Справа № 2а-69/2010
Суддя: Кузіна Ж. В.
Дата ухвалення: 2010-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-69/2010
Провадження № 69
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2010 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Пелих Н.М.

За участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУ МВС України в Полтавській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі посилаючись на те, що 19.05.2009 року він рухався на власному автомобілі ВАЗ 21099,днз ВІ 1301 ВА по трасі Київ-Харків у службове відрядження разом з іншими працівниками міліції та цивільними особами. Приблизно о 14 год. між селами Настасівка та ОСОБА_4 Хорольського р-ну автомобіль позивача наздогнала патрульна машина та наказала зупинитись. Працівниками ДАІ були складені два протоколи та постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ,які не були надані для ознайомлення позивачу та не вручені. 18.06.2009р. позивачу стало відомо, щ постановою відповідача від 19.05.2009р. його притягнуто до адмінвідповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 грн. ОСОБА_5 постанова є необгрунтваною, такою що не відповідає дійсним обставинам, незаконною , винесеною з порушенням ст.. 245,276,280 КУпАП. Позивач ПДР не порушував, а тому вказана постанова винесена безпідставно. При винесенні спірної постанови порушено право позивача згідно ст.. 268 КУпАП та не дотримано процедуру розгляду передбачену главою 22 КУпАП.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали пославшись на обставини викладені в позовній заяві , просили позов задовольнити, поновити строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення, визнати незаконною та скасувати постанову ВІ 072063 від 19.05.2009р., закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, видалити з відповідної бази даних запис про здійснення правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП .

Представник відповідача позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивач не зупинився на сигнал інспектора , порушивши п. 8.9 ПДР ,тому відповідно п. 12.12.20 Інструкції з діяльності підрозділів ДПС працівники ДПС почали переслідування транспортного засобу під керуванням позивача. За цей час позивач порушував швидкісний режим у с. Ковтуни та с.Настасівка, правила обгону на ділянках дороги з обмеженою оглядовістю, позначених дорожніми знаками «Обгін заборонено», із суцільною лінією дорожньої розмітки та на шляхопроводі. Автомобіль був зупинений на 226 км автодороги Київ-Харків . Під час складення протоколу позивач поводив себе грубо , погрожував інспектора посилаючись , що він старший за званням та посадою. Від надання пояснень, підпису та отримання копії постанови відмовився . Також про винесення постанови позивач дізнався 19.05.2009 року. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ВІ 072063 від 19.06.2009 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 грн.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 1,3 постанови Кабінету Міністрів України N341 від 14.04.97р. "Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ", ДАІ є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів МВС України, основними завданнями якої є, зокрема, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, а також виявлення причин і умов, що сприяють їх вчиненню.

Статтею 4 п.4,5 зазначеної Постанови зазначено, що ДАІ відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за дотриманням власниками (володільцями) транспортних засобів, а також громадянами, посадовими і службовими особами вимог Закону України "Про дорожній рух", правил, норм та стандартів з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, які регламентують вимоги щодо прав і обов'язків учасників дорожнього руху та організації дорожнього руху; забезпечує безпеку учасників дорожнього руху, захист їх прав та законних інтересів; виявляє та вживає заходів до попередження і припинення адміністративних правопорушень Правил дорожнього руху.

Пункт 1.1. Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС від 27.03.2009 року №111 визначає завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби, що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України (далі - ОВС).

Пунктом 2.2. Інструкції передбачено, що у своїй діяльності працівники підрозділів ДПС керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України та цією Інструкцією.

Пунктом 6.10. Інструкції передбачено, що одним з обов'язків працівників ДПС є постійний контроль за дотримання учасниками дорожнього руху правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху.

Згідно до вищевказаної Інструкції, працівники підрозділів ДПС мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР. Отримані фактичні дані направляти за належністю чи використовувати при складанні адміністративних матеріалів (п.п.7.6.) та складати протоколи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення (п.п.7.7).

