Справа № 826/3143/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3143/15 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді: Чаку Є.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної міграційної служби України (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення (доручення) Державної міграційної служби України № 8-2637/14 від 12 травня 2014 року щодо заборони в'їзду в Україну громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на 5 років.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 14 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2015 року та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції матеріальних та процесуальних норм.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

29 грудня 2014 року ОСОБА_2 прибув рейсом № 6843 «Санкт-Петербург - Київ» до Міжнародного аеропорту Бориспіль, проте під час проходження прикордонного контролю його було затримано працівниками Прикордонної служби та повідомлено, що існує доручення уповноваженого державного органу України про заборону в'їзду йому в Україну, у зв'язку з чим було прийнято Рішення про відмову у перетинанні державного кордону на в'їзд в Україну від 29 грудня 2014 року.

04 лютого 2015 року від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби надійшов лист у відповідь на адвокатський запит № 01/02/15-ЯВ до Адміністрації Державної прикордонної служби України. Даним листом було повідомлено про наявність доручення Державної міграційної служби України № 8-2637/1-14 від 12 травня 2014 року щодо заборони в'їзду в Україну громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на 5 років.

Не погоджуючись з рішенням (дорученням) Державної міграційної служби України № 8-2637/14 від 12 травня 2014 року та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про заборону в'їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

Порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, перебування яких на території України не дозволяється, визначено Інструкцією про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженою Наказом МВС України № 1235 від 17 грудня 2013 року (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 3 Інструкції рішення про заборону в'їзду в Україну особам приймається міграційною службою України та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме, якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні; якщо при клопотанні про в'їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи; якщо така особа намагається здійснити в'їзд через контрольні пункти в'їзду - виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в'їзду - виїзду.

Згідно із п.п. «б» п. 4 Інструкції рішення про заборону в'їзду в Україну особам приймається Державною міграційною службою України та її територіальними органами за ініціативою підрозділів кримінальної міліції - у разі встановлення підстав для заборони в'їзду в Україну особам під час здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу відповідача надійшов лист за підписом заступника начальника Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України (далі - ГУБОЗ МВС України) № 9/31-4324 від 24 квітня 2014 року, вхідний № 19380/0-14 від 24 квітня 2014 року, та Рапорт № 9/31-4315 від 24 квітня 2014 року з метою заборони в'їзду в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відноситься до категорії осіб «злодій в законі», та може впливати на криміногенну ситуацію в Україні.

Відповідно до Рапорту начальника відділу ГУБОЗ МВС України № 9/31-4315 від 24 квітня 2014 року, копія якого наявна в матеріалах справи, ГУБОЗ МВС України володіє інформацією про можливі візити до України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за інформацією МВС Російської Федерації являється злочинним авторитетом, відноситься до категорії осіб - «злодій в законі», відомий у кримінальному світі на прізвисько «Нодар Руставський».

Згідно даних Укрбюро Інтерполу Нодарі Жоржикович значиться як «злодій в законі» та лідер організованого злочинного угрупування, яке діяло на території Російської Федерації (м. Москва та м. Ростов-на-Дону), члени якого здійснювали озброєні розбійні напади, вимагання, грабежі, крадіжки та шахрайства.

З 2006 року ОСОБА_2 знаходився в міжнародному розшуку за скоєння злочинів передбачених ст.ст. 119, 158, 162 КК РФ (погроза вбивством, нанесення тяжких тілесних пошкоджень, розбій та крадіжка).

У 2008 році ОСОБА_2 затримувався правоохоронними органами в Греції та у 2012 році щодо нього була здійснена екстрадиція до Російської Федерації, однак за рішенням Ленінського районного суду м. Ростова-на-Дону в червні 2012 року був звільнений з-під арешту під заставу 1 млн. рублів.

Отже, позивач зарекомендував себе як стійкий прибічник злодійських традицій. Обирався «третейським суддею» при вирішенні спорів між організованими злочинними угрупованнями під час вирішення кримінальних конфліктів.

ОСОБА_2 має широке коло зв'язків у кримінальному світі серед «злодіїв у законі», приймає активну участь у злодійських сходках, користується авторитетом у кримінальному середовищі, підтримує та поширює злодійський рух.

За наявною інформацією позивач має намір приїхати на територію України, чим може суттєво вплинути на криміногенну ситуацію в державі.

12 травня 2014 року Державною міграційною службою України прийнято доручення № 8 -2637/1-14 про заборону в'їзду в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Державної міграційної служби України про заборону в'їзду від 08 травня 2014 року, строком на 5 років. Підставою для прийняття даного рішення слугували вищевикладені дані, та інформація, отримана під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, та викладена зокрема, в листі Робочого апарату Інтерполу № IP/1504/09/C84/10187/FF10/A7/1 від 03 липня 2015 року щодо діяльності ОСОБА_2, яка полягає у створені кримінальних угруповань, які здійснюють тяжкі злочини переважно на території Російської Федерації, що на думку колегій суддів першої та апеляційної інстанції, є достатньою підставою для прийняття рішення про заборону в'їзду в Україну.

Крім того, представником позивача, не надано доказів на спростування викладеного в листах Робочого апарату Укрбюро Інтерполу № ІР/1504/09/С84/10187/FF10/А7/1 від 03 липня 2015 року, Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України № 9/31-4324 від 24 квітня 2014 року та рапорті від 24 квітня 2014 року.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення (доручення) Державної міграційної служби України № 8-2637/1-14 від 12 травня 2014 року прийнято уповноваженою особою за наявності підстав визначених ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до норм даного Закону та Інструкції про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в'їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Старова Н.Е.