їх в сукупності, виходив з наступного.

В період з 27.02.2012 року по 28.02.2012 року Державною податковою інспекцією у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області ДПС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-ком» з питань перевірки наявності фінансово-господарських відносин із ТзОВ "Лугпромстройсантехмонтаж" () за період з 01.10.2010р.-31.12.2010р., 01.03.2011р.-30.06.2011р., із ПП «Ново-Ком» () за період 01.12.2010р.-31.12.2010р., 01.03.2011р.-30.04.2011р. За результатами перевірки складено акт №70/23-0/32354309 від 29.02.2012 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5, п.11.2.1 п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п.135.2 ст.135, п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України (надалі ПК України) результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в сумі 373 993 грн., в т.ч. за 4-ий квартал 2010р. в сумі 286 508 грн., за 1-ий квартал 2011р. 57 267 грн., за 2-ий квартал 2011р. 30 218 грн., та порушення пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р., що призвело до зайво включених до податкового кредиту сум з ПДВ за жовтень, листопад, грудень 2010р. в сумі 215 844 грн., п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. внаслідок чого завищено суму податкового кредиту в березні, квітні, травні, червні 2011р. на суму 72 089 грн.

Відповідачем на підставі акта перевірки № 70/23-0/32354309 від 29.02.2012 року прийнято податкові повідомлення рішення № від 22.03.2012р., №000402301 від 22.03.2012р., № від 01.06.2012р., якими збільшено суму грошового зобовязання позивача на загальну суму 788 298,42 грн., в тому числі по податку на додану вартість в сумі 350 705,38 грн. та по податку на прибуток в сумі 437 593 грн.

Судом встановлено, що Між ТзОВ «Альфа - Ком» (Замовник) та ПП «ОСОБА_3 - Ком» (Постачальник) укладено договір від 01.12.10 №01/12/10, згідно якого Постачальник зобов'язується власними силами та засобами виконувати роботи по влаштуванню систем вентиляції, опалення, кондиціонування, виконувати ремонтно-будівельні роботи на об'єктах замовника, а також забезпечити поставку обладнання і матеріалів на об'єкт. Замовник зобов'язується надати Постачальнику фронт робіт, прийняти виконані роботи та матеріали і оплатити їх.

На підтвердження виконання умов договору позивачем представлено копії платіжних доручень №1186 від 07.04.2011, №1174 від 25.03.2011, №1165 від 23.03.2011, №1166 від 23.03.2011, №1167 від 23.03.2011, №1163 від 22.03.2011, №1154 від 15.03.2011, №1151 від 11.03.2011, №1144 від 02.03.2011, №1094 від 29.12.2010, №1099 від 30.12.2010, №1086 від 28.12.2010, №1087 від 28.12.2010, №1088 від 28.12.2010, №1081 від 23.12.2010, копії видаткових накладних № РН-713 від 02.12.2010, №РН-715 від 02.12.2010, №РН-716 від 02.12.2010, №РН-717 від 02.12.2010, №РН-718 від 02.12.2010, №РН-719 від 02.12.2010, №РН-731 від 9.12.2010, №РН-735 від 15.12.2010, №РН-2015 від 27.12.2010, №РН-738 від 27.12.2010, №РН-739 від 28.12.2010, №РН - 42 від 05.04.2011, №РН-39 від 04.04.2011, №РН-103 від 25.03.2011, №РН-44 від 24.03.2011, №РН-45 від 24.03.2011, №РН-55 від 23.03.2011, №РН-60 від 15.03.2011, №РН-50 від 11.03.2011, копії податкових накладних №718 від 02.12.2010, №719 від 02.12.2010, №717 від 02.12.2010, №716 від 02.12.2010, ;715 від 02.12.2010, №713 від 02.12.2010, №731 від 09.12.2010, №735 від 15.12.2010, №2015 від 27.12.2010, №738 від 27.12.2010, №739 від 28.12.2010, №50 від 11.03.2011, №60 від 15.03.2011, №55 від 23.03.2011, №45 від 24.03.2011, №44 від 24.03.2011, №103 від 25.03.2011, №39 від 04.04.2011, №42 від 05.04.2011.