Відповідно до п.13.2 Інструкції, нагляд за дорожнім рухом може бути відкритим, прихованим та змішаним.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як свідчать матеріали справи, згідно постанови від 19.06.2010 року , на 226 км автодороги Київ-Харків позивач керував автомобілем ВАЗ 21099, днз ВІ 1310 ВА, здійснив обгін автомобіля , що рухався в попутному напрямку з виїздом на смугу зустрічного руху на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю та визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 грн.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 248 та 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом прядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків… ,а також іншими документами.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП відповідачем був складений протокол від 19.05.2009 року серії АЕ від 0519731 , з якого вбачається , що 19.05.2009 р. о 14 год. на 226 км автодороги Київ-Харків , позивач керував автомобілем ВАЗ 21099, днз ВІ 1310ВА здійснив обгін автомобіля , що рухався в попутному напрямку з виїздом на смугу зустрічного руху на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив п. 14,6 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст. 122 КУпАП. .

Позивачу роз»яснино його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КупАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 19.05.2009р. на 226 км автодороги Київ-Харків.

Підпис особи, яка ознайомлена з місцем та часом розгляди справи - відсутній., позивач відмовився від підпису протокол та дачі пояснень в присутності свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7

До протоколу додається пояснення ОСОБА_8

Згідно пояснень ОСОБА_8 ,які надані 19 травня 2009 року на 226 км автодороги Київ-Харків , останній підтвердив факт скоєння позивачем правопорушення, а саме , що 19.05.2009р. близько 14 год. на автодорозі Київ-Харків , на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю,яка позначена дорожнім знаком «Обгін заборонено» та наявна суцільна лінія горизонтальної розмітки , його автомобіль обігнав автомобіль ВАЗ 21099 , днз ВІ 1310 ВІ сірого кольору, як пізніше з»ясувалось під керуванням ОСОБА_1

Судом приймаються до уваги вказані пояснення, оскільки вони дані ОСОБА_8 безпосередньо 19 травня 2009 року. Пояснення ОСОБА_8 згідно протоколу судового засідання від 02.02.2010р. відповідно до яких ,останній не може пояснити хто і як саме здійснював обгін його автомобіля судом не приймаються, оскільки з часу події,яка мала місце 19.05.2009р. до часу допиту в якості свідка 02.02.2010 року сплинув значний проміжок часу.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що працюють інспекторами ДПС та підтвердили викладені в протоколі про адмінправопорушення та постанові від 19.05.2009 року обставини. Позивач відмовився від дачі пояснення та отримання копії постанови, клопотання про забезпечення права на захист не заявлялось . При складенні процесуальних документів позивач погрожував інспектору звільненням з роботи .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, суду пояснив, що був присутній під час складення протоколу та винесення постанови ,з яких підстав був складений протокол про адмінправопорушення не знає, всі відомості йому відомі зі слів позивача .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що їхав в автомобілі позивача. При складенні протоколу позивач з автомобіля не виходив, позивачу піднесли протокол до вікна та запропонували розписатися. З яких підстав був складений протокол не знає.

Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 суду пояснили, що не були присутні під час складення протоколу про адмінправопорушення та винесення постанови .

Суд вважає, що на підставі складеного протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідка ОСОБА_8 відповідачем повно досліджені обставини справи, і таких доказів достатньо для вирішення справи по суті.

Стаття 252 КпАП України передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Що стосується заперечень представника позивача , щодо не дотримання вимог глави 22 КУпАП при розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення, то вони є неприйнятними, оскільки не ґрунтуються на вимог закону.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 100 КАС України ( в редакції на час відкриття провадження по справі) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умов,якщо на цьому наполягає одна із сторін.

У судовому засіданні представник відповідача наполягала, що позивач знав про винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП України починаючи з дати винесення такої постанови , а саме 19 травня 2009 року.

Позивач у судовому засіданні не заперечував факту винесення в цей день відносно нього спірної постанови, тому суд приходить до висновку, що позивач знав про оскаржувану постанову, але не вчинив дій щодо звернення до суду про її скасування, чи звернення до відповідача щодо отримання копії такої постанови, оскарження дій працівників ДАІ.

За таких обставин, суд приходить до висновку,що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин з позовом про скасування постанови від 19.05.2009 року та закриття провадження по справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2,71, 100, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.В.Кузіна