Справа № 803/3645/15
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року Справа № 803/3645/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання - Шаблій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області (далі - райдержадміністрація) про визнання протиправним та скасування розпорядження від 4 квітня 2011 року №21-ос «Про звільнення ОСОБА_1», поновлення на посаді начальника відділу освіти Рожищенської районної державної адміністрації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 4 квітня 2011 року №21-ос «Про звільнення ОСОБА_1», на підставі розпоряджень «Про оголошення догани ОСОБА_1» від 17 січня 2011 року №4-к та від 3 березня 2011 року №17-к, відповідно до пункту 3 статті 40, статті 43-1 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків позивача звільнено з посади начальника відділу освіти райдержадміністрації.

Позивач вважає розпорядження від 4 квітня 2011 року №21-ос «Про звільнення ОСОБА_1» безпідставним та незаконним, оскільки розпорядження «Про оголошення догани ОСОБА_1» від 3 березня 2011 року №17-к скасоване постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року, тому немає систематичного невиконання позивачем без поважних причин посадових обов'язків.

Відповідач в поданих суду письмових запереченнях проти адміністративного позову від 3 листопада 2015 року №4373/35/2-15 пред'явлені позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що законність розпорядження «Про оголошення догани ОСОБА_1» від 3 березня 2011 року №17-к доведена матеріалами перевірки та вважає, що розпорядження «Про оголошення догани ОСОБА_1» від 3 березня 2011 року №17-к винесене уповноваженою особою, в строки визначені статтею 148 КЗпП України, з дотриманням статті 149 КЗпП України та Закону України «Про державну службу». Просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач 23 листопада 2015 року подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві. Також заявою уточнила позовні вимоги в частині дати поновлення, а саме з 23 листопада 2015 року.

Відповідач в судове засідання 5 листопада 2015 року на розгляд справи не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи. На адресу суду надійшло клопотання від 3 листопада 2015 року за №4367/35/2-15 про відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим, що начальник юридичного відділу апарату райдержадміністрації перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, а головний спеціаліст юридичного відділу апарату райдержадміністрації перебуває на лікарняному. Доказів в підтвердження перебування представників у відпустці без збереження заробітної плати та на лікарняному не надано. У зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача розгляд справи було відкладено на 10 листопада 2015 року.

10 листопада 2015 року у розгляді справи було оголошено перерву до 16 листопада 2015 року, у зв'язку із необхідністю подання нових доказів.

В судове засідання 16 листопада 2015 року відповідач повторно не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи та не подав суду заяви про розгляд справи за його відсутності. На адресу суду надійшло клопотання від 13 листопада 2015 року за №4492/35/2-15 про відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим, що один із представників райдержадміністрації перебуває у відрядженні, яке неможливо відкласти, інший представник перебуває у відпустці. Доказів в підтвердження перебування представників у відрядженні та у відпустці не надано. У зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача розгляд справи було відкладено на 23 листопада 2015 року.

В судове засідання 23 листопада 2015 року відповідач повторно не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи та не подав суду заяви про розгляд справи за його відсутності. Однак, повторно подано клопотання від 20 листопада 2015 року за №4556/35/2-15 про відкладення розгляду справи, у зв'язку із звільненням начальника юридичного відділу апарату райдержадміністрації та перебуванням на лікарняному головного спеціаліста юридичного відділу апарату райдержадміністрації. Доказів в підтвердження заявленого клопотання не надано.

Клопотання відповідача судом не задоволено, оскільки про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб. Крім того, Кодекс адміністративного судочинства України не містить вимог щодо фахової приналежності осіб, які можуть представляти інтереси сторін в суді. А тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Неявка відповідача в судове засідання без поважних причин, заявлення потворних клопотань про відкладення розгляду справи, суд розцінює як зумисне затягування судового процесу, що в даному випадку є порушення приписів статей 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно обов'язку сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби розглядаються та вирішуються протягом розумного строку, але не більше двадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, повторне неприбуття відповідача в судове засідання та ненадходження від останнього заяви про розгляд справи за його відсутності, а також те, що заявлення відповідачем потворних клопотань про відкладення розгляду справи позбавляє суд можливості розглянути справу протягом розумного строку, суд вважає можливим вирішення справи на підставі наявних в ній доказів.

У відповідності до статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 була призначена на посаду начальника відділу освіти райдержадміністрації розпорядженням голови Рожищенської районної державної адміністрації від 29 серпня 2005 року №59, що підтверджується копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1. 29 серпня 2005 року позивачем прийнято Присягу державного службовця.

Розпорядженням голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 4 квітня 2011 року №21-ос «Про звільнення ОСОБА_1», відповідно до пункту 3 статті 40, статті 43-1 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків позивача звільнено з посади начальника відділу освіти райдержадміністрації.

Підставою для звільнення стали розпорядження голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 17 січня 2011 року №4-ос «Про оголошення ОСОБА_1» та розпорядження голови Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 3 березня 2011 року №17-ос «Про оголошення догани ОСОБА_1».

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про державну службу» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про державну службу» дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Отже, у пункті 3 частини першої статті 40 КЗпП України йдеться про систематичне невиконання без поважних причин працівником посадових обов'язків.

Згідно із роз'ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у пункті 23 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (стаття 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Як вбачається з матеріалів справи розпорядження від 3 березня 2011 року №17-ос «Про оголошення догани ОСОБА_1» було скасоване постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року, яка набрала законної сили.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як передбачено частиною третьою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Оскільки постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року у справі №876/6860/15, яка набрала законної сили, скасовано розпорядження від 3 березня 2011 року №17-ос «Про оголошення догани ОСОБА_1», яке було підставою для видачі відповідачем оскаржуваного розпорядження від 4 квітня 2011 року №21-ос «Про звільнення ОСОБА_1», тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 була незаконно звільнена з посади начальника відділу освіти райдержадміністрації за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді слід звернути до негайного виконання.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про державну службу», Кодексу законів про працю України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області від 4 квітня 2011 року №21-ос «Про звільнення ОСОБА_1».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області з 23 листопада 2015 року.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Рожищенської районної державної адміністрації Волинської області звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.Я. Ксензюк

Постанова в повному обсязі складена 27 листопада 2015 року.