Справа № 197/912/15-а
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2015 рокусправа № 197/912/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2015 року у справі №197/912/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення з 01 квітня 2015 року виплати ОСОБА_2 пенсії, як інваліду 3-ї групи;

- зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії ОСОБА_2, як інваліду 3-ї групи з 01 квітня 2015 року, та здійснити перерахунок та її виплату.

Постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07.08.2015 у задоволенні адміністративного позову відмовлено з тих підстав, що вимоги позивача не відповідають нормам чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу (а.с.31), в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач зазначає, що дії відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу як інваліду 3-ї групи з 01 квітня 2015 року є неправомірними та такими, що порушують конституційні права позивача.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.8), перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області і отримує пенсію по інвалідності з 01.12.2005.

Згідно копії трудової книжки (а.с.9-11), позивач працює на посаді головного спеціаліста з інформаційних технологій Широківького районного суду Дніпропетровської області, є державним службовцям.

З 01 квітня 2015 року виплата вказаної пенсії позивачу припинена.

Листом від 08.05.2015 №2519/04/16 (а.с.13) Управління Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області повідомило позивача, що припинення виплати пенсії обумовлено положеннями абз.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з такою відмовою відповідача, ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом порушеного права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивач є державним службовцям та на нього поширюється дія Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 від 02.03.2015, яка в свою чергу тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року зупинило виплату пенсії особам у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів».

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

02.03.2015 прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015.

Вказаним Законом внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, абзац другий частини першої статті 47 цього Закону замінено п'ятьма абзацами такого змісту:

"Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються;

у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З 1 січня 2016 року пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення".

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що пенсія особам, які працюють на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Тобто, визначено, що підставою для припинення виплати пенсії є саме факт роботи особи на посаді яка дає право на призначення пенсії відповідно зазначеним законам, при чому в даному випадку не має значення чи набула особа таке право (тобто чи наявні підстави визначені законом для її призначення - вік, інвалідність, тощо) чи ні.

Отже, позивач займаючи посаду головного спеціаліста з інформаційних технологій Широківського районного суду Дніпропетровської області, працює на державній службі, а отже має право (з урахуванням відповідних вимог Закону України «Про державну службу») на призначення пенсії відповідно до спеціального закону - Закону України «Про державну службу», а тому в даному випадку на нього розповсюджується дія ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в чинній редакції.

Відповідач, відмовляючи позивачу у відновленні виплати пенсії по 3 групі інвалідності загального захворювання з 01 квітня 2015 року, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним пенсійним законодавством України, зокрема, на виконання приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015.

В свою чергу, позивачем у відповідності до вимог ч.1 ст. 71 КАС України не надано доказів на підтвердження обставин викладених в апеляційній скарзі та доказів на підтвердження протиправних дій відповідача в частині припинення виплати пенсії по інвалідності з 01.04.2015.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції надав належну оцінку вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, правильно застосував норми матеріального права, передбачені ст..202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07.08.2015 у справі №197/912/15-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили відповідно ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко