Справа № 2а-1899/11/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2011-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2011 р. Справа № 2a-1899/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Маковійчук С.М.

за участю: представника позивачів - ОСОБА_1,

представника третьої особи на стороні позивачів - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів - Івано-Франківської міської ради

до відповідача: Обласного комунального підприємства "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Радіоремсервіс"

про визнання протиправними та зобов'язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Івано-Франківська міська рада, звернулися в суд з адміністративним позовом до Обласного комунального підприємства "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Радіоремсервіс», про визнання протиправними дій Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» щодо реєстрації права власності на незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську за товариством з обмеженою відповідальністю «Радіоремсервіс» та зобовязання відповідача скасувати державну реєстрацію права власності на дане незавершене будівництво товариства з обмеженою відповідальністю «Радіоремсервіс».

Позовні вимоги мотивовані тим, що Обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» на підставі заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Радіоремсервіс» (далі по тексту ТОВ «Радіоремсервіс»), оформленої без підпису уповноваженої особи ТОВ "Радіоремсервіс", договору купівлі-продажу обєкту нерухомого майна по вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську від 23.10.2003 року, договору оренди земельної ділянки від 25.01.2008 року №293, відповідно до якого ТОВ «Радіоремсервіс» передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0.12000 га, яка розташована по вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську, 23.12.2010 року проведено дії щодо державної реєстрації права власності ТОВ «Радіоремсервіс» на обєкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську, внаслідок чого видано рішення про державну реєстрацію. Оформлення права власності на визначений обєкт незавершеного будівництва за ТОВ «Радіоремсервіс» проводилось на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №37 від 21.05.2008 року, дію якого зупинено відповідно до внесеного прокурором міста Івано-Франківська протесту від 18.05.2010 року за вих. №65/25/вих.-10. Крім цього, згідно з рішенням Львівського апеляційного господарського суду від 12.09.2011 року договір оренди земельної ділянки №293 від 25.01.2008 року визнаний недійним. Позивачі вважають, що дії Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» щодо проведення державної реєстрації обєкту незавершеного будівництва по вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську є протиправними, оскільки на момент вчинення спірних дій ТОВ «Радіоремсервіс» не мало законного права на земельну ділянку, на якій знаходиться даний обєкт незавершеного будівництва, а подані документи не відповідали вимогам Цивільного кодексу України та Тимчасовому положенню про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а тому просили визнати дії Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» протиправними та зобовязати скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 23.12.2010 року.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та письмових поясненнях, наявних в матеріалах адміністративної справи, а також пояснив суду, що Обласне комунальне підприємство «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» безпідставно здійснило дії щодо проведення державної реєстрації на обєкт незавершеного будівництва по вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську, оскільки ТОВ «Радіоремсервіс» не надало проектно-кошторисну документацію на будівництво спірного обєкту. Просив позов задовольнити повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Івано-Франківська міська рада - в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у письмовому запереченні та пояснила суду, що на час проведення реєстраційних дій щодо державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва по вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську, яку здійснено 23.12.2010 року, ТОВ «Радіоремсервіс» надано всі необхідні документи, оформлені належним чином у відповідності до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно та положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Документація, в тому числі договори, що надані підприємством для проведення державної реєстрації права власності, на момент вчинення спірних дій, були чинними та не визнаними недійними. За наведеної мотивації відповідач вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «Радіоремсервіс» - в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, наведених у наданих суду письмових запереченнях та вважає позов безпідставним. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши представників сторін, третіх осіб, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази та інші матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Радіоремсервіс» відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, яке видано 28.02.1996 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради (а.с. 138), є юридичною особою - субєктом господарських правовідносин та діє на підставі Статуту, що затверджений рішенням загальних зборів учасників товариства 20.02.2006 року (а.с. 128).

23.10.2003 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між приватним підприємством «Станіслав-рембуд» та ТОВ «Радіоремсервіс», Товариство придбало у власність приміщення столярного цеху, що розташоване по вул. Ленкавського, 4а (а.с. 49), та 29.10.2003 року даний обєкт нерухомого майна зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с. 40).

