Справа № 804/7680/15
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2015 рокусправа № 804/7680/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: ФірсікаД.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод гірничого машинобудування і сервісу"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року

у справі № 804/7680/15

за позовом Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод гірничого машинобудування і сервісу"

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2015 року Західно-Донбаська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась з адміністративним позовом, в якому просила стягнути з рахунків в обслуговуючих банках платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод гірничого машинобудування і сервісу" податковий борг по податкам:

податку на додану вартість в сумі 17 681 грн. 25 коп.,

податку на прибуток у сумі 4151 грн. 77 коп.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що станом на 05.06.2015 року у відповідача інсував обовязок перед бюджетом сплатити податковий борг на загальну суму 21 833,02 грн., який не був сплачений в необхідних розмірах у встановлений законом строк.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю, стягнуто кошти з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод гірничого машинобудування і сервісу"» в обслуговуючих банках на користь бюджету в рахунок погашення податкового боргу у сумі 21 833,02 грн., в т.ч.: податку на додану вартість в сумі 17 681 грн. 25 коп., податку на прибуток у сумі 4151 грн. 77 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод гірничого машинобудування і сервісу"», відповідач, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при вирішенні справи по суті позовних вимог судом першої інстанції не було враховано факту сплати відповідачем податкових зобовязань та не було звернуто увагу на врегулювання спірних відносин та сплати податкового боргу. Вказане, на думку відповідача, призвело до невірного вирішення справи по суті, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Сторони до суду не зявилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У звязку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

При розгляді справи встановлено, що матеріально-правовою підставою цього позову Західно-Донбаською ОДПІ зазначено наявність у Товариства податкового боргу: податку на додану вартість в сумі 17 681 грн. 25 коп., податку на прибуток у сумі 4151 грн. 77 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності позиції Західно-Донбаської ОДПІ, що станом на 05.06.2015року у підприємства утворився податковий борг у загальному розмірі 21 833, 02 грн., який складається з заборгованості з податку на додану вартість на суму 17 681,25 грн., яка утворилась внаслідок: податкова декларація з ПДВ за серпень 2014року № НОМЕР_1 від 11.09.2014року (сума ПДВ самостійно визначена платником - 625,00 грн., граничний термін сплати - 30.09.2014р.); податкова декларація з ПДВ за вересень 2014р. № від 14.10.2014р. (сума ПДВ самостійно визначена платником - 302,00 грн., граничний термін сплати - 30.10.2014р.);податкова декларація з ПДВ за жовтень 2014р. № НОМЕР_2 від 13.11.2014р. (сума ПДВ самостійно визначена платником - 453,00 грн., граничний термін сплати - 30.11,2014р.); податкова декларація з ПДВ за листопад 2014р. № НОМЕР_3 від 19.12.2014р. (сума ПДВ самостійно визначена платником - 1178, 00 грн., граничний термін сплати - 30.12.2014р.);податкова декларація з ПДВ за листопад 2014р. № НОМЕР_4 від 19.01.2015р. (сума ПДВ самостійно визначена платником - 7827, 00 грн., граничний термін сплати - 30.01.2015р.) та заборгованості з податку на прибуток: яка виникла внаслідок несплати відповідачем самостійно визначеної суми податкового зобов'язання за податковою декларацією за 2014 рік № від 27.02.2015р. у розмірі 2056, 00 грн. (граничний термін сплати- 11.03.2015р.), а також у зв'язку з несплатою пені у розмірі 2095, 77 грн., яка була нарахована платнику на рішення господарського апеляційного суду №2а-20946/10 від 19.10.2010р. за період з 20.10.2010р. по 26.02.2015року.

Також, суд першої інстанції погодився з правомірністю позиції Інспекції щодо нарахування пеня на загальну суму 7 296, 25 грн. у зв'язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов'язань, відповідно до п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК.

Втім наведений висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст.57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У відповідності до п. 95.2 ст.. 95 Податкового кодексу України,стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Однак, в своїй апеляційній скарзі відповідач наголошує на тому, що суми податкового боргу ним було сплачено у відповідності до вимог Закону, на підтвердження чого позивач надав суду платіжні доручення про сплату податкового боргу.

Так у відповідності до платіжного доручення № 28 сума податкових зобовязань з ПДВ у розмірі 625 грн. яка визначена у податковій декларації за серпень 2014 року сплачено 22.09.2014 року, платіжним дорученням № 55 сума податкових зобовязань з ПДВ у розмірі 302 грн. яка визначена у податковій декларації за вересень 2014 року сплачено 20.10.2014 року, платіжним дорученням № 89 сума податкових зобовязань з ПДВ у розмірі 453 грн. яка визначена у податковій декларації за жовтень 2014 року сплачено 25.11.2014 року, платіжним дорученням № 116 сума податкових зобовязань з ПДВ у розмірі 1178 грн. яка визначена у податковій декларації за листопад 2014 року сплачено 16.12.2014 року, платіжним дорученням № 145 сума податкових зобовязань з ПДВ у розмірі 7827 грн. яка визначена у податковій декларації за грудень 2014 року сплачено 26.01.2015 року, платіжним дорученням № 187 сума податку на прибуток у розмірі 2056 грн. яка визначена у податковій декларації за 2014 рік сплачено 27.02.2015 року.

Вказані платіжні доручення підтверджують той факт, що у Товариства не малося заборгованості, оскільки своєчасно та в повному обсязі сплачені спірні суми.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо стягнення податкового боргу по податкам: податку на додану вартість в сумі 17 681 грн. 25 коп.,

податку на прибуток у сумі 4151 грн. 77 коп. та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, (в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно матеріалам справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод гірничого машинобудування і сервісу" були понесені судові витрати у розмірі 2059 грн. 20 коп.( сплачені за подання апеляційної скарги ).

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь відповідача підлягають стягнення судові витрати.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла висновку, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 94, ст.195, ст.196, ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод гірничого машинобудування і сервісу" - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року у справі № 804/7680/15 скасувати.

В задоволені адміністративного позову Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відмовити.

Стягнути з Західно-Донбаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод гірничого машинобудування і сервісу" () судові витрати у розмірі 2059,20 грн. (дві тисячі пятдесят девять ) грн. 20 коп. сплачені за подання апеляційної скарги.

Постанова суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС України до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 02.12.2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак