Справа № 2-а-305/2010
Суддя: Олійник С. В.
Дата ухвалення: 2010-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-а 305/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2010 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Олійник С.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про відновлення пропущеного строку для звернення до суду, зобовязання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області зарахувати і виплатити недоплачену як «Дитині Війни» щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки у сумі 3891 гривні 90 копійок та при нарахуванні пенсії з 01.01.2009 року враховувати ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старобільському районі (далі УПФ в Старобільському районі), в якому просить відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом своїх порушених прав та зобовязати УПФ в Старобільському районі здійснити перерахунок і виплатити йому недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки у сумі 3891 грн. 90 коп., при нарахуванні пенсії з 01.01.2009 року враховувати ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він має статус дитини війни, у звязку з чим відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Вважає, що положення Законів України «Про Державний бюджет на 2006 рік», «Про Державний бюджет на 2007 рік» в частині зупинення Закону України ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», положення п. 28 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких нормативних актів не відповідають Конституції України і тому не можуть застосовуватись. Відповідач УПФ в Старобільському районі відмовляється нарахувати і виплатити йому передбачену ст. 6 Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Позивач ОСОБА_1 вважає, що йому законні права обмежені прийнятими окремими неконституційними положеннями законів та йому не повідомлялось про розмір соціальної допомоги. Про порушення своїх прав йому стало відомо із засобів масової інформації, тому просив поновити строк для звернення до суду.

До початку судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Від відповідача УПФ в Старобільському районі надійшли письмові заперечення проти адміністративного позову ОСОБА_1 Відповідно до вимог ч.3 ст.122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно відповіді відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області позивачеві на його звернення від 11.01.2010 року щодо одержання доплати розміру надбавки як дитині війни згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» позивача дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів з моменту отримання вказаної відповіді, тобто з 11.01.2010 року, а тому суд вважає, що позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод і інтересів з 11.01.2010 року, тобто з моменту, коли йому було відмовлено в надбавці до пенсії УПФ.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більше як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії; суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Аналогічні положення закріплено ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також суд враховує, що відповідно до преамбули і п.13 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» під розміром і виплатою пенсії розуміється пенсія з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством. Таким чином, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, включено до пенсії.

Згідно з ч.1 ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Відповідач УПФ в Старобільському районі в своїх запереченнях не наполягає про застосування строку звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Суд вважає, що прохання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав шляхом розгляду справи по суті заявлених вимог підлягає задоволенню. Суд зазначає при цьому, що за статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод особі, права та інтереси якої порушені, гарантується право на судовий захист. Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням, але їх застосування повинно зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Воловік проти України» (заява № 15123/03) від 6 грудня 2007 року). Конституція України у статті 46 гарантує громадянам право на соціальний захист, який включає отримання пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування та мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. В статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що саме пенсія або виплати, які здійснюються за вибором громадянина замість пенсії - щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Обов'язки щодо призначення перерахунку та виплати пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» є основною функцією органів Пенсійного фонду України, тому зважаючи на наявність прямої норми в Конституції України, яка гарантує здійснення державними органами належних за законами України виплат сум пенсії з урахуванням встановленого підвищення дітям війни, то за приписами статті 8 Конституції України та вимог частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справ за Законом України «Про соціальний захист дітей війни» пропущений річний строк для звернення до суду не є підставою для відмови у позові та при наявності заяви сторони відновлюється судом.

Позивач ОСОБА_1 має правовий статус дитини війни, що підтверджується пенсійним посвідченням і має право на отримання пільг, як дитина війни. Позивач ОСОБА_1 звертався до відповідача УПФ в Старобільському районі із заявою про виплату йому державної соціальної допомоги як дитині війни.

Листом від 11.01.2010 року № 99 відповідачем УПФ в Старобільському районі відмовлено в доплаті надбавки за період з 01.01.2006 р. по 31.12.2007р. оскільки фінансування таких виплат законодавством не врегульовано, а з 01.01.2008 року виплата надбавки дітям війни проводиться у розмірі 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність.

Ці обставини мали місце, підтверджуються наявними доказами і не заперечуються сторонами.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-1V від 18 листопада 2004 року, що набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 17 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року № 3235-4, дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.2006 року № 3367-IV п. 17 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» виключено та ст. 110 цього закону викладено в новій редакції, згідно якої установлено, що пільги дітям війни, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у 1 півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Вказаний закон не визнаний таким, що не відповідає Конституції України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог позивачеві в частині нарахувати і виплатити йому недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006 рік відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинена.

