Справа № 2а-2257/11/0970
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2011-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2011 р. Справа № 2a-2257/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Черепія П.М.

при секретарі Данилюк І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до відповідача: Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0 та № /0 від 04.04.2011 р.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0 та № /0 від 04.04.2011 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що фізична особа підприємець ОСОБА_3 не погоджується із висновками, викладеними в акті перевірки та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки останні винесені з порушенням норм матеріального права. Зазначив, що відповідачем неправомірно нараховано позивачу податок з доходів фізичних осіб в сумі 45202,09 грн. та податок на додану вартість в сумі 87 127,50 грн., з яких 69702 грн. - основний платіж та 17425,50 грн. штрафні фінансові санкції, так як ОСОБА_3 перебував на спрощеній системі оподаткування, а обовязок щодо подання податкових декларацій з ПДВ покладається виключно на платників ПДВ. Таким чином, до дати реєстрації платником податку на додану вартість ОСОБА_3 не мав права на подання податкової декларації з ПДВ.

Також, представник позивача зазначив, що згідно ст.. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»оподаткованим доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом і документально підтвердженими витратами, безпосередньо повязаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною Державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

Просять позов задовольнити, прийняти рішення яким визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення ДПІ в м. Івано-Франківську № /0 та № /0 від 04.04.2011 року.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, суду пояснили, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення ґрунтуються на висновках проведеної перевірки та прийняті у відповідності до положень чинного законодавства. Зазначили, що позивач за III квартал 2007 рік від реалізації продукції перевищив граничний обсяг виручки та отримав виручку в сумі 553 286,13 грн., тобто перевищив встановлений Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»розмір 500 000,00 грн. та в порушення ст.5 даного Указу не перейшов на загальну систему оподаткування, обліку та звітності з 4-го кварталу. Тому, Державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківську правомірно було донараховано позивачу 45202,09 грн. податку з доходів фізичних осіб, 87 127,50 грн. податку на додану вартість, в тому числі 69702 грн. за основним платежем та 17425,50 грн. за штрафними фінансовими санкціями, вважають позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними.

Просили в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представника позивача, представників відповідача, свідка, дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що з 21.02.2011 року по 04.03.2011 року Державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківську було проведено виїзну планову документальну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог законодавства за період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року. Термін проведення перевірки продовжувався з 09.03.2011 року на 5 робочих днів на підставі наказу ДПІ в м. Івано-Франківськ від 03.03.2011 року №644. (а.с.6,7)

За результатами перевірки складено акт за № 1503/17-3/ реєстраційний номер НОМЕР_1 від 21.03.2011 року, в якому зафіксовано наступне:

- неналежне ведення одліку доходів та витрат, чим порушено п.19.1 ст.19 Закону України від 22.05.2003 року №889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб»зі змінами та доповненнями, п.6 ст.128 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436- IV зі змінами та доповненнями;

- порушено ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»в редакції 03.07.1998 року за № 727/98 зі змінами та доповненнями, ст.13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»№13-92 від 26.12.1992 року зі змінами та доповненнями, ст. 13, 14 Інструкції Про прибутковий податок з громадян («Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю»), затвердженої наказом ГДПІ України від 21.04.1993 року №12, зареєстрованої в Мінюсті 09.06.1993 року за № 64 із змінами і доповненнями і доповненнями, п.19.1 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»№ 889- IV від 22.05.2003 року зі змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2007-2008 р.р. в сумі 45202,09 грн., в тому числі за 2007р. в сумі 5994,69 грн., за 2008р. 39207,4 грн.;

- порушено п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2, п.п.7.2.8 п.7.2, п.п.7.3.1 п.7.3, п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7, п.9.4, п.9.6 ст.9 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»із змінами і доповненнями, підпункту «а»п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України від 21.12.2000 року №2181- III «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»зі змінами та доповненнями, в результаті чого, донараховано податку на додану вартість в розмірі 69702,0 грн. в тому числі за лютий 2008 року в сумі 28785,0 грн., за червень 2008 року 40917,06 грн.;

- порушено п. 1-2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»зі змінами та доповненнями. Відповідно до п.1 ст.17 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»зі змінами та доповненнями передбачено застосування штрафних санкцій. (а.с.26, 27)

З даного акту перевірки вбачається, що ОСОБА_3 25.07.2002 року зареєстрований в Івано-Франківському міськвиконкомі як субєкт підприємницької діяльності про що видано свідоцтво. п.1.3 Акту (а.с.8)

З 25.07.2002 року позивач знаходиться на обліку в ДПІ в м. Івано-Франківську і не був зареєстрований як платник податку на додану вартість. п. 1.4 Акту (а.с.8)