Між ТзОВ «Альфа Ком» (Замовник) та ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» (Підрядник) укладено договір від 01.10.10 №2/10/10, згідно якого Підрядник зобов'язується власними силами та засобами виконувати роботи по влаштуванню систем вентиляції, опалення, кондиціонування, виконувати ремонтно-будівельні роботи на об'єктах замовника, а також забезпечити поставку обладнання і матеріалів на об'єкт. Замовник зобов'язується надати Підряднику фронт робіт, прийняти виконані роботи та матеріали і оплатити їх. Між ПП «Міоком» (Третя особа), ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» (Кредитор), ТзОВ „Альфа-Ком" (боржник) укладено договір про виконання зобов'язань Боржником на користь третьої особи (додаток до договору №1/10/10 від 01.10.10). В пункті п.1.1 даного договору зазначено, що у відповідності до цього договору обов'язок Боржника по оплаті щодо виконання грошових зобов'язань по оплаті за Договором, підлягає виконанню на користь Третьої особи. В пункті 1.2 договору зазначено, що зобов'язання по прийманню товару, його перевірці та здійсненні інших дій, які не включають в себе оплату чи інші грошові правочини залишаються на виконанні боржника перед Кредитором.

На підтвердження виконання умов договору позивачем представлено копії актів здачі-прийняття робіт №396 від 05.10.2010, №399 від 05.10.2010, №403 від 06.10.2010, №493 від 15.10.2010, №400 від 05.10.2010, №394 від 05.10.2010, №392 від 05.10.2010, №391 від 05.10.2010, №398 від 05.10.2010, №397 від 05.10.2010, №530 від 19.10.2010, б/н від 01.11.2010, №610 від 27.10.2010, №ОУ-2783 від 02.12.2010, №ОУ-2788 від 02.12.2010, №ОУ-2787 від 02.12.2010, №ОУ-2786 від 02.12.2010, №ОУ-2784 від 02.12.2010, №ОУ-2785 від 02.12.2010, №ОУ-2782 від 02.12.2010, №ОУ-2828 від 06.12.2010, №ОУ-2917 від 14.12.2010, №ОУ-2914 від 15.12.2010, №ОУ-3040 від 27.12.2010, №ОУ-30685 від 30.12.2010, №ОУ-3039 від 27.12.2010, №ОУ-324 від 02.06.2011, №ОУ-177 від 20.05.2011, №ОУ-174 від 16.05.2011, №ОУ-175 від 16.05.2011, №ОУ-169 від 12.05.2011, №ОУ-167 від 10.05.2011, №ОУ-370 від 20.04.2011, №ОУ-369 від 19.04.2011, б/н від 28.03.2011, №ОУ-388 від 25.03.2011, №ОУ-232 від 15.03.2011, копії видаткових накладних №393 від 05.10.2010, №402 від 06.10.2010, №494 від 15.10.2010,№ 623 від 28.10.2010, № 395 від 05.10.2010, №531 від 19.10.2010, № 611 від 27.10.2010, №726 від 01.11.2010, копії податкових накладних №37000 від 05.10.10, №37001 від 05.10.10, №37002 від 05.10.10, №37004 від 05.10.10, №37005 від 05.10.10, №37006 від 05.10.10, №37007 від 05.10.10, №37008 від 05.10.10, №37009 від 05.10.10, №37010 від 06.10.10, №37011 від 06.10.10, №37012 від 15.10.10, №37013 від 15.10.10, №37015 від 19.10.10, №37014 від 19.10.10, №37017 від 27.10.10, №37016 від 27.10.10, №37018 від 28.10.10, №37020 від 01.11.10, №2788 від 02.12.10, №2783 від 02.12.10, №2787 від 02.12.10, №2786 від 02.12.10, №2784 від 02.12.10, №2785 від 02.12.10, №2782 від 02.12.10, №2828 від 06.12.10, №2917 від 14.12.10, №2914 від 15.12.10, №3039 від 27.12.10, №3040 від 27.12.10, №30685 від 30.12.10, №32727 від 22.12.10, №2828 від 06.12.10, №2914 від 15.12.10, №2828 від 06.12.10, №3040 від 27.12.10, №3039 від 27.12.10, №2917 від 14.12.10, №2788 від 02.12.10, №2787 від 02.12.10, №2786 від 02.12.10, №2785 від 02.12.10, №2784 від 02.12.10, №2783 від 02.12.10, №2782 від 02.12.10, №30685 від 30.12.10,№ 324 від 02.06.2011, №173 від 24.05.2011, №177 від 20.05.2011, №174 від 16.05.2011, №175 від 16.05.2011, №181 від 13.05.2011, №169 від 12.05.2011, №167 від 10.02.2011, №370 від 20.04.2011, №369 від 19.04.2011, №480 від 31.03.2011, №479 від 25.03.2011, №232 від 15.03.2011, копії платіжних доручень за 2010 рік №987 від 21.10.2010, №989 від 25.10.2010, №992 від 26.10.2010, №993 від 27.10.2010, №995 від 28.10.2010, №997 від 28.10.2010, №999 від 29.10.10, №1044 від 02.12.2010, №1048 від 03.12.2010, №1053 від 07.12.2010, №1058 від 13.12.2010, №1057 від 13.12.2010, №1070 від 15.12.2010, №1071 від 16.12.2010, №1074 від 20.12.2010, №1080 від 23.12.2010; копії платіжних доручень за 2011 рік №1155 від 15.03.2011,№1170 від 25.03.2011, №1174 від 29.03.2011, №1207 від 22.04.2011, №1209 від 22.04.2011, 1211 від 22.04.2011, №1226 від 10.05.2011, №1239 від 13.0512011, №1236 від 13.05.2011, №1249 від 18.05.2011, №1248 від 18.05.2011, №1254 від 20.05.2011, №1252 20.05.2011, №1250 від 20.05,2011, №1282 від 03.06.2011.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Згідно п. п. 14.1.179. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

