Справа № 813/3915/14
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року справа № 813/3915/14

18 год. 14 хв. зал судових засідань №6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Щур В.Р.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до товариства з обмеженою відповідальністю Іглоополь про зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (надалі - ІДАБК у Львівській області) звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Іглоополь (далі ТзОВ Іглоополь ), в якому просить зобовязати відповідача за власний рахунок привести нежитлові приміщення магазину на вул.Огієнка, 17 в м.Львові у відповідність до правовстановлюючих документів та технічного паспорта від 13.06.1995р.

Ухвалою від 22.10.2015р. суд допустив заміну позивача у справі ІДАБК у Львівській області його правонаступником Державною архітектурно-будівельною інспекцією України (далі ДАБІ України).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано у 60-денний строк, встановлений для добровільного виконання, вимоги припису №3-г/ю від 23.07.2013р. про приведення нежитлового приміщення магазину по вул.Огієнка в м.Львові у відповідність до правовстановлюючих документів та технічного паспорта. У звязку з невиконанням відповідачем вимог припису, позивач звернувся до суду з вимогою про зобовязання відповідача за власний рахунок привести нежитлові приміщення магазину на вул.Огієнка, 17 в м.Львові у відповідність до правовстановлюючих документів та технічного паспорта від 13.06.1995р.

Відповідач заперечення на позовну заяву чи заяву про визнання позову до суду не подав.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце проведення судового засідання. Проте, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з тих підстав, що жодних реконструкцій та добудов у внутрішньому подвірї будинку №17 по вул.Огієнка у м.Львові відповідач не здійснював, а провів лише незначні ремонтні роботи та естетичне оформлення внутрішнього двору. Вважає, що користуючись внутрішнім двором будинку ТзОВ Іглоополь не порушує прав жодного з мешканців вказаного будинку, так як всі приміщення, які мають виходи і вікна на внутрішній двір будинку, належать виключно ТзОВ Іглоополь. Щодо твердження позивача, що відповідач заблокував доступ мешканців до підвальних приміщень будинку, відповідач зазначає, що усі підвальні приміщення будинку №17 по вул.Огієнка у м.Львові, вхід до яких знаходиться у внутрішньому дворі будинку, належать на праві власності ТзОВ Іглоополь.

Заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши вказівки Вищого адміністративного суду України, викладені в ухвалі від 17.09.2015р. у справі №К/800/27305/15, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Суд встановив, що ТзОВ Іглоополь відповідно до договору купівлі-продажу від 13.10.1995року №52, реєстраційного посвідчення від 26.03.1996року та свідоцтва на власність від 05.06.1997року №52-А є власником приміщень площею 198,1 м2 за адресою: м.Львів, вул. Огієнка,17.

23.07.2013р. ІДАБК у Львівській області на підставі направлення №05-737-3/н від 12.07.2013р. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої складено акт №21-2/ю від 23.07.2013р.

Перевіркою встановлено, що ТзОВ Іглоополь здійснило реконструкцію нежитлових приміщень під заклад громадського харчування з добудовою у внутрішньому подвірї приміщення залу для відвідувачів, кухні та тамбору для входу в підвал без будь-яких дозвільних документів.

ІДАБК у Львівській області склала протокол про адміністративне правопорушення №7- г/ф про порушення відповідачем ч.1 ст.96 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яке полягає в самовільній реконструкції нежитлових приміщень під заклад громадського харчування.

За результатами розгляду вказаного протоколу ІДАБК у Львівській області винесено постанову у справі по адміністративне правопорушення від 29.07.2013р. №1г/250-ф, якою на відповідача накладено штраф у сумі 850грн.

Приписом від 23.07.2013р. №3-г/ю відповідача зобовязано у 60-денний строк моменту отримання вказаного припису привести нежитлові приміщення магазину по вул.Огієнка, 17 в м.Львові у відповідність до правовстановлюючих документів та технічного паспорта від 13.06.1995р.

26.11.2013р. ІДАБК у Львівській області провела позапланову перевірку виконання вимог припису від 23.07.2013р. №3-г/ю та встановила, що на час перевірки вказаний припис відповідачем не виконано, порушення у сфері містобудівної діяльності не усунуто. За результатами перевірки складено акт проведення позапланової перевірки від 26.11.2013р. №30-г/ю.

У звязку з невиконанням відповідачем вимог припису від 23.07.2013р. №3-г/ю позивач склав протоколи про адміністративне правопорушення від 26.11.2013р. №8-г/ф та від 26.11.2013р. №8-г/ю про порушення відповідачем ч.1 ст.188-42 Кодексу України про адміністративне правопорушення та абз.2 п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», яке полягає в невиконанні вимог припису ІДАБК у Львівській області.

За результатами розгляду вказаних протоколів ІДАБК у Львівській області винесено постанови у справі по адміністративне правопорушення від 12.12.2013р. 1г/419-ф, якою на відповідача накладено штраф у сумі 5100грн., та від 12.12.2013р. №1г/56-ю/пз, якою на відповідача накладено штраф у сумі 12180грн.

