Справа № 813/2156/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2015-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 грудня 2015 р.Справа № 876/8058/15

Суддя Львівського апеляційного адміністративного суду Костів М.В., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_1, на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року в справі №813/2156/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України в Київській області про визнання протиправними дій і зобовязання вчинити дії,

встановив:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України в Київській області, в якому просив: визнати протиправними дії відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України в Київській області щодо видачі ОСОБА_1 довідки про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження, датованої 12.03.2015 року за №66, з визначенням цієї зарплати за 15 днів лютого 1987 року в розмірі 273,20 крб. (рублів); визнати недійсною вказану довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження, датовану 12.03.2015 року, за №66; зобовязати відділ зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України в Київській області видати ОСОБА_1 нову довідку про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження із визначенням розрахунку оплати його праці за цей період, здійсненим на підставі першого речення пункту 7 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210, у відповідних розмірах.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною вище постановою, представник позивача подав на неї апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Представником позивача подано також клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2015 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в режимі відео конференції.

ОСОБА_2 повторно направив на адресу суду клопотання про участь представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Клопотання обґрунтовує тим, що з 15.06.2015 року фактично проживає разом зі своєю сімєю далеко від м. Львова (близько 850 км), а саме у місті Кременчук Полтавської області. Крім того, поїздка до Львова суттєво і невиправдано збільшить витрати позивача по цій справі, чого можна уникнути при проведенні судового засідання в режимі відеоконференції.

Дослідивши клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122-1 КАС України суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони, іншого учасника адміністративного процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За змістом ч. 3 ст. 122-1 КАС України питання про участь особи у судовому засіданні вирішується судом за наявності відповідного клопотання не пізніше як за пять днів до дня проведення такого судового засідання.

Аналізуючи зміст зазначеного клопотання, суд вважає, що воно відповідає вимогам статті ст. 122-1 КАС України, однак рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду та не передбачає обовязкового проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Такий спосіб повинен бути зумовлений обґрунтованими причинами, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні.

Однак, заявником не надано жодних доказів існування обставин, які роблять неможливою його участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, суддя звертає увагу на те, що особа, яка заявила клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції, є представником позивача у справі, а не позивачем. Натомість, заявник в своєму клопотанні підтверджує можливість особистої участі позивача в судовому засіданні, оскільки такий проживає у м. Львові, а також не позбавлений права та можливості мати представника в суді, який не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Окрім зазначеного, відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України апелянт має право на безпосередню участь у судовому засіданні або на подання клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження з урахуванням всіх поданих документів.

Із врахуванням викладеного, керуючись ст. 122-1, 185,197, 254 КАС України, суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Костів М.В.