Згідно п. п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу

Згідно п. 22.1. ст. 22 ПК України об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу

Відповідно до п.135.2. ст.135 ПК України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2. ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами,передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно п. 201.1. ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Згідно п. 201.4. ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Згідно п. 201.6. ст. 201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Згідно п. 2 цього ж Положення первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

На підтвердження позовних вимог стосовно контрагентів ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та ПП "Ново-Ком" позивачем надано копії: реєстрів отриманих та виданих податкових накладних, податкових накладних, видаткових накладних, платіжних доручень, договору з ТзОВ "Лугпромстройсантехмонтаж" від 01.10.2010р. № 2/10/10, договір з ПП "Ново-Ком" від 01.12.2010р. № 1/12/10, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), локальні кошториси по виконанню монтажних та інших робіт з погодженням договірних цін, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, довіреності, підсумкові вартості ресурсів та інші первинні господарські документи, які підтверджують факт існування товарів та послуг, їх придбання та подальше використання у господарській діяльності.

Таким чином, з врахуванням вищезазначених норм, надані позивачем документи, які відображають стан господарських правовідносин між ним та його контрагентами, свідчать про правомірність формування позивачем податкового кредиту з ПДВ та правомірно обчислено податкові зобовязання з податку на прибуток підприємств, що обґрунтовується наступним.

Зазначені вище норми визначають порядок нарахування відповідних сум з податку на прибуток, формування податкового кредиту, підстави, які дають платнику податків право формувати податковий кредит. Надані позивачем документи складені у відповідності до вимог положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та належним чином завірені сторонами, між якими ці документи оформлялись.

