Справа № 804/19102/14
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2015 рокусправа № 804/19102/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техмамонтаж» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Техмамонтаж» (далі - ТОВ «Техмамонтаж») звернувся до суду з позовом до відповідача Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення № від 04.11.2014 року, яким ТОВ «Техмамонтаж» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 720 713 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 360 356, 5 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 року позов задоволено, винесене ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська податкове повідомлення-рішення № від 04.11.2014 року скасоване.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 08.10.2014 року по 14.10.2014 року ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Техмамонтаж» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні господарських відносин з контрагентами ТОВ «УПМТ», ТОВ «Маджеро Інвест Сервіс» за липень 2014 року та ТОВ «Профіт Партнер» за червень 2014 року, за результатами якої складено акт № 2775/04-66-15-00/32139706 від 15.10.2014 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого ТОВ «Техмамонтаж» завищено суму податкового кредиту за червень 2014 року на 442 849 грн., за липень 2014 року на 277 864 грн., що потягло заниження податкових зобов'язань з ПДВ.

Висновки податкового органу про недійсність даних у податковій звітності позивача ґрунтуються на отриманих від інших податкових органів матеріалів щодо перевірки контрагентів позивача та нереальності вчинених господарських операцій.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04.11.2014 року, яким ТОВ «Техмамонтаж» збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 720 713 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 360 356, 5 грн., яке оскаржено позивачем в судовому порядку.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст. 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України).

Згідно вищевказаних норм, ПК України встановлено вичерпний перелік документів (податкова накладна, митна декларація, товарний чек, інший платіжний чи розрахунковий документ), на підставі яких у платника податків виникає право на включення відповідних сум до податкового кредиту.

Пунктами 201.8. та 201.9. ст. 201 ПК України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, виписана платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Таким чином, витрати для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Техмамонтаж» з контрагентами укладено договори - купівлі продажу, а саме: з ТОВ «Маджеро Інвест Сервіс № 27-Ф від 03.06.2014 року; з ТОВ «Профіт Партнер» № 21-Ф від 03.06.2014 року, № 11-М від 29.05.2014 року; з ТОВ «УПМТ» № 12-МФ від 20.06.2014 року, № 26/06МХ від 26.06.2014 року.

Виконання вищевказаних договорів підтверджується первинними бухгалтерськими документами, оформленими згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV(далі - Закон № 996-XIV), а саме: податковими накладними, видатковими накладними, товаро - транспортними накладними, рахунками - фактурами, банківськими виписками тощо.

Отримані товари позивачем використані у власній господарській діяльності,що підтверджено первинними бухгалтерськими документами, оформленими згідно вимог Закону № 996-XIV.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не надані належні докази нереальності укладених позивачем з контрагентами правочинів, також не існує судових рішень, якими контрагенти позивача визнані фіктивними, а їх установчі документи - недійсними, на час дії угод ТОВ «Маджеро Інвест Сервіс», ТОВ «Профіт Партнер», ТОВ «УПМТ» були зареєстровані в установленому порядку як платники ПДВ, мали право виписувати та надавати податкові накладні, не були виключені із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому відповідачем висновок про нереальність правочинів з зазначеними контрагентами зроблений на припущеннях.

Оскільки позивач виконав передбачені чинним податковим законодавством умови щодо підтвердження свого права на податковий кредит та має документальні підтвердження розміру податкового кредиту по операціям з контрагентами ТОВ «УПМТ», ТОВ «Маджеро Інвест Сервіс» за липень 2014 року та ТОВ «Профіт Партнер» за червень 2014 року, суд першої інстанції з дотриманням вимог чинного податкового законодавства скасував прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 04.11.2014 року.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова