Справа № 809/4209/15
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2015 р. Справа № 809/4209/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Черепія П.М.

при секретарі судового засідання Дубінській І.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення № 26431-17 від 02.06.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

15.10.2015 року ОСОБА_3 (надалі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення №26431-17 від 02.06.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення норм чинного законодавства, 02.06.2015 року винесено податкове повідомлення-рішення № 26431-17, яким фізичній особі-платнику податків ОСОБА_3 визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 9476,10 грн. Вважає таке податкове повідомлення-рішення протиправним та просить суд його скасувати.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в адміністративному позові. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, щодо задоволення адміністративного позову заперечила. Просила в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.06.2015 року Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області винесено податкове повідомлення-рішення № 26431-17, яким фізичній особі-платнику податків ОСОБА_3 визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 9476,10 грн. (а.с. 12).

Статтею 266 Податкового кодексу України (надалі Кодекс) врегульовано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно положень підпункту 266.1.1. пункту 266.1 статті 266 Кодексу, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Кодексу, обєктом оподаткування є обєкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Кодексу (в редакції станом на 13.03.2014 року) встановлено, що базою оподаткування є житлова площа обєкта житлової нерухомості, в тому числі його часток.

Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні внесено зміни до статті 266 Кодексу, зокрема слова житлова площа в усіх відмінках замінено словами загальна площа у відповідному відмінку. ОСОБА_4 набрав чинності 01.04.2014 року.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до ЗУ Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні та статті 59 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні, рішенням 45 сесії 6 демократичного скликання Івано-Франківської міської ради № 14222-45 від 12.06.2014 року внесено зміни до додатку рішення міської ради від 24.12.2013 року № 1273-40 Про внесення змін до рішення міської ради від 27.01.2011 року № 22-V, а саме слова житлова площа в усіх відмінках замінено словами загальна площа у відповідному відмінку. Дане рішення набирає чинності з дня опублікування. (а.с. 8).

Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2014 року вказане рішення Івано-Франківської міської ради опубліковане в газеті Західний курєр. (а.с. 9 11).

Згідно положень пункту 8.3 статті 8 Кодексу, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обовязковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Пунктом 10.2 статті 10 Кодексу встановлено, місцеві ради обовязково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору. (пункт 10.3 статті 10 Кодексу).

Відповідно до пунктів 24, 28 частини 1 статті 26 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні, до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України та прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах, а також земельному податку.

Статтею 69 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

Згідно положень частини 1 статті 73 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення щодо розрахування грошового зобовязання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки виходячи з дня прийняття Закону України від 27.03.2014 року Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні, оскільки таке нарахування контролюючому органу слід здійснювати з моменту набрання чинності нормативно-правовим актом органа місцевого самоврядування до виключної компетенції якого віднесено встановлення місцевих податків і зборів, а саме рішення Івано-Франківської міської ради від 12.06.2014 року № 1422-45 Про внесення змін до рішення міської ради від 24.12.2013 року № 1273-40 Про внесення змін до рішення міської ради від 27.01.2011 року № 22-V, тобто з 03.07.2014 року.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, на переконання суду, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 26431-17 від 02.06.2015 року не ґрунтується на нормах права, внаслідок чого підлягає скасуванню, а адміністративний позов до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви додано квитанцію № 0.0.447517582.1 від 15.10.2015 року про сплату судового збору в розмірі 487,20 грн. (а.с. 2).

У зв'язку із задоволенням позовних вимог, з Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача витрати у вигляді судового збору у розмірі 487,20 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 26431-17 від 02.06.2015 року.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_1) сплачений судовий збір в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Черепій П.М.

Постанова складена в повному обсязі 02.12.2015 року.