Справа № 2-а-522/11
Суддя: Манько М. В.
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 2-а-522/2011р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2011 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Манька М.В.

при секретарі Вікторжевському О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Смілі про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень і зобовязання провести перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

Позивач відноситься до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та йому безстроково встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з наслідками аварії на ЧАЄС. В звязку з цим йому призначена та виплачується пенсія по інвалідності з доплатами, визначеними Законом України від 28 лютого 1991 poку № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон 796-ХІІ).

Оскільки розрахунок пенсії йому здійснюється, виходячи з відправної суми для розрахунку 19 грн. 91 коп., позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії управління ПФУ в м. Сміла Черкаської області щодо недоплати йому державної пенсії як особі, віднесеній до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, і просить суд зобов'язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону № 796-ХІІ з 2 липня 2004 року по даний час.

В судове засідання позивач не з'явився, але надав письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача до суду не з'явився, а надав суду заперечення, в якому пояснив, що згідно з ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що порядок обчислення та призначення пенсії по інвалідності, яка настала внаслідок захворювання, визначає Кабінет Міністрів України, а тому пенсія та інші доплати були призначені відповідно до постанови КМУ від З січня 2002 року, якою визначений мінімальний розмір базового рівня для проведення нарахувань в сумі 19 грн. 91 коп. В подальшому розміри пенсії та доплат збільшувались на підставі постанов КМУ від 13 липня 2004 року та 27 грудня 2005 року. ЗУ „Про державний бюджет України на 2008 рік" були внесені зміни у ст.54 спеціального закону, за якою для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році інвалідів 3 групи пенсія не може бути меншою 140 % прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Вказані зміни в ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року були визнані такими, що не відповідають нормам Конституції України, в зв'язку з чим нарахування та виплата пенсій в подальшому проводилась на підставі постанов КМУ від 28 травня 2008 року та від 16 липня 2008 року з послідуючими змінами. Крім того представник відповідача посилався на те, що ст. 28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосовується лише при призначенні пенсії саме за цим законом та ст. 63 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильсько'1' катастрофи" передбачає фінансування витрат на реалізацію цього закону лише за рахунок коштів державного бюджету.

Позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до наданих посвідчення А № 436679 від 23 вересня 2004 року та довідки МСЕК серії 10 AAA № 250847 від 7 жовтня 2010 року, яка є безстроковою, позивача віднесеною до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок катастрофи на ЧАЕС, та надано III групу інвалідності, що пов'язано з хворобою, яка виникла внаслідок аварії на ЧАЕС, а тому він має право на отримання пенсії у визначеному спеціальним законом розмірі.

Відповідно до ст. 49 Закону 796-ХІІ особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3 4, постраждалих від Чорнобильської катастрофи, пенсії встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, по III групі інвалідності не можуть бути нижчими 6-ти мінімальних пенсій за віком, а ст. 50 цього закону визначено, що розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до 1 категорії III групи інвалідності становить 50% мінімальної пенсії за віком.

Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що розрахунок пенсій, які призначаються відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону 796-ХІІ, належить проводити, виходячи з відправної суми для розрахунку 19 грн. 91 коп., визначеної Постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня 2002 року, а не з мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до роз'яснень відповідача, при призначенні пенсії та інших доплат управління ПФУ керується тільки постановами КМУ та ст. 54 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою встановлено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала через захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України.

Дійсно, згідно зі ст. 54 Закону 796-ХД порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов'язаного з аварією на ЧАЕС, визначається Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523, яка є чинною і її положення щодо визначення розміру пенсій відповідають положенням ст.ст. 50, 54 Закону 796-ХІІ.

При цьому суд вважає надуманими твердження про те, що у відповідності до ч. З ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, визначений абзацом 1 частини 1 цієї статті, використовується винятково для визначення розміру пенсій, призначених згідно з цим Законом. Це положення частини З статті 28 не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком до нарахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з цим розміром, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Таким чином, при визначенні розміру пенсії та проведенні її нарахування не можуть бути застосовані розміри пенсій, що визначені постановами КМУ від 28 травня та 16 липня 2008 року, якщо вони протирічать розмірам, визначеним спеціальним законом.

Оскільки ст. 67 ЗУ „Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується і розмір пенсій, визначений відповідно до ст. ст. 50, 54 цього закону, відповідно до цього розміру, визначеного ЗУ „Про державний бюджет" повинен збільшуватися і розмір пенсії, що виплачується позивачу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами нарахування та виплата пенсій повинна здійснюватися в розмірі, встановленому законом № 796-ХІІ.

Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії 10 AAA № 250847 від 7 жовтня 2010 року, третя група інвалідності, в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, позивачу призначена з 1 жовтня 2010 року, тому позовні вимоги слід задовольнити за період з 1 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року.

Так як сторони звільнені від судових витрат по справі у вигляді судового збору, їх необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі ст. ст. 50, 54, 63, 67 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28, 46 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", керуючись ст. ст. 9, 11, 159, 161, 163 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Сміла Черкаської області щодо недоплати держаної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1, віднесеного до І категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, по III групі інвалідності.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Сміла Черкаської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1, як особі, віднесеній до І категорії постраждалих від Чорнобильської катастрофи, державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, що настала через захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, по III групі інвалідності, відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону У країн. «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 1 жовтня 2010 рок"' по 31 грудня 2010 року включно, з врахуванням раніше виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду

через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним супом, якщо вона не буде скасована.

Головуючий: