Справа № 553/2776/15-а
Суддя: Путря О. Г.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 553/2776/15-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Путря О.Г.,

при секретарі Кононець Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25 жовтня 1994 року № 73, від 26 грудня 1996 року № 102 та державного акту на право приватної власності на землю від 26 березня 1997 року ІV-ПЛ №020306 , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25 жовтня 1994 року № 73, від 26 грудня 1996 року № 102 та державного акту на право приватної власності на землю від 26 березня 1997 року ІV-ПЛ №020306. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він та ОСОБА_3 являється співвласниками житлового будинку з господарськими побудовами в с. Копили по вул..Київській , 5 Полтавського району та області. Але в порушення вимог діючого законодавства державний акт на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з господарськими побудовами, видано на ім»я ОСОБА_3 Вважає, що при передачі ОСОБА_3 всієї земельної ділянки були порушені його права як іншого співвласника нерухомого майна, тому рішення органу місцевого самоврядування та похідний від нього державний акт необхідно визнати недійсними.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в поданій до суду заяві обставини та підстави.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з»явився, попередньо надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник проти задоволення позову заперечували. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

У відповідності до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями,

що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Водночас, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, а тому, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За правилами частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із земельних відносин, розглядають в порядку цивільного судочинства.

Окрім того, відповідно до п. 7. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства

Оскільки позивач звернувся до суду за захистом прав, що виникли з земельних правовідносин, цей спір не є публічно-правовим і для нього встановлений інший порядок судового вирішення, а тому зазначена справа не підлягає розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для закриття провадження у справі.

Розгляд таких справ, згідно з положеннями ст. 15 ЦПК України, відбувається за правилами цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України,

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району Полтавської області про визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_2 сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25 жовтня 1994 року № 73, від 26 грудня 1996 року № 102 та державного акту на право приватної власності на землю від 26 березня 1997 року ІV-ПЛ №020306 закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_4