Справа № 2а-1030/12
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Київ К/800/32087/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Луганської обласної організації «Східноукраїнський центр громадських ініціатив (Тотальна акція на підтримку прав людини та демократії)» на постанову Жовтневого районного суду міста Луганська від 04 квітня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2013 року у справі за позовом Луганської обласної організації «Східноукраїнський центр громадських ініціатив (Тотальна акція на підтримку прав людини та демократії)» до Запорізької міської ради про визнання неправомірною відмову у доступі до офіційної інформації, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2010 року позивачем подано позов до суду про визнання відмови Запорізької міської ради від 27 січня 2010 року №319/01-38 в наданні графічної частини Генерального плану міста Запоріжжя протиправною та зобов'язати Запорізьку міську раду надати позивачу копію графічної складової Генерального плану міста Запоріжжя.

Постановою Жовтневого районного суду міста Луганська від 04 квітня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2013 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду міста Луганська від 04 квітня 2013 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судами встановлено, що листопаді 2009 року позивач звернувся до Запорізької міської ради із запитом № 11/09 про надання інформації, в якому просив надати інформацію щодо затвердження Генерального плану міста Запоріжжя та надати реквізити відповідного рішення; повідомити чи діє затверджений Генеральний план зараз; чи є можливість отримати доступ до текстової та графічної складових Генерального плану зацікавленим громадянам; надати засвідчену копію графічної складової Генерального плану (копії відповідних карт або носій інформації з електронними копіями відповідних карт); повідомити чи затверджувалися у місті інші види містобудівної документації, зокрема, місцеві правила забудови, детальний план території населеного пункту, план червоних ліній, проекти забудови територій і проекти розподілу території та надати реквізити відповідних рішень ради, якими ці документи затверджені.

Листом від 27 січня 2010 року № 319/01-38 виконавчий комітет Запорізької міської ради повідомив, що генеральний план міста Запоріжжя розроблено УДНДІП «Діпромвіто» та затверджено рішенням Запорізької міської ради №4 від 15 вересня 2004 року. Матеріали діючого генерального плану є документацією обмеженого доступу, а тому надати копії матеріалів для відкритого користування немає можливості. Загальнодоступна інформація для загального користування розміщена на офіційному порталі Запорізької міської ради.

На момент звернення позивача із запитом у 2009 році діяли норми Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про планування і забудову територій».

Відповідно до статті 4 Закону України «Про інформацію» законодавство України про інформацію складають Конституція України, цей Закон, законодавчі акти про окремі галузі, види, форми і засоби інформації, міжнародні договори та угоди, ратифіковані Україною, та принципи і норми міжнародного права.

За умовами частини 2 статті 28 Закону України «Про інформацію» за режимом доступу інформація поділялась на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.

При цьому, інформація з обмеженим доступом за своїм правовим режимом поділялась на конфіденційну і таємну (частина 1 статті 30 Закону України «Про інформацію»). До таємної інформації належала інформація, що містить відомості, які становлять державну та іншу передбачену законом таємницю, розголошення якої завдає шкоди особі, суспільству і державі.

Віднесення інформації до категорії таємних відомостей, які становлять державну таємницю, і доступ до неї громадян здійснюється відповідно до закону про цю інформацію.

Порядок обігу таємної інформації та її захисту визначається відповідними державними органами за умови додержання вимог, встановлених цим Законом.

Порядок і терміни обнародування таємної інформації визначаються відповідним законом.

Правовідносини, що виникають в процесі роботи з відомостями, що становлять державну таємницю регулюються Законом України «Про державну таємницю», відповідно до статті 22 якого, доступ до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової чи науково-дослідної діяльності і які оформили відповідний допуск у порядку, передбаченому цим Законом.

Рішення про надання доступу до конкретної інформації, що становить державну таємницю, приймають керівники державних органів, підприємств, установ і організацій, в яких здійснюються роботи або зберігаються носії інформації, пов'язані з цією інформацією.

Відмова надати громадянинові України доступ до конкретної інформації можлива лише за відсутності підстав, передбачених частиною першою статті 23 зазначеного Закону, і може бути оскаржена посадовій особі вищого рівня, якій підпорядкована та посадова особа, яка відмовила громадянинові у доступі до конкретної інформації, що становить державну таємницю. У разі незадоволення скарги громадянин має право оскаржити протиправні дії посадових осіб до суду.

Судами встановлено, що Генеральний план міста Запоріжжя містить відомості, які мають конфіденційну інформацію, що є власністю держави, і яким надається гриф обмеження доступу "Для службового користування". Місцеві правила забудови, детальний план території населеного пункту, план червоних ліній, проект забудови та розподілу територій в місті Запоріжжя не затверджені.

За таких обставин, відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у наданні відомостей щодо Генерального плану міста Запоріжжя, зокрема копії графічної складової цього плану, оскільки Луганська обласна організація «Східноукраїнський центр громадських ініціатив (Тотальна акція на підтримку прав людини та демократії)» не має відповідного допуску на ознайомлення з такими документами.

Враховуючи те, що посилання позивача в касаційній скарзі на порушення судами норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, та ними повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішеннях, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Луганської обласної організації «Східноукраїнський центр громадських ініціатив (Тотальна акція на підтримку прав людини та демократії)» залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду міста Луганська від 04 квітня 2013 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2013 року у справі за позовом Луганської обласної організації «Східноукраїнський центр громадських ініціатив (Тотальна акція на підтримку прав людини та демократії)» до Запорізької міської ради про визнання неправомірною відмову у доступі до офіційної інформації - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак