Справа № 2а-868/11/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2011-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2011 р. Справа № 2a-868/11/0970

15 год. 15 хв.

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головавтотрансінспекції в особі територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій в сумі 510,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Головавтотрансінспекція в особі територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій в сумі 510,00 грн., мотивуючи тим, що під час перевірки було встановлено порушення ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення пасажирів на таксі за відсутності документів - ліцензійної картки, в результаті якої було складено акт від 09.09.2010 р., у відповідності до якого 14.09.2010 р. позивачем прийнято постанову №106401 про застосування до відповідача фінансових санкцій в сумі 510,00 грн. В наданий позивачем термін для добровільної сплати, відповідач суму фінансових санкцій не сплатив.

Відповідно до частини 3 статті 183-2 КАС України про відкриття скороченого провадження суд виносить ухвалу, копія якої невідкладно надсилається відповідачу разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів. В ухвалі в обов'язковому порядку зазначаються строк подання заперечення проти позову, порядок його подання, а також наслідки неподання такого заперечення. Відповідач у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копій документів може подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

15.03.2011 року судом прийнято ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами направлено відповідачу для подання заперечення або заяви про визнання позову.

Проте, заперечення або заява про визнання позову від відповідача на адресу суду, у строки, передбачені статтею 183-2 КАС України, не надходили, з причин не знаходження відповідача за зазначеною адресою, про що свідчить довідка відділення поштового зв'язку (а.с. 17).

На виконання ухвали суду, 24.03.2011 року представник позивача подав до канцелярії суду довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, в якій містяться відомості щодо адреси відповідача, яка відповідає тій, що зазначена у позовній заяві.

У відповідності до частини 4 статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України судовий виклик або судове повідомлення надсилаються, зокрема фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Частиною 11 статті 35 КАС України передбачено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд, розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 КАС України - без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.09.2010 року при здійсненні перевірки працівниками територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області автомобіля відповідача марки DAEWOO, державний номерний знак АТ 9164 АТ, який обладнаний розпізнавальним ліхтарем таксі, встановлено порушення, а саме: відсутність ліцензійної картки, про що складено акт №0191340.

Згідно статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують перевезення.

Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інші документи, передбачені законодавством України.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за:

- експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Згідно із пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, м. Києві та Севастополі.

Відповідно до пунктів 21, 27 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006року №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю, шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок. При виявлені порушення законодавства складається акт, на підставі якого керівник органу державного контролю виносить постанову про застосування фінансових санкцій, яка є обов'язковою до виконання.

У відповідності до пункту 28 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій.

Судом встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006року №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» під час здійснення перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт, а також акту №0191340 від 09.09.2010 р., позивачем 14.09.2010 року прийнято постанову №106401 про застосування фінансових санкцій в сумі 510,00 грн. на підставі частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення, передбачені статтею 39 цього Закону.

Постанова в порядку, передбаченому пунктом 32 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006року №1567 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті» до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю протягом 10 днів після її винесення чи до суду відповідачем не оскаржувалась.

Відповідачем, у передбачений законом термін, сума застосованих до нього фінансових санкцій в розмірі 510,00 грн. добровільно не сплачена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем правомірно прийнято постанову щодо застосування до відповідача фінансових санкцій в розмірі 510,00 грн., тому позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтею 2, статтями 8-14, статтями 33, 35, 86, 183-2, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, вул. І. Франка, буд. 189, с. Кадобна, Калуський район, Івано-Франківська область, ідн.№, в дохід Державного бюджету фінансові санкції по постанові №106401 від 14.09.2010 року в сумі 510 (Пятсот десять гривень) 00 коп.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Відповідно до частини 9 статті 183-2 постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду .

Відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарження не підлягає.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2