На підставі рішення Івано-Франківської міської ради від 02.08.2005 року ТОВ «Радіоремсервіс» надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0.1155 га по вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську строком на три роки для переобладнання столярного цеху під офісні приміщення. Даним рішенням Івано-Франківська міська рада зобовязувала підприємство укласти договір оренди землі відповідно до затвердженого проекту землеустрою відведеної земельної ділянки (а.с. 51).

На виконання вимог рішення Івано-Франківської міської ради від 02.08.2005 року, 02.09.2005 року між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та ТОВ «Радіоремсервіс» укладено договір оренди земельної ділянки, що розташована по вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську, загальна площа якої становить 0.1155 га. Згідно з пунктом 2.1 вказаного договору цільове призначення даної земельної ділянки визначено сторонами, а саме: для переобладнання столярного цеху під офісні приміщення. Договір між сторонами укладений строком на три роки. 14.09.2005 року здійснено держану реєстрації договору оренди (а.с. 53).

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 10.10.2006 року ТОВ «Радіоремсервіс» надано дозвіл на погодження складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та погоджено матеріали погодження місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 0.1200 га по вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на орендованій земельній ділянці на місці власних приміщень столярного цеху (а.с. 52).

Внаслідок обстеження меж спірної земельної ділянки, 27.10.2006 року складено акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки, відповідно до якого на земельній ділянці встановлені межові знаки в кількості 12 штук. Крім того, актом встановлено, що суміжні землекористувачі спірної земельної ділянки відсутні (а.с. 57).

На підставі рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.02.2007 року, 25.01.2008 року між Івано-Франківською міською радою та ТОВ «Радіоремсервіс» укладено договір оренди земельної ділянки, яка розташована по вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську, загальною площею 0.1200 га, на якій розташований обєкт нерухомості приміщення столярного цеху. Відповідно до умов даного договору земельну ділянку надано ТОВ «Радіоремсервіс» для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення. Строк дії договору, визначений сторонами, становив три роки (а.с. 55).

03.03.2008 року договір оренди земельної ділянки від 25.01.2008 року зареєстрований у Івано-Франківському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії ДЗК при Держкомземі України, про що свідчить запис №46 (а.с. 56).

21.05.2008 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області видано ТОВ «Радіоремсервіс» дозвіл за №37 на виконання будівельних робіт з будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в межах орендованої земельної ділянки на місці власних приміщень столярного цеху по вул. Ленкавського, 4а. Строк дії дозволу визначений до 4 кварталу 2010 року (а.с. 61).

У зв'язку із збільшенням нормативно грошової оцінки земельної ділянки та відповідно, новим розрахунком орендної плати, 10.03.2009 року між сторонами укладено додаток до Договору оренди землі від 25.01.2008 року, який зареєстрований 05.06.2009 року у Державному реєстрі земель за №56 (а.с. 60).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до поданої ТОВ «Радіоремсервіс» у грудні 2010 року заяви про державну реєстрації спірного обєкту незавершеного будівництва 21.12.2010 року Обласне комунальне підприємство «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» оформило замовлення для здійснення дій щодо реєстрації права власності на обєкт замовлення, внаслідок яких 23.12.2010 року ТОВ «Радіоремсервіс»отримало рішення про державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво, що розташовано в місті Івано-Франківську по вулиці Ленкавського, 4а (а.с. 122-127).

Слід зазначити, що 03.08.2011 року за результатами судового розгляду справи за позовом Заступника прокурора м. Івано-Франківська до ТОВ «Радіоремсервіс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки Господарським судом Івано-Франківської області прийнято рішення, відповідно до якого у задоволенні позову Заступнику прокурора м.Івано-Франківська було відмовлено (а.с. 95-100).

Проте, 12.09.2011 року Львівським апеляційним господарським судом прийнято постанову по вищенаведеній справі, згідно з якою рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 03.08.2011 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позов заступника прокурора м.Івано-Франківська задоволено повністю, а договір оренди землі від 25.01.2008 року, укладений між Івано-Франківською міською радою і ТОВ «Радіоремсервіс» та зареєстрований у Івано-Франківському міському відділі Івано-Франківської обласної філії центру ДЗК при Держкомземі України від 03.03.2008 року за №46, визнано недійсним (а.с. 158-159).

Крім цього, в матеріалах даної адміністративної справи міститься копія протесту прокурора міста Івано-Франківська від 18.05.2010 року за №65/25/вих.-10, відповідно до якого було зупинено дію дозволу на виконання будівельних робіт від 21.05.2008 року №37, який надавав право ТОВ «Радіоремсервіс» здійснювати будівництво багатоквартирного будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення по вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську (а.с. 62).

Судом встановлено, що 05.10.2010 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв постанову по справі за позовом ТОВ «Радіоремсервіс» до прокуратури міста Івано-Франківська, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області про визнання дій незаконними та скасування протесту, відповідно до якої дії прокуратури міста Івано-Франківська визнані протиправними, а протест про усунення порушень містобудівного законодавства №65/251 вих-10 від 18.05.2010 року скасовано. Проте, вказана постанова суду, станом на момент судового розгляду даної адміністративної справи не набрала законної сили (а.с. 47-48).

Суд не погоджується з доводами позивачів щодо наявності ознак протиправності дій відповідача Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» - при здійсненні ним державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Частиною 2 статті 331 Цивільного кодексу України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва (ч. 3 ст. 331 Цивільного кодексу України).

Таким чином, обєкт незавершеного будівництва може бути визнаний обєктом нерухомості як самостійним обєктом цивільного обороту після державної реєстрації права власності на нього.

Правовідносини, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регламентовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно. Обтяження таких прав здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст.2 визначеного Закону).

В розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно земельні ділянки, а також обєкти розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення (ст. 2 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 3 та статті 4 вказаного Закону встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, а реєстрація таких прав визнана Законом обовязковою.

Державна реєстрація прав проводиться за місцем розташування обєкта нерухомого майна в межах території, на яких діє відповідний орган державної реєстрації прав (ч. 7 ст.3 Закону).

Частиною 1 статті 10 Закону визначено, що Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єктів нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, і картографічні (графічні) дані. Невід'ємною складовою частиною Державного реєстру прав є база даних про реєстрацію заяв і запитів та реєстраційні справи.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, мають відповідати даним реєстраційної справи, яка містить документовані записи щодо прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У разі їх невідповідності пріоритет мають дані реєстраційної справи (ч. 3 ст. 10 даного Закону).

Частиною 1 статті 14 вищенаведеного Закону визначено, що реєстраційна справа включає документи, в яких містяться відомості про нерухоме майно, право власності на нього, інші речові права та їх обтяження.

Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначений порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, відповідно до якого державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно визначений Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року №1692/5)

Згідно із пунктом 1 наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 встановлено, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація, зокрема, прав власності на обєкти незавершеного будівництва проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі по тексту - БТІ).

Відповідно до розділу IV Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно встановлено, що державна реєстрація права власності на обєкти незавершеного будівництва проводиться реєстратором БТІ відповідно до вимог Положення та з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Розділом IV Положення передбачено, що у разі проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності на обєкт незавершеного будівництва до заяви про державну реєстрацію прав заявником (заявниками) додаються документи, що посвідчують право на земельну ділянку, та дозвіл на виконання будівельних робіт, їх копії, документи, що підтверджують оплату за проведення державної реєстрації прав, видачу витягу про державну реєстрацію прав та надання витягу з Реєстру прав, а також інші документи, визначені Положенням.

Відповідно до вимог пункту 3.1 вказаного Положення з моменту прийняття заяви про державну реєстрації прав реєстратором БТІ розпочинається її розгляд. При цьому реєстратор БТІ діє самостійно, оскільки наділений відповідними повноваженнями субєкта влади Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», діяльність якого здійснюється відповідно до приписів вищенаведеного Положення.

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацією прав реєстратор БТІ приймає рішення про державну реєстрацію прав або відмову в ній (п. 3.4 Положення).

