Справа № 2а-304/12/0970
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2012-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"30" січня 2012 р. Справа № 2a-304/12/0970

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Виконавчого комітету Болехівської міської ради до Долинського районного регіонального контрольно-ревізійного відділу, третя сторона фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та скасування акту ревізії № 350-21/12 від 03.08.2011 року, -

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Болехівської міської ради звернувся до суду з адміністративним позовом до Долинського районного регіонального контрольно-ревізійного відділу, третя сторона фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та скасування акту ревізії № 350-21/12 від 03.08.2011 року.

Відповідно до ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи є передбачені нормами КАС України підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду, чи відмови у відкритті провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржується дії працівника Долинського районного регіонального контрольно-ревізійного відділу ОСОБА_2 щодо документування порушень, зазначених в акті ревізії та акт ревізії Долинського районного регіонального контрольно-ревізізйного відділу від 03.08.2011 року № 350-21/12. Тобто позивач оскаржує як висновки відображені в акті перевірки так і сам акт ревізії в цілому.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії. Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права, і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації. За своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Усі рішення суб'єкта владних повноважень повинні бути прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законом.

Акти перевірки не є рішеннями субєкта владних повноважень, не спричиняють виникнення будь яких прав і обовязків осіб чи субєктів владних повноважень, а отже, не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки додержання певним суб'єктом вимог чинного законодавства, факти виявлених порушень та не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій, за його невиконання не передбачено будь-яких негативних наслідків для особи, відносно якої він прийнятий. Згідно чинного законодавства України на підставі акту перевірки виносяться вимоги про усунення порушень, які і є обовязковими до виконання та можуть бути оскаржені до суду.

Отже, вимоги акту не мають обов'язкового характеру для особи, відносно якої він прийнятий.

Не має обов'язкового характеру оскаржуваний акт і для позивача у справі та не породжує для нього правові наслідки.

Тобто, вищезазначений акт, складений за результатами проведеної перевірки, не має обов'язкового характеру і не набуває статусу рішення в розумінні пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, внаслідок чого не може бути оскаржений в адміністративному суді в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Відтак, суд не повинен розглядати справу в тому разі, якщо предявлені позивачем вимоги не випливають із певних правовідносин, а отже, не підпадають під судову юрисдикцію.

Аналогічної позиції дотримується Вищий Адміністративний Суд України у листі від 30.11.2009 р. № 1619/10/13-09.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя ,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Виконавчому комітету Болехівської міської ради у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Долинського районного регіонального контрольно-ревізійного відділу, третя особа фізична особа-підприємець ОСОБА_1, про визнання неправомірними дій та скасування акту ревізії № 350-21/12 від 03.08.2011 р..

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз'яснити Виконавчому комітету Болехівської міської ради , що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шумей М.В.