У відповідності до вимог Податкового кодексу України підставою, яка дає платникам податків право формувати податковий кредит є податкова накладна, оформлена згідно вимог п.201.1 ст.201 ПК України. Податкові накладні, оформлені з порушенням вимог ст.201 ПК України, не є підставою для формування податкового кредиту.

Господарські операції, по яких відповідачем встановлено безтоварність, підтверджені податковими накладними. Відповідач не навів жодних доводів щодо неналежності оформлення (з порушенням вимог ст.201 ПК України) наявних в матеріалах справи податкових накладних. Суд також не вбачає порушень в їх оформленні, а тому приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи податкові накладні оформлені належним чином у відповідності до вимог п.201.1 ст.201 ПК України.

Як вбачається з реєстру виданих та отриманих накладних ТзОВ "Альфа-Ком", податкові накладні по операціях, оспорюваних ДПІ у Кам'янка-Бузькому районі Львівської області ДПС, позивачем відображено у податкових деклараціях за періоди, що перевірялися відповідачем. Відповідач не надав доказів щодо не реєстрації цих податкових накладних контрагентами позивача, тому суд приходить до висновку, що податкові накладні зареєстровані належним чином.

Таким чином, у позивача була правова підстава для формування податкового кредиту з ПДВ по господарських операціях з ТзОВ "Лугпромстроймантехмонтаж" та ПП "Ново-Ком".

Доводи відповідача про відсутність інформації в державному реєстрі щодо прав власності на транспортні засоби, складські приміщення, земельні ділянки та інші обєкти нерухомого майна ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та ПП "Ново-Ком" не є достатнім доказом того, що цей контрагент не міг здійснювати господарську діяльність, адже, як було пояснено представниками позивача, відсутність у приватній власності основних фондів чи трудових ресурсів не означає, що такі не могли використовуватись на комерційній основі шляхом оренди транспортних засобів, складських приміщень тощо. Стосовно тверджень відповідача про те, що на ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та ПП «Ново-Ком» не було зареєстровано жодних працівників за трудовими договорами, то це також не виключає можливість цих підприємств залучати до своєї господарської діяльності на основі цивільно-правових угод наймані бригади робітників тощо. Доказів того, що цими підприємствами не використовувались у господарській діяльності орендовані транспортні засоби, наймані бригади робітників та інші трудові ресурси відповідач не надав.

Для установлення звязку між фактом придбання товарів (послуг) і господарською діяльністю, позивач 05.11.2012р. долучив до матеріалів справи належним чином завірені копії документів, з яких вбачається, що послуги та поставлені від ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та ПП «Ново-Ком» товари позивач використав для виконання замовлення таких підприємств як ТзОВ «ТВК «Львів-Холод», ТзОВ «Шувар», ТзОВ «Львівський лікеро-горілчаний завод», ПП «Будінвесттехнологія», ПП «Істар», ПП «Старколд», ТзОВ «ЕКТА», ТзОВ «Компанія Укрбудінвест», ВАТ «Галичфарм», ВАТ «Львівметал», ТзОВ «Енергоресурс-Інвест», ТзОВ «Про ОСОБА_4 Україна» та інші.

Те ж саме вбачається і з показань свідка ОСОБА_5 При його допиті. ОСОБА_5 пояснив, що отримавши замовлення від вказаних вище підприємств про монтаж/демонтаж теплообмінників, їх ремонт, монтаж кондиціонерів, повітряних завіс з водяним нагрівом, встановлення вентиляційних систем, притікальних установок, установка блоків автоматики, прокладання повітропроводів, ізолювання поверхні повітропроводів, встановлення протипожежних клапанів, встановлення систем осушення, стельових дифузорів, теплоізоляція поверхонь, прокладання фреонових магістралей тощо, до виконання замовлень ним, як директором ТзОВ «Альфа-Ком», періодично було залучено ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та ПП «Ново-Ком», які або продавали необхідні товари або забезпечували спеціалістів для виконання певних видів робіт.