Підприємець ОСОБА_3 діяльність здійснював на підставі сплати єдиного податку згідно Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»від 03.07.1998 року за № 727/98 зі змінами та доповненнями: в 2007 році за ставкою 200,0 грн., вид діяльності будівництво, ремонтні роботи, посередницькі послуги, в 2008 році за ставкою 200,0 грн., вид діяльності будівництво, а з 01.01.2009 року на загальній системі оподаткування, згідно з IV розділом Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян»із змінами і доповненнями шляхом сплати авансових платежів з очікуваного (оціночного) доходу. п. 1.6 Акту (а.с.8-9)

В судовому засідані встановлено, що позивачем ОСОБА_3 було укладено договори виконання робіт (встановлення метало пластикових вікон та балконних дверей, внутрішня штукатурка приміщень, внутрішньобудинкові електромережі) по вул. Снігуровича, 12, з наступними громадянами:

ОСОБА_4, договір виконання робіт від 18.09.2007р. №Д-10/01 на загальну суму 170359,22грн. (а.с. 75 - 76);

ОСОБА_5, договір виконання робіт від 10.09.2007р. №Д-08/01 на загальну суму 151500,00грн. (а.с. 77 78);

ОСОБА_6, договір виконання робіт від 10.09.2007р. №Д-09/01 на загальну суму 142125,93грн. (а.с. 79 - 80);

ОСОБА_7, договір виконання робіт від 17.07.2007р. № Д-10/8 на загальну суму 123756,56грн. (а.с. 81 - 82);

ОСОБА_8, договір виконання робіт від 03.04.2007р. №Д-03/6 на загальну суму 101000,00грн. (а.с. 83- 84);

ОСОБА_9, договір виконання робіт від 08.02.2008р. Д-02/01 на загальну суму 143925,00грн. (а.с. 85 - 86);

ОСОБА_10, договір виконання робіт від 10.06.2008р. №Д-02/01 на загальну суму 34285,44грн. та договір виконання робіт від 10.06.2008р. №Д-02/0І на загальну суму 170299,85грн. (а.с. 87 - 90);

ОСОБА_11, договір виконання додаткових робіт від 30.05.2007р. № Д-06/7 на загальну суму 178126,13грн. (а.с. 91 - 92).

На виконання договорів, вищевказаними громадянами, згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів, скріплених круглою печаткою підприємця ОСОБА_3 здійснені наступні платежі:

ОСОБА_8 згідно квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 03.04.2007р., сплачено 101000,00грн. (а.с.93);

ОСОБА_7 згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 4 від 20.07.2007р. сплачено 83760,00грн. та квитанції до прибуткового касового ордера № 5 від 30.07.2007р. сплачено 40000,00грн. (а.с.94);

ОСОБА_10 згідно квитанцій до прибуткового касового ордера б/н від 10.06.2008р. на загальну суму 204385.29грн. (а.с.95);

ОСОБА_5 згідно квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 10.09.2007р. сплачено 150500,00грн. (а.с.96);

ОСОБА_11 згідно квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 30.05.2007р. сплачено 178126,13грн (а.с.96).

Свідок ОСОБА_9 в судовому засідані ствердила, що відповідно укладеного договору на виконання робіт, вона внесла платіж в сумі 143925,00 грн.. Квитанцію до прибуткового касового ордеру втратила.

Згідно даних, відображених у звітах платника єдиного податку, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 задекларований обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за 2007р. в розмірі 0,0 грн., в тому числі за І кв. 2007р. - 0,0 грн., за II кв. 2007р. - 0,0 грн., за III кв. 2007р. - 0,0 грн., за IV кв. 2007р. - 0,0грн., за 2008р. в розмірі 0,0грн., в тому числі за І кв. 2008р. - 0,0грн., за ІІ кв. 2008р. - 0,0грн., за III кв. 2008р. - 0,0грн., за IV кв. 2008р. - 0,0грн. (а.с.12)

Таким чином судом встановлено, що обсяг виручки від реалізації продукції підтверджується квитанціями прибутково касовими ордерами і становить 553286,13 грн, що перевищує граничні обсяги виручки (500 000.грн.).

На підставі вищевказаного акту перевірки Державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківську винесено податкові повідомлення-рішення № /0 та № 000401703/0 від 04.04.2011 року, якими позивачу визначено суму податкового зобовязання відповідно зі сплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 45202,09 грн., та податку на додану вартість в сумі 87127,50 грн., в тому числі 69702 грн. за основним платежем та 17425,50 грн. за штрафними фінансовими санкціями. (а.с.31, 32)

Оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення ДПА в Івано-Франківській області та ДПС України залишенні без змін. (а.с. 35-45)

Щодо правомірності винесеного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № /0 від 04.04.2011 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про державну підтримку малого підприємництва»застосування суб'єктами малого підприємництва спрощеної системи оподаткування бухгалтерського обліку та звітності здійснюється в порядку встановленому законодавством України. Такий порядок визначає Указ Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»в редакції від 28 червня 1999 року №746/99 (надалі - Указ).

Згідно абзацу 1 пункту 1 Указу, спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень. Таким чином, Указом встановлено критерії малого підприємництва для можливості застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

В силу положень Указу, для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб, що відповідають зазначеним критеріям, оподаткування відбувається за спрощеною системою оподаткування, тобто зі сплатою єдиного податку, ставка якого встановлюється місцевими радами.

Згідно ч.1 ст.5 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Таким чином позивачем у III кварталі 2007р. було допущено порушення ч.1 ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», а саме перевищення граничного розміру річної виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) на суму понад 500 000 грн..

В зв'язку з тим, що сума доходу СПД ОСОБА_3 у III кварталі 2007 році перевищила обсяг виручки від реалізації продукції понад 500 000 грн., то починаючи з наступного періоду, а саме: з IV кварталу 2007р. останній зобов'язаний був перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний суд України в своїх постановах від 07.04.2009 р., від 20.04.2010 р., від 19.01.2010р. та від 11.04.2011р., а також Вищий адміністративний суд у своїх постановах від 24.06.2010 р. та 29.07.2010 року (а.с.101 - 111).

Тому ДПІ в м. Івано-Франківську правомірно встановлено, що в порушення ст.13 та 14 Декрету Кабінету Міністрів від 26.12.1992 року №13-92 «Про прибутковий податок з громадян»фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, занижено податок : доходів фізичних осіб в розмірі 45202,09грн.

Щодо податкового повідомлення рішення № /0 від 04.04.2011 року винесеного ДПІ в м. Івано-Франківську, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що на виконання вимог Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»у зв'язку з перевищенням обсягу виручки за 2007 рік (обсяг виручки понад 500 тис. грн. перевищено в III кварталі 2007р.) СПД ОСОБА_3 з IV кварталу 2007 року зобов'язаний був перейти на загальну систему оподаткування.

Відповідно до підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України «Про податок на додану вартість», особа, підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300 тис. грн. (без урахування податку на додану вартість).

Згідно із статтею 9 зазначеного Закону, особи, які підпадають під визначення пункту 2.3 ст. 2 цього Закону, зобов'язані зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням (місцем проживання). Форма заяви про реєстрацію визначається у порядку, визначеному центральним податковим органом. Якщо обсяг оподатковуваних операцій особи протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не більше ніж у два рази, така особа зобов'язана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом. Особа, що не надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування. Заява про реєстрацію направляється на адресу податкового органу з повідомленням про вручення або вручається особисто представником такої особи службовій особі податкового органу. Податковий орган зобов'язаний видати заявнику (відправити поштою) свідоцтво про податкову реєстрацію такої особи протягом десяти днів від дня отримання реєстраційної заяви. З урахуванням положень пункту 9.5 цієї статті заява про реєстрацію має бути подана (надіслана) податковому органу особами, що підлягають реєстрації згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не пізніше двадцятого календарного дня з моменту досягнення суми оподатковуваних операцій, визначеної зазначеним пунктом. Форми заяви про реєстрацію та свідоцтва про реєстрацію визначаються центральним податковим органом.

Відповідно до підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових, коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт(послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Пунктом 10.1 статті 10 Закону України «Про податок на додану вартість»визначено, що платники податку несуть відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення податку до бюджету відповідно до законодавства України.

Згідно з підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 зазначеного Закону, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію; дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових: деклараціях; контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання; згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку; або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

У зв'язку з тим, що сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) у III кварталі 2007р. сукупно перевищила 500 000 гривень, на виконання вимог підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 та п. 9.6 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість»фізична особа - підприємець ОСОБА_3 зобов'язаний був зареєструватися як платник податку на додану вартість, не пізніше двадцятого календарного дня з моменту досягнення суми оподатковуваних операцій. Проте останній заяву про реєстрацію платника податку на додану вартість до ДПІ у м. Івано-Франківськ не надавав.

Документальною перевіркою, встановлено, що сума податкового зобов'язання з податку на додану вартість занижена на 69702,00грн., а саме: за лютий 2008 року в сумі 28785,00 грн. та за червень 2008 року в сумі 40917,06грн.

Відповідно до п. 123.1 ст.123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суми податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2. 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, неправомірно заявленої до повернення суми бюджетного відшкодування та/або неправомірно заявленої суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що Державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківську згідно податкових повідомлень-рішень № /0 та № 000401703/0 від 04.04.2011 року правомірно визначено суму податкового зобовязання відповідно зі сплати податку з доходів фізичних осіб в сумі 45202,09 грн., та податку на додану вартість в сумі 87127,50 грн., в тому числі 69702 грн. за основним платежем та 17425,50 грн. за штрафними фінансовими санкціями.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /0 та № /0 від 04.04.2011 р. відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_12

Постанова складена в повному обсязі 12.10.2011 року.