З огляду на невиконання відповідачем у строк, встановлений для добровільного виконання, вимог припису від 23.07.2013р. №3-г/ю позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача за власний рахунок привести нежитлові приміщення магазину по вул.Огієнка, 17 в м.Львові у відповідність до правовстановлюючих документів та технічного паспорта від 13.06.1995р.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2014р. у справі №813/3915/14, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду України від 26.05.2015р. у справі №876/1385/15, у задоволенні позову ІДАБК у Львівській області до ТзОВ Іглоополь про зобовязання вчинити дії відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.09.2015р. у справі №К/800/27305/15 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.11.2014р. у справі №813/3915/14 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду України від 26.05.2015р. у справі №876/1385/15 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Вищий адміністративний суд України зазначив, що судами попередніх інстанцій не досліджені докази у справі, а саме, чи мала місце реконструкція, вказана в акті та приписі (добудова у внутрішньому подвірї приміщення залу для відвідувачів, кухні та тамбуру для входу в підвал) з врахуванням документів на право власності та технічного паспорту на той час, якщо реконструкція проводилася, то в яких період і яке законодавство діяло на час її проведення.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності, спрямованої на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів визначаються Законом України «Про архітектурну діяльність».

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснюється для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва обєктів архітектури додержання субєктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до ст.31 Закону України «Про планування і забудову територій» (чинного на спірний період) державний контроль за плануванням, забудовою та іншим використанням територій здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури, відповідними спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами, а також іншими спеціально уповноваженими органами виконавчої влади

Згідно з п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекції).

Відповідно до п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа у встановлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем проведено позапланову перевірку дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої складено акт №21-2/ю від 23.07.2013р.

Перевіркою встановлено, що частину нежитлових приміщень відповідачем реконструйовано під заклад громадського харчування з добудовою у внутрішньому дворі приміщення залу для відвідувачів, кухні та тамбуру для входу в підвал. Реконструкція здійснена без проектної документації. Приміщення використовується як заклад громадського харчування без введення в експлуатацію.

Приписом від 23.07.2013р. №3-г/ю відповідача зобовязано у 60-денний строк моменту отримання вказаного припису привести нежитлові приміщення магазину на вул.Огієнка, 17 в м.Львові у відповідність до правовстановлюючих документів та технічного паспорта від 13.06.1995р.

Суд встановив, що станом на час розгляду справи, вимоги припису позивача від 23.07.2013р. №3-г/ю відповідачем не виконані.

У межах цього спору позивач просить суд зобовязати відповідача за власний рахунок привести нежитлові приміщення магазину по вул.Огієнка, 17 в м.Львові у відповідність до правовстановлюючих документів та технічного паспорта від 13.06.1995р., тобто фактично просить суд зобовязати відповідача виконати вимоги припису від 23.07.2013р. №3-г/ю.

Суд зазначає, що аналіз норми ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» свідчить про те, що в разі невиконання вимог припису, ДАБІ України може звертатися до суду із вимогами про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням, а не про зобов'язання вчинити дії по виконанню вимог припису (предмет позову повністю відповідає вимогам припису). Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, висловленою ухвалах від 20.05.2014р. у справі №К/800/20801/14, від 21.10.2015р. у справі №К/800/20957/14.

Суд не бере до уваги посилання позивача на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2014р. у справі №813/2751/14, якою відмовлено у задоволенні позову ТзОВ «Іглоополь» до ІДАБК у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 12.12.2013р., оскільки при вирішенні вказаного спору суд досліджував правомірність притягнення ТзОВ «Іглоополь» до адміністративної відповідальності за невиконання вимог припису від 23.07.2013р. №3-г/ю, проте правомірність та підставність винесення вказаного припису судом не зясовувалась.

Водночас суд враховує, що при проведенні позапланової перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої складено акт №21-2/ю від 23.07.2013р., позивач не досліджував ні поверхового плану приміщень, ні будь-яких графічних зображень, на підставі яких можна встановити, яку саме реконструкцію здійснено відповідачем.

Позивачем не надано суду доказів здійснення відповідачем реконструкції частини нежитлових приміщень під заклад громадського харчування з добудовою у внутрішньому дворі приміщення залу для відвідувачів, кухні та тамбуру для входу в підвал, не вказано площі вказаних приміщень, невідоме їх розміщення. Водночас, у судовому засіданні представник відповідача сам факт проведення вказаної реконструкції заперечив, зазначивши, що провів лише незначні ремонтні роботи та естетичне оформлення внутрішнього двору.

Крім того, в приписі позивача від 23.07.2013р. №3-г/ю, як і в позовній заяві, не вказано, які саме дії повинен вчинити відповідач з метою усунення виявлених порушень та приведення нежитлових приміщень магазину на вул.Огієнка, 17 в м.Львові у відповідність до правовстановлюючих документів та технічного паспорта від 13.06.1995р.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДАБІ України до ТзОВ «Іглоополь» про зобовязання до вчинення дій є безпідставними, необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 7-11, 14, 69-71, 72, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України до товариства з обмеженою відповідальністю Іглоополь про зобовязання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений та підписаний 03.12.2015р.

Суддя А.Г.Гулик