Стосовно контрагентів, свідок пояснив, що у Львові знаходяться їхні представництва, через які ТзОВ «Альфа-Ком» з ними співпрацювало, а саме у м. Львові по вул. Навроцького та по вул. Кульпарківській.

Щодо тверджень відповідача про відсутність транспортних засобів у власності підприємств, послугами яких користувалось ТзОВ «Альфа-Ком», свідок пояснив, що хоч фірми знаходяться в Луганську, проте транспортні засоби, які ними використовувались при поставці товарів були на Львівських номерах, і що це орендовані транспортні засоби, оскільки він сам час від часу їх орендує для виробничих потреб. Товари, які він замовляв у ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та ПП «Ново-Ком» поставлялись або на обєкт, де вони одразу монтувалися або на складські приміщення, орендовані ТзОВ «Альфа-Ком», що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Зелена, 149б.

Згідно долучених позивачем до матеріалів справи реєстрів отриманих та виданих ТзОВ «Альфа-Ком» податкових накладних вбачається, що позивач належним чином відобразив у податковому обліку здійснені господарські операції між ним та його клієнтами. Щодо сплати ним відповідних сум податків відповідач претензій не висловив.

Отже, позивачем підтверджено факт придбаних товарів (послуг) та зв'язок із його господарською діяльністю. Позивачем також належним чином виконано податкові зобовязання по операціях з подальшою реалізацією отриманих від ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та ПП «Ново-Ком» товарів та послуг.

Стверджуючи про безтоварність здійснених господарських операцій між позивачем та його контрагентами, відповідач не надав суду беззаперечних доказів, які б спростовували реальність господарських відносин між позивачем і ТзОВ "Лугпромстройсантехмонтаж" чи ПП "Ново-Ком".

В обгрунтування своєї позиції відповідач покликається на акт Ленінської МДПІ у м. Луганську № 803/23-35554567 від 11.11.2011р. (акт податкової перевірки ТзОВ "Лугпромстройсантехмонтаж"), акт Алчевської ОДПІ № 1811/231/36917481 від 14.11.2011р. (акт податкової перевірки ПП "Ново-Ком").

Як вбачається із складеного відповідачем акту перевірки та пояснень його представника у судових засіданнях порушення приписані ТзОВ «Альфа-ком» ґрунтуються на дослідженні господарської діяльності та даних про його контрагентів ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та ПП «Ново-Ком». Що стосується ТзОВ «Альфа-Ком», то жодних доводів щодо порушень податкового законодавства, допущених саме ним під час здійснення підприємницької діяльності, за період, який перевірявся, відповідач не наводить.

Як зазначено у ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. А тому позивач, з врахуванням індивідуального характеру відповідальності відповідати має саме той, хто припустився порушення, не може нести відповідальності за діяльність своїх контрагентів.

Виходячи із законодавчих положень, платник податків не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів при відсутності його вини, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як невід'ємного елемента верховенства права (ст. 8 Конституції України), індивідуальний характер відповідальності відповідати має саме той, хто припустився порушення (ст. 61 Конституції України), забезпечення доведеності вини (ст. 129 Конституції України).

З огляду на це, до фінансової (адміністративної) відповідальності за усі можливі порушення, допущені контрагентами позивача (ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» та ПП «Ново-Ком»), повинні бути притягнуті лише ці підприємства. Порушення податкового законодавства, допущені контрагентами позивача не повинні лягати в основу обвинувачення позивача при встановленні ним тих чи інших порушень.

Також в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували доводи відповідача про порушення кримінальних справ щодо ТзОВ «Лугпромстройсантехмонтаж» чи ПП «Ново-Ком».

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача.

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ в Камянка-Бузькому районі Львівської області ДПС від 22.03.2012 року №, №, від 01.06.2012 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Ком» 2146 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Брильовський Р.М.

Повний текст постанови виготовлений 12.11.2012 року.