Справа № 826/9216/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/9216/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року місто Київ №826/9216/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю “Ітак”

до

державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Справу №826/9216/15 розглянуто в письмовому провадженні згідно із приписами частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю “Ітак” з питань фінансово-господарських взаємовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю “Компані Інвест ЛТД”, за період з 01.03.2014 по 31.03.2014.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю “Ітак” пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за березень 2014 року на суму 118 674,00 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною у листі від 02.06.2011 №742/11/13-11.

Як вбачається з акту перевірки державної податкової інспекції у Дарницькому районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 10.12.2014 №9958/26-51-22-01/16476839 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між товариством з обмеженою відповідальністю “Ітак” та його контрагентом товариством з обмеженою відповідальністю “Компані Інвест ЛТД” за договором підряду від 20.01.2014 №1-0114/1.

Як вбачається з матеріалів справи, між товариством з обмеженою відповідальністю “Ітак” (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю “ Компані Інвест ЛТД” (підрядник) укладено договір підряду від 20.01.2014р. №1-0114/1, відповідно до якого, підрядник бере на себе зобов’язання виконати для замовника ремонтно-будівельні роботи у нежитловому приміщенні будинку побутових приміщень головного механіка (літ. Б) за адресою : місто Київ, вулиця Магнітогорська, будинок 1 (поштова адреса – місто Київ, вулиця Червонотокарська, 44), що є власністю замовника, а замовник відповідно, зобов’язується прийняти та своєчасно оплатити роботи. Види робіт, що підлягають виконанню, обумовлюються сторонами як письмово, що зазначається у Кошторисі, так і усно.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарської операції позивачем надано суду копії: договору підряду від 20.01.2014р. №1-0114/1, акту здачі-приймання виконаних робіт від 31.03.2014р., кошторисний розрахунок вартості будівництва №1 «ремонт приміщень по вул.Магнітогорській, 1 в Деснянському районі м.Києва: підлоги», податкової накладної №506 від 31.03.2014р., витяг про реєстрацію нерухомого майна, а також фотознімки виконаних робіт.

У свою чергу, державною податковою інспекцією у Дарницькому районі головного управління Державної фінансової служби в місті Києві на спростування реальності господарських операцій, здійснених товариством з обмеженою відповідальністю “Ітак” та його контрагентом вказано на акт державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 12.06.2014 №1644/26-55-22-07/38750789 “Про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю “Компані Інвест ЛТД” щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.02.2014 по 30.04.2014”.

Разом з тим, постановою Окружного кружного адміністративного суду міста Києва від 04.08.2014 в адміністративній справі №826/9365/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2014, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві по проведенню документальної невиїзної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІ ІНВЕСТ ЛТД", за результатами якої складено акт від 12 червня 2014 року №1644/26-55-22-07/38750789 "Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІ ІНВЕСТ ЛТД" (податковий номер 38750789) щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.02.2014 року по 30.04.2014 року"; зобов'язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві вилучити з інформаційної системи "Податковий блок" інформацію, внесену на підставі акта від 12 червня 2014 року №1644/26-55-22-07/38750789 "Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІ ІНВЕСТ ЛТД" (податковий номер 38750789) щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.02.2014 року по 30.04.2014 року"; зобов'язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві відновити в інформаційній системі "Податковий блок" показники податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, задекларовані Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІ ІНВЕСТ ЛТД" у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період з 01 лютого 2014 року по 30 квітня 2014 року.

Постанова Окружного кружного адміністративного суду міста Києва від 04.08.2014 по справі №826/9365/14 набрала законної сили 03.11.2014.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Під час судового розгляду справи судом було встановлено, що висновки акту перевірки відносно позивача ґрунтуються виключно на даних акту державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві від 12.06.2014 №1644/26-55-22-07/38750789 “Про неможливість проведення зустрічної звірки товариства з обмеженою відповідальністю “Компані Інвест ЛТД” щодо підтвердження господарських відносин платниками податків за період з 01.02.2014 по 30.04.2014”, при цьому первинні документи по взаємовідносинам товариства з обмеженою відповідальністю “Ітак” із товариством з обмеженою відповідальністю “Компані Інвест ЛТД” контролюючим органом не перевірялись під час перевірки та не досліджувались.

Отже висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем податкової дисципліни є необґрунтованими, не підтвердженими і ґрунтуються виключно на припущеннях посадових осіб відповідача.

Додатково суд наголошує, що недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), “Булвес” АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до статті 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.