Справа № 686/20184/14-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/800/68700/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівДонця О. Є.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати йому пенсії у розмірі відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19 квітня 2014 року; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до вказаних законодавчих норм у розмірі, не нижчому шести мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 19 квітня 2014 року.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року, позов задоволено частково: визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу відповідно до статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; відповідача зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 на підставі статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі не нижче шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі не нижче 50% мінімальної пенсії за віком з 19 квітня 2014 року по 02 серпня 2014 року.

Не погоджуючись із такими рішеннями судів, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначив, що виплата підвищення до пенсії у 2014 році здійснюється позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а підстави для застосування інших нормативних актів при розрахунку пенсії позивача у цей період відсутні.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи у визначених статтею 220 КАС України межах, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як установлено судами, позивач є інвалідом 3 групи і віднесений до 1-ї категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому та отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, та державну пенсію, передбачену статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У 2014 році пенсія позивача обчислюється відповідачем виходячи з постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У липні 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до розміру, встановленому статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в чому позивачу відмовлено, що й стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідач з огляду на положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірно застосовував до спірних відносин норми постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів погоджується із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до І категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІІІ групи - 50 % мінімальної пенсії за віком.

Частиною третьою статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не містив обмежень щодо застосування положень статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повноваження визначати розмір державної та додаткової пенсії, передбаченої вищезазначеними положеннями, Кабінету Міністрів України не делеговано.

Зміни в правовому регулюванні відбулися із прийняттям Закону України від 31 липня 2014 року № 1622-VІІ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», яким прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» доповнено пунктом 6-7, згідно з якими норми і положення статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік. Зазначений закон набрав чинності 3 серпня 2014 року (з дня, наступного за днем його офіційного опублікування у відповідній частині в газеті «Голос України», 2014, 08, 02.08.2014 N 146).

Отже, у зв'язку з прийняттям зазначеного нормативно-правового акту терміни застосування положень статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» такі: до 2 серпня 2014 року здійснюються у порядку та розмірах, встановлених цим законом; з 3 серпня 2014 року - у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Попре викладене, як вже зазначено, позивачу в спірний період (з 19 квітня 2014 року) розмір пенсії (державної та додаткової) визначався відповідачем на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки в спірний період пенсія позивача нараховувалась та виплачувалось із порушенням чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, правильно застосували норми матеріального права та дійшли вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову в указаній частині, визначивши кінцеву дату період перерахунку та виплати пенсій (державної та додаткової) - 02 серпня 2014 року.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: