Справа № 310/10267/15-а
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Бердянська ОСОБА_2 про визнання постанови протиправною та її скасування, закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до інспектора ДПС ВДАІ м. Бердянська ОСОБА_2 про визнання постанови протиправною та її скасування, закриття провадження по справі в якому зазначила, що постановою відповідача від 16.10.2015 року її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КпАП України. Із зазначеною постановою вона не згідна, оскільки в пункті 15.9 ПДР не вказано, що забороняється зупинка на зупинці громадського транспорту. У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що проводилась фотофіксація, але в постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фотофіксацію, чим порушено ст. 283 КпАП України. Про розгляді справи фотофіксація не досліджувалась. Відповідач розглянув справу з порушеннями ст. ст. 279, 280 КпАП України, Інструкції з оформлення працівниками Державної інспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Фактично розгляду справи про адміністративне правопорушення не було. При накладенні стягнення відповідачем не враховані характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Просила визнати протиправною та скасувати постанову від 16.10.2015 року серії ПС2 №506660 у справі про адміністративне правопорушення, яка винесена інспектором ДПС ВДАІ м. Бердянська ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. і закрити справу.

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав суду заперечення у якому зазначив, що 16.10.2015 року близько 10 год. 25 хв. позивач знаходився в автомобілі Renault Kangoo, державний номер НОМЕР_1 по пр. Праці, який було припарковано з порушенням вимог підпункту Е, пункту 15.9 ПДР, а саме у зоні дії дорожнього знаку 5.41 «Місце зупинки автобусу». При цьому аварійна сигналізація увімкнута не була. Факт правопорушення було зафіксовано засобом фотозйомки. ОСОБА_1 в протоколі записала про те, що не згідна з порушенням, інших клопотань та зауважень не надходило. Вважав, що постанова є правомірною, а її зміст не суперечить нормам законодавства. Просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

У постанові від 16.10.2015 року зазначено: «ОСОБА_1 16.10.2015 року о 10 год. 25 хв. у м. Бердянську по пр-ту Праці біля буд. 24 керуючи автомобілем Рено АР 8650 СВ здійснила зупинку на зупинці громадського транспорту, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП» (а.с.15).

Протокол про адміністративне правопорушення по цій адміністративній справі, який за ст. 251 КУпАП є доказом, містить наступну інформацію: «ОСОБА_1 16.10.2015 року о 10.25год. в м. Бердянськ по пр-ту Праці керуючи автомобілем Рено АР 8650 СВ здійснила зупинку на зупинці громадського транспорту, чим порушила вимоги п. 15.9е».

Стаття 122 ч 1 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів установлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 283 ч.1 КпАП України передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Стаття 122 ч. 1 КУпАП має бланкетний характер, тому для притягнення особи до відповідальності слід встановити, які конкретно правила нею було порушено.

Пунктом 15.9 п. «е» Правил дорожнього руху України передбачено, що зупинка забороняється ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м. від дорожнього знака такої зупинки з обох сторін.

З аналізу зазначеного пункту ПДР України вбачається, що він не містить вимогу про заборону зупинки на зупинці громадського транспорту, а передбачає, що зупинка забороняється ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м. від дорожнього знака такої зупинки з обох сторін.

Опис обставин, установлених при розгляді справи, що складає обєктивну сторону правопорушення повинен співпадати з описом заборон, які встановлені нормативним актом, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові повинна бути описана протиправна поведінка ідентична відповідному пункту ПДР України, оскільки така норма поведінки закріплена законодавчо і тільки за її порушення наступає відповідальність. Поведінка особи, яка не охоплюється заборонами, що містяться в диспозиції статті не тягне за собою адміністративної відповідальності.

У оскаржуваній постанові відповідач зазначив обєктивну сторону правопорушення, яке не передбачено п. 15.9 п.п. «е» ПДР України.

За таких обставин постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки зазначене питання повинно вирішуватись уповноваженою на це особою в порядку встановленому КпАП України.

Керуючись ст.ст. 71, 158 - 163 КАС України, ст.ст. 251, 283, 122 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 16.10.2015 року серії ПС2 №506660 у справі про адміністративне правопорушення, яка винесена інспектором ДПС ВДАІ м. Бердянська ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя