Справа № 2-а-8501/11
Суддя: Крижова О.Г. О. Г.
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8501/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2012 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Крижова О.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області про визнання дій протиправними та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити недоплачену 30 % надбавку до пенсії як дитині війни,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій протиправними та зобовязання субєкта владних повноважень нарахувати і виплатити недоплачену 30 % надбавку до пенсії як дитині війни, вказуючи на те, що вона має статус дитини війни, тому має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але отримує його лише у розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком, внаслідок чого просить зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити визначену недоплату у розмірі встановленому Законом України Про соціальний захист дітей війни за період з 01.01.2007р. по 31.12.2007р., з 01.01.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р. по 31.12.2010р., з 01.01.2011р. по 31.08.2011р. в сумі 7219,50 грн.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність в порядку письмового провадження, на підставі наявних матеріалів в справі, позовні вимоги підтримує в повному обємі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав письмові заперечення проти позову, просив розглядати в порядку письмового провадження.

В запереченнях вказав, що діяв в межах повноважень, наданих йому Закономи України та підзаконними нормативно-правовими актами. Позовні вимоги заперечує, посилаючись на те, що встановлення розміру вказаного підвищення до пенсії виходить за межі компетенції органу Пенсійного фонду України. А згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. На підставі ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Проте, згідно із ч.3 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч.1 зазначеної вище статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Положення ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, щодо мінімального розміру пенсій, не застосовується для визначення розмірів підвищення до пенсії, передбаченого ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Статтею 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни визначено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Крім того, ч.2 ст.8 Закону України Про пенсійне забезпечення, ч.2 ст.72 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ч.4 ст.3 Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування закріплені норми, згідно з якими кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, та відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1261 від 24.10.2007 року, використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають .

19 червня 2011 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік від 14.06.2011р. № 3491-VI, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.ст.14, 22, 37 та ч.3 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Зазначеній категорії осіб, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян та постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету. Кошти Пенсійному фонду України, для реалізації проведення зазначеного підвищення, виділяються з Державного бюджету в розмірах, передбачених вказаними постановами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 8 постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,10 грн., з 01 липня - 48,20 грн. та з 01 жовтня - 49,80 грн.

Пункотом 6 Постанови КМУ від 06 липня 2011 року № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,80 грн. Вважають, що позивач отримує підвищення до пенсії, як дитина війни, згідно норм чинного законодавства. В задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити повністю.

Дослідивши позовні вимоги та заперечення відповідача, повно і всебічно зясувавши всі докази і обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, народилася 24.12.1935 року в м.Сольці Новгородської області, Росія. Згідно із статтею 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни, особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років є дитиною війни. Отже, ОСОБА_1 є дитиною війни, що підтверджується відповідною відміткою в пенсійному посвідченні № 141062, виданому Управлінням Пенсійного фонду України в м.Рівне 24.04.1991 року. Виходячи із цього, позивач має право на пільги, та соціальні гарантії, передбачені Законом України Про соціальний захист дітей війни.

Відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.3 Закону України Про соціальний захист дітей війни державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 Закону України Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1261 від 24.10.2007р. (далі Постанова № 1261), до основних завдань Пенсійного фонду України віднесено, зокрема, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно законодавства здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. У п.8 вказаної Постанови до джерел формування коштів Пенсійного фонду України відносяться також кошти державного бюджету та державних цільових фондів, що перераховуються до Фонду, у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до Указу Президента України № 121/2011 від 01.03.2001р. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообовязкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Враховуючи те, що згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни дітям війни виплачується підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, суд, керуючись положеннями Указу Президента України № 121/2001 від 01.03.2001р. та зазначеної вище Постанови № 1261, приходить до висновку, що саме органами Пенсійного фонду України позивачу повинно було виплачуватись підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Доводи відповідача щодо неможливості задоволення позовних вимог у звязку з відсутністю бюджетних коштів, призначених на ці виплати, судом не приймаються до уваги. Суд вважає необхідним визначити, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання субєктами владних повноважень на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань, не приймаються до уваги.

14 червня 2011 року прийнято Закон України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет на 2011 рік, який набув чинності 19 червня 2011 року та передбачає, що норми і положення ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Вищий Адміністративний суд України надав розяснення від 22.07.2011 року, згідно з якими до набрання чинності нормативно-правового акту Кабінету Міністрів України, прийнятого на виконання вимог п.4 Прикінцевих положень Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік, застосуванню підлягають положення статтей відповідних законів, в тому числі ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Так, Постанова Кабінету Міністрів України № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету від 06.07.2011 року набрала чинності 23.07.2011 року.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача щодо не виплати позивачу підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 16 березня 2011 року по 22 липня 2011 року, є протиправними. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів правомірність його дій, яка полягає у невиплаті позивачу підвищення до пенсії за період з 16 березня 2011 року по 22 липня 2011 року, встановленого ст.6 Закону № 2195-ІV, у звязку з чим позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

Відповідно до ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією, чи бездіяльністю субєкту владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково. Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 16 березня 2011 року по 22 липня 2011 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати починаючи з 16 березня 2011 року по 22 липня 2011 року, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Крижова О.Г.