Справа № 804/13224/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
при секретаріПрихно К.С.
представника позивача відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-
Однак, в період перебування на обліку у Ленінському районному центрі зайнятості м. Дніпропетровська та отримання матеріальної допомоги по безробіттю громадянин ОСОБА_4 був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як фізична особа-підприємець, що виключає право на отримання вищевказаної допомоги.
Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. № 198, центр зайнятості припиняє реєстрацію осіб у разі: забезпечення роботою самостійно, зайняття іншим видом діяльності згідно із статтею 4 Закону України "Про зайнятість населення".
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Відповідач заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні та додатково пояснив, що дійсно за період з 23.06.2014 р. по 27.08.2014 р. та з 28.08.2014 р. по 03.03.2015 р. йому було виплачено Ленінським районним центром зайнятості м. Дніпропетровська 10 819,90 грн. матеріальної допомоги по безробіттю. При зверненні за сприянням у працевлаштуванні і отриманні допомоги по безробіттю дійсно зазначив, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, оскільки, на дату звернення до позивача із заявами про надання статусу безробітного - не був зайнятою особою в розумінні п. 1 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення", а тому вказані у заявах відомості є правдивими.
В період з 18.06.1993 р. по 2000 р. ОСОБА_4 був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, як фізична особа підприємець та здійснював підприємницьку діяльність на підставі Ліцензії № 004148 від 04.02.1997 р., яка надавала право здійснювати роздрібну торгівлю непродовольчими товарами (строк дії ліцензії до 04.02.2000 р.). Після цього відповідач самостійно здійснив дії щодо припинення державної реєстрації своєї підприємницької діяльності, як фізичної особи-підприємця, шляхом проведення аудиту, здачі оригіналу свідоцтва про державну реєстрацію і зняття з реєстрації в органах податкової інспекції, Пенсійного фонду та інших державних органах відповідно до положень Постанови КМУ від 25.05.1998 р. № 740 "Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності", яка діяла на той час.
Відповідач зазначив, що з того часу жодної підприємницької діяльності не здійснював та відповідно не отримував жодного прибутку. З 2000 р. по теперішній час останнім жодного разу не здавалися звіти до податкової інспекції в Ленінському районі чи до Пенсійного фонду України чи інших органів. Також жодного разу не було притягнено до адміністративної відповідальності за неподану в зазначені строки податкову чи іншу обов'язкову звітність або несплату обов'язкових податків чи внесків.
Також відповідач зазначив, що державний реєстратор внесла відповідний запис 30.03.2015 р.
Згідно п. 1 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" зайнятість - це діяльність громадян, пов'язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що, як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі. Відповідно ст. 2 цього Закону безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.
Таким чином, стверджує відповідач, не з його вини не були внесені відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому він не повинен повертати виплачену допомогу по безробіттю.
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відповідач, звернувся до Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська за сприянням у працевлаштуванні - 16.06.2014 р.
Допомога по безробіттю призначена відповідно до п.п.1, 3, 4 ст. 22, п.1 ст.23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
При постановці на облік до Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська гр. ОСОБА_4 було роз'яснено його права та обов'язки, а саме, що він має право на реєстрацію в центрі зайнятості, якщо не зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як фізична особа підприємець, якщо не має інших видів заробітку, не отримує пенсію та те, що допомога по безробіттю призначається лише на період відсутності роботи або інших доходів, та у разі будь-якої трудової діяльності, зобов'язаний повідомити про це Ленінський районний центр зайнятості м. Дніпропетровська для припинення виплат матеріальної допомоги по безробіттю.
16.06.2014 року відповідач підписав заяву, в якій повідомив позивача про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, не є суб'єктом підприємницької діяльності, не отримує пенсію, ніде не працює.
В період з 23.06.2014 р. по 27.08.2014 р. відповідачу було нараховано та виплачено 3 303,76 грн. матеріальної допомоги по безробіттю, що підтверджується довідкою.
Вдруге відповідач звернувся до Ленінського районного центру зайнятості м. Дніпропетровська за сприянням у працевлаштуванні - 06.11.2014 р.
В період з 28.08.2014 р. по 03.03.2015 р. відповідачу було нараховано та виплачено 7 516,14 грн. матеріальної допомоги по безробіттю.
Всього за періоди з 23.06.2014 р. по 27.08.2014 р. та з 28.08.2014 р. по 03.03.2015 р. відповідачу було нараховано та виплачено 10 819,90 грн. матеріальної допомоги по безробіттю.
Згідно з «Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним», затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та відповідно до п. 26 Порядку обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат та загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1266 (зі змінами та доповненнями) Ленінським районним центром зайнятості м. Дніпропетровська було проведено розслідування страхового випадку. Згідно запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було з'ясовано, що ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 18.06.1993 р.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067-VI від 05.07.2012 р. (далі Закон № 5067), зайнятість це не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.
Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону № 5067 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах є юридичними особами публічного права.
Указом Президента України від 16.01.2013 р. № 19/2013 затверджене Положення про державну службу зайнятості України (далі - Положення).
Згідно пп. 25, 28, 29 п. 4 Положення, служба відповідно до покладених на неї завдань:
виконує функції виконавчої дирекції Фонду, забезпечує організацію діяльності правління Фонду;
представляє інтереси Фонду в судових та інших органах, у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, громадськими об'єднаннями з питань соціального захисту, а також з органами соціального страхування на випадок безробіття іноземних держав, міжнародними організаціями, діяльність яких пов'язана із захистом соціальних прав людини;
проводить у встановленому порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, в тому числі шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.
Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону № 5067, до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» № 755-IV від 15.05.2003 р. (далі Закон № 755-IV) державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців це - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.
Відповідно до п. 2 ст. 43 Закону № 755-IV, дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця є датою державної реєстрації фізичної особи-підприємця.
Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону № 755-IV фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.
Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Згідно п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. № 198, центр зайнятості припиняє реєстрацію осіб, зокрема, у разі забезпечення роботою самостійно, зайняття іншим видом діяльності згідно із статтею 4 Закону України "Про зайнятість населення".
Відповідач не мав законного права на постановку на облік до центру зайнятості та отримання матеріальної допомоги по безробіттю, оскільки з 18.06.1993 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, що фактично відносить його до зайнятого населення.
Діючим законодавством України чітко передбачено, що у разі реєстрації особи як фізичної особи-підприємця на час отримання допомоги у встановленому законом порядку - остання підлягає поверненню особою, що її отримала.
Відповідач не надав інформацію про свою реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, у зв'язку з чим Ленінським районним центром зайнятості м. Дніпропетровська в періоди з 23.06.2014 р. по 27.08.2014 р. та з 28.08.2014 р. по 03.03.2015 р. було перераховано відповідачу матеріальну допомогу по безробіттю у сумі 10 819,90 грн.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 16 листопада 2015 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник