Справа № 2а-13285/11/2670
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Київ К/800/31704/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Ємельянова В.І., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014р. у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби України, треті особи - ОСОБА_1, Міністерство юстиції України про визнання протиправними дій, рішень, бездіяльності,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо неналежного розгляду її заяв від 08.08.2011р. № 1, № 2, № 3 про відкриття виконавчого провадження, визнання протиправною та скасування оформленої листом від 07.09.2011р. відмови у розгляді її заяв, зобов'язання розглянути її заяви в порядку Закону України «Про виконавче провадження» та прийняти рішення про відкриття виконавчого провадження та зобов'язання в подальшому не чинити перешкоди у виконанні рішення Європейського суду з прав людини.

Ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва від 02.03.2012р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання дій ДВС України, державного виконавця ДВС України Вовченка О.В., начальника відділу примусового виконання рішень ДВС України Калевича В.А. щодо надання ОСОБА_1, ОСОБА_2 неповної, протиправної, недостовірної та такої, що вводить в оману інформацію по виконавчому провадженню № 4529908 з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007р. в частині начебто сплати 1700 євро на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013р. скасовано рішення суду першої інстанції про закриття провадження у справі та в цій частині позовні вимоги, разом із заявою від 18.01.2012р. про уточнення та збільшення позовних вимог, направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до уточнених та зменшених позовних вимог позивач просила визнати протиправною відмову у відкритті виконавчого провадження листом від 07.09.2011р., визнати протиправною бездіяльність відповідача по не розгляду її заяв за Законом України «Про виконавче провадження», визнати протиправним лист від 07.09.2011р., визнати недостовірною і неповною інформацію в листі від 07.09.2011р. щодо направлення постанови про закінчення виконавчого провадження, визнати недостовірною інформацію в листі від 07.09.2011р. щодо відшкодування їй на виконання рішення Європейського суду з прав людини 1700 євро, визнати недостовірною, неповною інформацію щодо відкриття виконавчого провадження.

Також просила визнати протиправною бездіяльність щодо не розгляду протягом періоду часу з 21.03.2013р. по 06.06.2013р. заяв про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2011р. після рішень судів, відшкодувати збитки і шкоду, завдану такою бездіяльністю і закриттям виконавчого провадження постановою від 20.12.2007р.

Також просила визнати протиправною бездіяльність та зобов'язати притягнути відповідальності винних у невиконання рішення Європейського суду з прав людини, зобов'язати розглянути заяви про відкриття виконавчого провадження у порядку Закону України «Про виконавче провадження», зобов'язати усунути причини невиконання рішення Європейського суду з прав людини і скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.12.2007р.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 16.07.2013р. позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження листом від 07.09.2011р. № КО-28160/20.

Визнано протиправною бездіяльність ДВС України щодо не розгляду заяв ОСОБА_2, ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2011р. № 1, № 2, № 3 в порядку та у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2014р. скасовано рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання незаконним та протиправним лист від 07.09.2011р. № КО-28160/20; визнання незаконними дії ДВС України, державного виконавця ДВС України Вовченка О.В. та начальника ВПВР ДВС України Калевича В.А. щодо написання листа від 07.09.2011р. № КО-28160/20 замість винесення постанов в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження»; визнання протиправними дії ДВС України, державного виконавця ДВС України Вовченка О.В. та начальника ВПВР ДВС України Калевича В.А. щодо надання недостовірної інформації в листі від 07.09.2011р. № КО-28160/20, а саме, що оригінал рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007р. № 25476/02 у справі «ОСОБА_2 проти України» було направлено до Департаменту фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України; визнання незаконними, протиправними дії та бездіяльність ДВС України, державного виконавця ДВС України Вовченка О.В., начальника відділу примусового виконання рішень ДВС Калевича В.А. щодо ненадання ОСОБА_1, ОСОБА_2 повної, достовірної інформації по виконавчому провадженню № 4529908 з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.07р. при неналежному розгляді заяв від 08.08.2011р. № 1, № 2, № 3, а саме що 17.08.2007р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 4529908 за підписом старшого державного виконавця Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кириченка В.Г.; зобов'язання ДВС України вжити невідкладних заходів щодо розгляду заяв ОСОБА_2 від 08.08.2011р. № 1, № 2, № 3 про відкриття виконавчого провадження у відповідності до вимог статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» та винести рішення у формі постанов; зобов'язання ДВС України вжити невідкладних заходів для припинення неправомірних дій, скасування рішень та виявити і усунути причини та умови, які сприяли порушенням, звуженню та ущемленню законних прав та інтересів ОСОБА_2 як стягувача по рішенню Європейського суду з прав людини від 15.02.2007р. заява № 25476/02 у справі «ОСОБА_2 проти України» у зв'язку з протиправною бездіяльністю та довготривалим нерозглядом ДВС України заяв від 08.08.2011р. № 1, № 2, № 3 у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та не винесення рішень у формі постанов; зобов'язання ДВС України вирішити питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення та ущемлення законних прав та інтересів ОСОБА_2 як стягувача по рішенню Європейського суду з прав людини від 15.02.2007р. у справі «ОСОБА_2 проти України» при отриманні та неналежному розгляді 07.09.2011р. заяв від 08.08.2011р. № 1, № 2, № 3; зобов'язання ДВС України вжити невідкладних заходів, дії та винести рішення щодо скасування постанови Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 20.12.2007р. про закінчення виконавчого провадження № 4529908 по наслідкам розгляду заяв ОСОБА_2, ОСОБА_1 від 08.08.2011р. № 1, № 2, № 3, та в цій частині позовні вимоги залишено без розгляду у зв'язку із відкликанням їх позивачем відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 155 КАС України заявою від 29.10.2013р.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014р. рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ДВС України щодо не розгляду заяв ОСОБА_2, ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2011р. вх. № 1139/10, № 1140/11, № 1141/12 в порядку та у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» скасовано і в цій частині провадження у справі закрито.