Суд звертає увагу, що у разі, якщо реєстратору БТІ заявником надані документи не в повному обсязі, або внесено ухвалу суду на заборону вчинення дій, повязаних з державною реєстрацією прав під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав, або здійснено вилучення документів із реєстраційної справи у випадках, передбачених законом, або подані заяви, які свідчать про права власності, користування та управління на обєкт, на який здійснюється державна реєстрація прав, то реєстратор БТІ приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав на обєкт нерухомості. При цьому, пунктом 3.2 Положення наведено чіткий перелік підстав щодо припинення розгляду заяви заявника, який не підлягає розширенню та тлумаченню.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідач в особі реєстратора Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації, після отримання заяви ТОВ «Радіоремсервіс» про державну реєстрацію права власності на обєкт незавершеного будівництва та прийняття її до свого розгляду, не вимагав додаткових документів, а здійснював розгляд заяви на підставі наданих йому документів, оскільки останні відповідали вимогам Положення, а інформація, яку вони містили, була достатньою для вчинення дій, повязаних із державною реєстрацією прав, що підтверджується документами реєстраційної справи, оригінали якої оглянуті в судовому засіданні, а копії долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

У відповідності до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, судом встановлено, що рішення відповідача від 23.12.2010 року про державну реєстрацію права власності на обєкт незавершеного будівництва прийнято у межах повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки на момент вчинення реєстратором БТІ дій щодо державної реєстрації прав на спірний обєкт, який відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України віднесений до категорії нерухомого майна, а саме станом на грудень 2010 року, договір оренди земельної ділянки від 25.01.2008 року, укладений на підставі рішення Господарського суду Івано-Франківської області, був чинним.

Відповідно до приписів частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарський справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть учать ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Статтею 85 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Судом встановлено, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 12.09.2011 року, якою договір оренди землі від 25.01.2008 року, укладений між Івано-Франківською міською радою та ТОВ «Радіоремсервіс», визнаний судом недійсним, набрала законної сили 12.09.2011 року, а тому не може прийматися судом при розгляді даної адміністративної справи як преюдиційний факт, оскільки в момент здійснення відповідачем дій щодо державної реєстрації обєкту нерухомості вказаний договір вважався чинним.

Крім цього, суд не погоджується з доводами представника позивачів щодо протиправності дій відповідача при здійсненні ним державної реєстрації прав на обєкт незавершеного будівництва, з мотивів наявності внесеного протесту прокурора міста Івано-Франківська від 18.05.2010 року за №65/25/вих-10, яким було зупинено дію дозволу від 21.05.2008 року №37 на виконання будівельних робіт, з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про прокуратуру» внесення прокурором протесту на акт, що суперечить закону, зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження.

У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним. Подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що зупинення дії опротестованого акту не скасовує його як дозвільного документу, що є підставою для оформлення державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, а тому дозвіл на виконання будівельних робіт від 21.05.2008 року №37 був чинним а не скасованим, відтак зупинення його дії, відповідно до протесту прокурора від 18.05.2010 року, мало наслідком для ТОВ "Радіоремсервіс" виключно припинення подальших будівельних робіт.

Суд також не погоджується з доводами представника позивачів щодо відсутності в матеріалах реєстраційної справи проектно-кошторисної документації та опису об'єкта незавершеного будівництва, як підстави для відмови в державній реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, оскільки саме видачі дозволу на виконання будівельних робіт №37 від 21.05.2008 року компетентним органом - Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, передувала перевірка проектно-кошторисної документації, в тому числі і опису об'єкта незавершеного будівництва на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства, що й презюмує сам факт їх наявності.

Таким чином, дії відповідача щодо вчинення державної реєстрацій права власності на незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення на вулиці Ленкавського, 4а в місті Івано-Франківську товариства з обмеженою відповідальністю «Радіоремсервіс» здійснені в межах закону, а тому суд не вбачає підстав для скасування рішення про державну реєстрацію прав від 23.12.2010 року.

За наведених обставин та вказаних правових норм, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_8

Постанова складена в повному обсязі 03.10.2011 року.