Справа № 461/7534/15-а
Суддя: Фролова Л. Д.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/7534/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015 р. Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

при секретарі Думичі Р.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнання дій протиправними, скасування постанови начальника відділу Державної виконавчої служби, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з даним адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2013 року зобовязано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за власні кошти демонтувати самовільно збудований гараж за адресою: м. Львів, вул. Коцюбинського, 25. В процесі примусового виконання Галицьким відділом ДВС вказаного рішення суду, гараж був демонтований, а державним виконавцем винесена постанова від 08 серпня 2014 року про закінчення виконавчого провадження. Постановою начальника Галицького відділу ДВС від 26 червня 2015 року постанова державного виконавця від 08 серпня 2014 року була скасована та відновлене виконавче провадження № 42303010. З постанови вбачається, що рішення суду було виконане не у повному обсязі, оскільки на місці гаража залишилися будівельні матеріали.

Позивач вважає, що, оскільки, у рішенні суду відсутня частина, яка б зобовязувала відповідачів привести земельну ділянку до попереднього стану, рішення суду є виконаним у повному обсязі та просить суд:

1) визнати протиправними дії начальника Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в частині винесення постанови від 17 червня 2015 року ВП № 42303010 про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 08 серпня 2014 року;

2) скасувати постанову начальника Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 17 червня 2015 року ВП № 42303010 про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 08 серпня 2014 року.

В судовому засіданні представник позивача скаргу підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відділу ДВС до суду не прибув, в письмовому запереченні адресованому суду зазначив, що на підставі постанови начальника відділу державним виконавцем була винесена постанова про відновлення виконавчого провадження, яка є правомірною та такою, що відповідає вимогам законодавства (а.с.20-21).

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому суд також керується розясненнями пленуму Вищого адміністративного суду України, викладеними у п. 7 постанови від 13 грудня 2010 N 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», в яких вказано, що за змістом частини п'ятої статті 83 Закону України "Про виконавче провадження" постанови начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, про скасування постанови або іншого процесуального документа (його частини), прийнятих державним виконавцем, можуть бути оскаржені в десятиденний строк із дня їх винесення, зокрема й у судовому порядку. Юрисдикція таких справ визначається з урахуванням положень частини першої статті 181 КАС України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1. ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Права і обов'язки державного виконавця визначені у ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом частини першої цієї норми державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною другою передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2013 року, позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_1 за власні кошти демонтувати самовільно збудований гараж за адресою: м. Львів, вул. Коцюбинського,25, та стягнуто з них на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради сплачені витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7 грн. 50 коп. (а.с.6).

З ухвали Апеляційного суду Львівської області від 21 вересня 2015 року у справі № 461/11352/14-ц за скаргою Галицької районної адміністрації ЛМР на постанову державного виконавця Галицького ВДВС від 08 серпня 2014 року про закінчення виконавчого провадження (а.с.40-41), вбачається наступне.

08 серпня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2013 року на підставі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а саме примусово демонтовано самовільно збудований гараж.

Постановою начальника Галицького відділу ДВС Львівського міського управління юстиції від 17 червня 2015 року постанова державного виконавця від 08 серпня 2014 року про закінчення виконавчого провадження скасована, зобовязано державного виконавця винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 42303010 (а.с.24). У якості підстави для відновлення виконавчого провадження у даній постанові зазначено, що у звязку з тим, що на місці демонтажу гаража боржником не прибрані будівельні матеріали, рішення суду не може вважатися повністю виконаним.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом (ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження»).

Однак, такі дії начальника відділу ДВС суд вважає протиправними, оскільки, як вбачається з ухвали Апеляційного суду Львівської області від 21 вересня 2015 року державний виконавець, виконуючи рішення суду та виносячи 08 серпня 2014 року постанову про закінчення виконавчого провадження, діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_2, визнання дій начальника відділу ДВС протиправними та скасування його постанови від 17 червня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 158-163, 181 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії начальника Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в частині винесення постанови від 17 червня 2015 року ВП № 42303010 про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 08 серпня 2014 року.

Скасувати постанову начальника Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 17 червня 2015 року ВП № 42303010 про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 08 серпня 2014 року.

Постанова ухвалена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 30 листопада 2015 року проголошено її вступну та резолютивну частини. Повний текст постанови суду виготовлений 03 грудня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.Д.Фролова