В іншій частині постанову окружного адміністративного суду м. Києва від 16.07.2013р. залишено без змін.

З таким рішенням апеляційного суду не погодились позивач і третя особа - ОСОБА_1, подали касаційну скаргу, в якій посилаються на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просять скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, частиною першою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

За наявності підстав, визначених у частині першій статті 26 цього Закону, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

В ході розгляду справи судами встановлено, що рішенням Васильківського міського суду Київської області від 31.01.2002р. зобов'язано Васильківський МВ ГУМВС України у Київській області повернути ОСОБА_2 вилучені речі та документи та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 15.02.2007р. у справі «ОСОБА_2 проти України» визнано порушення Україною статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо невиконання протягом чотирьох років та одинадцяти місяців негрошової частини рішення Васильківського міського суду Київської області від 31.01.2002р. та зобов'язано державу-відповідача виконати частину рішення, яка не стосується виплати присуджених коштів, і сплатити заявниці, протягом трьох місяців з дня, коли рішення стане остаточним, відповідно до пункту 2 статті 44 Конвенції, 1700 євро як компенсацію за нематеріальну шкоду та судові витрати, плюс будь-який податок, який може бути стягнуто з заявниці. Ця сума має бути конвертована у національну валюту держави-відповідача на день здійснення платежу. Статус остаточного рішення набрало 09.07.2007р.

Постановою старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 17.08.2007р. відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного рішення Європейського суду з прав людини.

30.08.2007р. старший державний виконавець Департаменту ДВС Мінюсту України повторно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення Європейського суду з прав людини № 25476/02 від 15.02.2007 р. по справі «ОСОБА_2 проти України», відповідно до якої протягом трьох місяців від дати, коли рішення стане остаточним згідно з пунктом 2 статті 44 Конвенції, держава-відповідач повинна сплатити заявниці в українських гривнях за курсом на день здійснення платежу 1700 євро як компенсацію за нематеріальну шкоду, плюс будь-який податок, який може бути стягнуто з зазначених сум; після спливу вищезазначених трьох місяців і до остаточного розрахунку на зазначені суми нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, плюс три відсотки.

На виконання рішення Європейського Суду 13.09.2007р. на рахунок позивача надійшли кошти в розмірі 11645,49 грн.

Постановою старшого державного виконавця Департаменту ДВС Мінюсту України від 20.12.2007р. виконавче провадження з виконання зазначеного рішення Європейського Суду закінчене, оскільки платіжним дорученням Міністерства юстиції України №1060 підтверджується перерахунок коштів за рішенням суду та фактичне виконання рішення Європейського Суду.

В подальшому 08.08.2011р. позивач звернулась до відповідача із заявами про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа - Рішення Європейського суду з прав людини від 15.02.2007р. у справі №25476/02 «ОСОБА_2 проти України» в частині виплати їй 1700 євро, конвертованих в українську гривню, оскільки у зв'язку з неправильним розрахунком та конвертацією Міністерством юстиції України вказаної суми залишки недоплачених коштів складають 274,78 грн і 117,63 грн, щодо виконання негрошової частини рішення Васильківського міського суду Київської області від 31.01.2002р. стосовно вжиття заходів індивідуального характеру по поновленню порушених прав, свобод та інтересів позивача та в частині вжиття заходів загального характеру для неповторення звернень громадян України до Європейського суду з прав людини із заявами відносно виконання рішень національних судів.

Заяви обґрунтовані тим, що на виконання вищевказаного Рішення позивачу виплачено розмір грошового відшкодування - 1 700 євро не в повному обсязі, що зумовлено неправильним розрахунком та конвертацією Міністерством юстиції України цих коштів на день здійснення платежу, у зв'язку з чим заборгованість складає відповідно 274,78 грн та 117,63 грн, що свідчить про неповне виконання державою Україна та її уповноваженими органами Рішення Європейського суду з прав людини.

За результатами розгляду зазначених заяв відповідач в порядку вимог Закону України «Про звернення громадян» листом від 07.09.2011р. №КО-28160/20 повідомив позивача про відсутність у державного виконавця підстав для відкриття виконавчого провадження, оскільки вказане Рішення вже перебувало на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, постановою державного виконавця від 20.12.2007р. ВП №4539908 виконавче провадження щодо виконання цього рішення закінчене у зв'язку з повним і фактичним його виконанням.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено порядок і строки розгляду заяв позивача та вирішення питання відкриття виконавчого провадження в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв у межах повноважень, вимоги закону порушено не було, а заподіяння шкоди позивачем належним чином не доведено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог і закриваючи в цій частині провадження, апеляційний суд виходив з того, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність ДВС України щодо не розгляду заяв ОСОБА_2, ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 08.08.2011р. вх. № 1139/10, вх. № 1140/11, вх. № 1141/12 в порядку та у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» були розглянуті постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 02.03.2013р., яке набрало законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2013р.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки з приводу протиправних дій відповідача щодо розгляду заяв позивача про відкриття виконавчого провадження не в порядку Закону України «Про виконавче провадження» у справі між тими ж сторонами вже є рішення суду, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 157 КАС України.

Крім того, в ході розгляду справи судами встановлено, що заяви позивача підлягали розгляду не в порядку Закону України «Про звернення громадян», а в порядку Закону України «Про виконавче провадження» шляхом прийняття відповідного рішення, судовими рішеннями відповідача вже зобов'язано розглянути заяви шляхом прийняття рішення, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання інформації у листі відповідача від 07.09.2011р. протиправною, неповною та недостовірною.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційні скарги слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014р. у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.І. Ємельянова

Ю.Й. Рецебуринський