Згідно з ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-V від 19 грудня 2006 року, - у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007року положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними).

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з наведеного за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року позивач, який є дитиною війни, має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року (із змінами від 15 березня 2007 року), був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01 січня 380 грн., з 1 квітня 406 грн., з 1 жовтня 411 грн. Цією статтею передбачено, що для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом 5 частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток, що складає відповідно 410 грн. 06 коп. та 415 грн. 11 коп.

Таким чином, починаючи з 09.07.2007 року відповідач УПФ в Старобільському районі при виплаті позивачеві ОСОБА_1 доплати до пенсії дітям війни повинен був виходити із зазначеної суми прожиткового мінімуму відповідного періоду, а всього за цей період 710, 90 грн., а саме: (91,27 грн. з 09.07.2007 року по 31.07. 2007 року (23 дні) 410,06 грн. х 30% : 31день х 23 дні; 246,04грн. з 01.08.2007 року по 30.09.2007 року (2 місяці) 410,06 грн. х 30% х 2 місяці; 373,59 грн. з 01.10.2007 року по 31.12. 2007 року (3 місяці) 415,11 грн х 30% х 3 місяці).

Відповідно до п. 28 розділу II Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-17 внесені зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відповідно до яких дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року положення п. 28 розділу II Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін в ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 має право на підвищення до пенсії дитині війни у 2008 році лише з 22.05.2008 року (з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду України) до 31.12.2008 року.

Ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01.04.2008 року по 30.06.2008 року - 481 грн., з 01.07.2008 року по 30.09.2008 року 482 грн., з 01.10.2008 року по 31.12.2008 року 498 грн. Таким чином, починаючи з 22.05.2008 року відповідач при виплаті позивачеві доплати до пенсії дітям війни повинен був виходити з зазначених сум.

Враховуючи, що позивачеві ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2008 року сплачується підвищення до пенсії у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 22.05.2008 року до 31.12.2008 року відповідач повинен до нарахувати позивачеві 715,23 грн. виходячи з наступного розрахунку:

розмір підвищення, який відповідачем необхідно було виплатити (1 072 грн. 83 коп. (3 576 грн. 16 коп. (155 грн. 16 коп. (за травень 481 грн. х 10 днів / 31 день ) + 481 грн. (червень 2008 р.) +1 446 грн. (482 грн. х 3 міс. (липень-вересень 2008 р.) + 1 494 грн. (498 грн. х 3 міс. (жовтень-грудень 2008 року ) х 30 %;

розмір фактично виплаченого підвищення до пенсії з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. 357 грн. 62 коп. (15 грн. 52 коп. (травень 2008 р. 48 грн. 10 коп. х 10 днів /31 день ) + 144 грн. 60 коп. (48 грн. 20 коп. х 3 міс.) + 149 грн. 40 коп. (49 грн. 80 коп. х 3 міс.);

розмір недоплаченого позивачці підвищення до пенсії за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. складає 715 грн. 21 коп. (1 072 грн. 85 коп. 357 грн. 62 коп.)

Всього відповідач повинен за вказані періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року нарахувати та сплатити позивачці 1 426 грн. 13 коп. ( 710 грн. 90 коп.+715 грн. 23 коп.)

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до вимог ст.147 Конституції України, - визнання неконституційними законів України є виключно компетенцією Конституційного Суду України.

Отже, всього за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року позивач ОСОБА_1 має право на підвищення до пенсії дитина війни у розмірі 710,90 грн. + 715,23 грн. = 1426 грн.13 коп.

Суд вважає, що незважаючи на те, що відповідно до діючого законодавства нарахування пенсій та інших соціальних виплат покладено на УПФ України, але приймаючи до уваги, що УПФ не нараховує належні позивачу суми доплат, суд на захист прав позивача, вважає за необхідне підрахувати правильність належних позивачу сум у грошовому еквіваленті. Крім того, вирішуючи таким чином (у грошовому еквіваленті) належні до сплати суми, суд враховує, що УПФ на має можливості нарахувати належні позивачу суми за минулий час, оскільки УПФ обмежений в цьому відповідними відомчими та іншими нормативними актами, а тому суд сам, захищаючи права позивача встановлює належну до сплати суму.

