Справа № 813/7024/14
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 р. Справа № 876/10072/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Бориславської міської ради Львівської області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17.10.2014 року у справі за позовом Бориславської міської ради Львівської області до Головного управління юстиції у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА :

Бориславська міська рада Львівської області та виконавчий комітет Бориславської міської ради 19.10.2014року звернулися до Головного управління юстиції у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови відповідача від 23.09.2014 року ВП № 43715939 про накладення штрафу.

Оскаржуваною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.10.2014 року позовну заяву - повернуто.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову, якою відкрити провадження у справі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим , що відповідно до постанови пленуму Вищого адміністративного суду від 13.12.2010 № 3 Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби визначено, що за змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України Про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку. Тому слід враховувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі і судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, та прийнятих (вчинених,допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому провадженні.

Особи, що беруть у справі, в судове засідання для апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, беруть участь у справі, про розгляд за їх участю не поступало, а тому колегія суддів у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Повертаючи позов суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не належить до розгляду в даному адміністративному суді, оскільки нормами КАС України допускається, а Законом України "Про виконавче провадження" передбачено інший порядок судового оскарження учасниками виконавчого провадження (крім державного виконавця). Тому такий спір, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 108 КАС України, належить до розгляду судом, який видав виконавчий документ.

Повертаючи позовну заяву з доданими до неї матеріалами, суд розяснює, що з таким позовом Бориславській міській раді слід звернутися до Бориславського міського суду Львівської області, оскільки саме ним було видано документ виконавчий лист - примусове виконання якого зумовило звернення позивача за захистом свого порушеного, на його думку, права, до суду.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Бориславська міська рада Львівської області та виконавчий комітет Бориславської міської ради звернулися до Головного управління юстиції у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови відповідача від 23.09.2014 року ВП № 43715939 про накладення штрафу.

Зазначена постанова була прийнята при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого згідно рішення Бориславського міського суду № 2-а/1301/12 від 03.06.2014 року, яким визнано протиправним і скасовано рішення Бориславської міської ради Львівської області №326 від 05.08.2011 року "Про нову редакцію рішення міської ради від 28.10.2005 р. № 672 "Про розгляд протесту прокурора м. Борислава від 12.10.2005 р. № 14-30".

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій та бездіяльності органів державної виконавчої служби визначаються ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, в ч. 1 ст.181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З наведеного вбачається, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Згідно з ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

В розумінні п. 2 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України місцеві загальні суди при розгляді та вирішенні адміністративних справ є адміністративними судами. Таким чином, вказана адміністративна справа предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду.

За змістом п. 6 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

Отже, суд приходить до висновку, що дана справа не належить до розгляду в даному адміністративному суді так , як Законом України "Про виконавче провадження" передбачено інший порядок судового оскарження учасниками виконавчого провадження (крім державного виконавця). Тому такий спір, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 108 КАС України, належить до розгляду судом, який видав виконавчий документ. Повертаючи позовну заяву з доданими до неї матеріалами, суд розяснює, що з таким позовом Бориславській міській раді слід звернутися до Бориславського міського суду Львівської області, оскільки саме ним було видано документ виконавчий лист - примусове виконання якого зумовило звернення позивача за захистом свого порушеного на його думку права до суду.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бориславської міської ради Львівської області залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 17.10.2014 року у справі № 813/7024/14 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_1