Справа № 2-а-1082/10
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2010-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2а-1082/10
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2010 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді - Макаров В.О.,

при секретарі - Гончаренко М.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора АП роти №1 ОДДЗ ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову інспектора АП роти №1 О.ЛДЗ ОСОБА_2 серії АР № 081140 по справі про адміністративне правопорушення від ЗО березня 2009 року,

Позивач у судове засідання не зявився, але представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 у судове засідання прибув, та підтвердив що на вимогах, викладених в адміністративному позові, ОСОБА_1 наполягає в повному обсязі.

Відповідачка інспектора АП роти №1 ОДДЗ ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, заперечення проти позову не надала, хоча і була повідомлені належним чином.

Ураховуючи доводи позивача, що викладені в позові, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою інспектора АП роти №1 ОДДЗ ОСОБА_2 серії АР № 081140 по справі про адміністративне правопорушення від ЗО березня 2009 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень за те, що ЗО березня 2009 року о 09 годині 06 хвилин в м. Запоріжжя по вул. Набережна керував автомобілем Шевроле, рухався зі швидкістю 93 км/год., перевищив встановлену швидкість руху на 33 км/год.

Підставою для винесення вказаних постанов є фотофіксації, зроблені за допомогою приладу «Візир».

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

У відповідності до вимог ч.І ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

4.6 ст.71 КАС України передбачає, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідачка всупереч вимог ст. 71 КАС України не надала ніяких доказів на підтвердження чи спростування доводів позивача, якими він мотивує свої вимоги.

Ураховуючи означене, суд вирішує справу на підставі доводів позивача, що викладені в позові та матеріалів, доданих до нього.

Відповідно до вимог ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Спірні постанови винесені на підставі п.6 ст.258 КУпАП, згідно якої адміністративне правопорушення повинно бути зафіксоване за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису. *

Як вбачається зі змісту постанов, правопорушення зафіксовано приладом Візір, який не є автоматичним засобом фото і кінозйомки, відеозапису, оскільки він знаходився у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через компютер (визначаються ті параметри, що фіксуються приладом, зокрема швидкість, обєкт зйомки, її режими, кут огляду приладу тощо).

Між тим, у відповідності до ст. 14-1, фіксація та заочне винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно власника транспортного засобу можливе лише тоді, коли порушення зафіксовано засобом, що працює в автоматичному режимі, тобто без участі працівника ДПС.

Генеральною прокуратурою України винесено припис від 02.07.2009 року N 07/1/2-165 на імя Начальника Департаменту державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, генерал-майору міліції ОСОБА_4 « Про усунення порушень закону при притягненні осіб до адміністративної відповідальності».

В поданому приписі Заступник Генерального прокурора України вимагає припинити практику винесення постанов у справах про адміністративні правопорушення, зафіксовані за допомогою вимірювача швидкості "Візир", без складання протоколів та без участі осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності.

Зокрема в приписі вказано, що відповідно до ст. 258 КУпАП посадові особи органів ДАІ мають право застосовувати безпротокольну форму фіксації адміністративних правопорушень та розглядай справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у разі виявлення правопорушень у сфері дорожнього руху, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За інформацією ДП "Укрметртестстандарт", вимірювач швидкості "Візир" не відноситься до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматичного процесу вимірювань і не може працювати без участі оператора.

Таким чином, застосування цього технічного засобу як підстави для безпротокольної форми фіксації адміністративних правопорушень та розгляду справ у відсутності особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, суперечить вимогам ст. ст. 258, 254, 268 КУпАП і суттєво порушує конституційні права громадян.

Таким чином, якщо інспектором за допомогою приладу «Візир» і було зафіксовано транспортний засіб, то результат зйомки використовується як доказ та як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, і в такому випадку має бути складений протокол про адміністративне правопорушення в загальному порядку згідно з вимогами чинного законодавства.

Отже, суд приходить до висновку, що прилад, з якого зроблено фото, не працював в автоматичному режимі, що свідчить про те, що фіксація автомобіля була виконана з порушенням норм діючого законодавства, а саме не у відповідності зі ст. 14-1 та 258 КупАП інспектор АП роти №1 ОДДЗ ОСОБА_2 не мала права складати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративне/ відповілальності на підставі ст. 258 КУпАП, оскільки при винесенні постанови було грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, згідно якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Всіх наданих їй цим законом прав вона була позбавлена, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, вказана в постанові швидкість сумнівна, тому що у радіолокаційного вимірювача швидкості «Візир» є кут огляду, який регулюється, тобто у наданій фото-фіксації може бути вказана швидкість якого автомобіля, який рухався поруч або більший за розміром.

Також відповідно до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено наказом МВС 13.11.2006 №1111), до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції' та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників.

Однак в порушення вимог вказаної Інструкції в постанові відсутні вказівки на те, хто саме і яким чином проводив фото фіксацію транспортного засобу позивача, а при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР необхідно мати відомості про цих співробітників.

Пунктами 12.2, 12.3 зазначеної Інструкції визначено виключний перелік прийомів нагляду за дорожнім рухом. При цьому нагляд за рухом автомобіля без спеціального пофарбування та спеціальних сигналів допускається виключно у випадках руху у потоці транспорту, а використання приватних транспортних засобів не допускається взагалі.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до вищестоящого органу (вищестоячій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може біти подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Крім того, відповідно до вимог п. З ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і може скасувати вказану постанову і закрити провадження у справі.

Тому суд вважає необхідним скасувати оскаржену постанову та закрити провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 за ст. 122 ч.І КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 18, 19, 69, 71, 162 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст. 14-1, 122 ч. 1, 258, 286, 289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову АР № 081140 інспектора АП роти №1 ОДДЗ ОСОБА_2 від ЗО березня 2009 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 122 КпАП України в розмірі 300 гривень.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 22 жовтня 2010 року.

Суддя: В.О. Макаров