Суд також враховує, що ч. 1 ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старобільському районі при нарахуванні йому пенсії з 01 січня 2009 року враховувати ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, суд вважає ці вимоги задовольнити, оскільки відповідачем порушено право позивача у 2009 році і йому відповідач не сплачує передбачену надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року, а сплачує тільки 10% мінімальної пенсії за віком.

Суд вважає, що вимога ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26 грудня 2008 року № 835-УI, якою було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами, в даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки на виконання вищезазначеної норми Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни». Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремої категорії громадян» передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,1 гривні, з 1 липня 48,2 та з 1 жовтня 49,8 гривні, проте вказана Постанова Кабінету Міністрів суперечить принципам верховенства права.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 15 липня 1999 року «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Крім того, статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Стаття 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2009 року по дійсний час діє в наступній редакції: «дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком».

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до статті 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який установлено статтею 28 Закону «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог ч.2 ст.3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені.

Відповідач в запереченнях на адміністративний позов зазначив, що в 2009 році позивачеві ОСОБА_1. здійснюється виплата підвищення до пенсії в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та посилався на те, що відсутні кошти. Відповідач обмежив виплату позивачеві пенсії в частині підвищення до 10% замість 30%.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача УПФ в Старобільському районі проти позову за 2006 рік та періоди з 09 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року, оскільки обґрунтування відповідача УПФ в Старобільському районі суперечать вимогам вищезазначеного діючого законодавства. Посилання відповідача УПФ в Старобільському районі на відсутність коштів не приймається до уваги, оскільки суперечить принципам верховенства права. Також не можуть бути взяті до уваги доводи УПФ щодо неврегульованості механізму реалізації положень статті 6 Закону «Про соціальний статус дітей війни».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про зобовязання УПФ в Старобільському районі здійснити перерахунок пенсії та виплати підвищення у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни підлягають задоволенню за період з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року з урахуванням фактично виплачених сум всього в розмірі 1426 гривень 13 копійок, з 01.01.2009 року з урахуванням фактично здійснених виплат.

Позовні вимоги про зобовязання здійснити перерахунок пенсії та виплати підвищення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період 2006 рік, з 01.01.2007 року по 08.07.2007 року, з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року у розмірі 2465 гривень 77 копійок є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, заявлених позивачем, оскільки це необхідно для його повного захисту прав, свобод та інтересів, про захист яких він просить, як дитина війни і визнає протиправною бездіяльність УПФ в Старобільському районі щодо нездійснення нарахування і належних виплат позивачеві як дитині війни недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року, оскільки дії УПФ в Старобільському районі не відповідають вимогам ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, у випадку часткового задоволення позову відповідно до задоволених вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 КАС України суд ухвалою суду звільнив позивача від сплати судових витрат, враховуючи його майновий стан. Відповідач звільнений від сплати судових витрат згідно діючого законодавства.

На підставі наведеного і ст.ст.6, 8, 19, 22, 46, 92 Конституції України, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», положеннями Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. 62 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, ст.58 та п.28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», положеннями Закону України Про прожитковий мінімум, ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 р. від 09.07.2007 року, рішення Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, керуючись ст.ст. 2,4,5, 9,11, 12, 17,18, 112, 122, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про зобовязання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області зарахувати і виплатити недоплачену як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки у сумі 3891 гривні 90 копійок та при нарахуванні пенсії з 01.01.2009 року враховувати ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області щодо нездійснення нарахування і належних виплат ОСОБА_1 як дитині війни недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області здійснити нарахування та виплату доплати щомісячно державної соціальної допомоги до пенсії в розмірі 30 відсотків від пенсії за віком як дитині війни ОСОБА_1 за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в сумі 1426 гривень (одна тисяча чотириста двадцять шість) 13 копійок.

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області здійснити нарахування та виплату доплати щомісячно державної соціальної допомоги до пенсії в розмірі 30 відсотків від пенсії за віком як дитині війни ОСОБА_1 за період з 01 січня 2009 року з урахуванням фактично здійснених виплат.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про стягнення недоплаченої як дитині війни щомісячної соціальної допомоги за 2006 рік, за періоди з 1 січня 2007 року по 8 липня 2007 року, з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року всього в розмірі 2465 гривень (дві тисячі чотириста шістдесят пять) 77 копійок відмовити за необгрунтованністю.

Постанова може бути оскаржена у апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанову складено та підписано 15 лютого 2010 року.

Суддя С. В. Олійник