Справа № 2а-12788/10/2670
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2010-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 жовтня 2010 року 18:03 № 2а-12788/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

при секретарі судового засідання Деруга Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Генеральної прокуратури України
провизнання бездіяльності протиправною
за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: ОСОБА_2

встановив:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відповідача, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо не розгляду по суті викладених у заяві від 21.05.2010 року питань; визнати безпідставним рішення начальника управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3; зобовязати Генеральну прокуратуру України розглянути по суті заяву від 21.05.2010 року про порушення закону з боку Департаменту ДАІ МВС України та в разі необхідності вжити заходи до усунення порушень закону.

Під час судового розгляду Позивач уточнив позовні вимоги і замість раніше заявлених позовних вимог просив суд визнати:

- протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо не розгляду по суті викладених питань у заяві від 21.05.2010 року у строк передбачений Законом України «Про звернення громадян»;

- безпідставним рішення начальника управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 направити заяву від 21.05.2010 року для розгляду до Міністерства внутрішніх справ України.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що Генеральна прокуратура України прийняттям безпідставного рішення, про передачу заяви від 21.05.2010 року для розгляду до МВС України, та своєю протиправною бездіяльністю щодо не розгляду по суті викладених питань у заяві від 21.05.2010 року у строк передбачений законодавством, порушила законні права Позивача та не виконала свій професійний обовязок встановлений законом.

В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні виклав зміст своїх заперечень проти заявлених позовних вимог та зазначив, що даний позов не підлягає задоволенню, оскільки Генеральною прокуратурою України при розгляді скарги ОСОБА_1 від 21.05.2010 року не допущено порушень чинного законодавства та прав Позивача, так як зазначене звернення Позивача 02.06.2010 року за № 07/1/2-р-10 направлено до МВС України для розгляду та взято на контроль, у звязку з чим просив суд у позові відмовити повністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян»- звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Частинами 1, 3 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян»- органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Статтею 12 Закону України «Про прокуратуру»передбачено, що прокурор розглядає заяви і скарги про порушення прав громадян та юридичних осіб, крім скарг, розгляд яких віднесено до компетенції суду, здійснює нагляд за додержанням вимог законодавства щодо порядку розгляду скарг всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, проводить особистий прийом громадян.

Прийняте прокурором рішення може бути оскаржено вищестоящому прокурору або до суду.

Згідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про прокуратуру»прокурор має право вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих і підконтрольних підприємств, установ, організацій та інших структур незалежно від форм власності.

Згідно статей 7, 26 Закону України «Про міліцію», міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

Права і обов'язки, організація роботи та структура підрозділів міліції визначаються положеннями, які затверджуються Міністром внутрішніх справ України відповідно до цього Закону.

У своїй діяльності міліція підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України.

Такі норми закону дають підстави вважати, що Відповідач мав право і повинен був направити звернення Позивача до Міністерства внутрішніх справ України у підпорядкуванні якого знаходиться ДАІ за належністю для проведення перевірки наведених у зверненні доводів та за наявності підстав вжиття заходів реагування.

Таким чином, суд вважає правомірним рішення начальника управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 щодо направлення заяви від 21.05.2010 року для розгляду до Міністерства внутрішніх справ України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання безпідставним даного рішення.

Що стосується позивних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо не розгляду по суті викладених питань у заяві від 21.05.2010 року у строк передбачений Законом України «Про звернення громадян», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян»- звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Проте, судом встановлено, що отримавши заяву від 21.05.2010 року Відповідач, надав відповідь по суті лише 29.09.2010 року чим вчинив порушення місячного строку, передбаченого ст. 20 Закону України «Про звернення громадян»для розгляду по суті заяви Позивача, при цьому бездіяльності не допустив.

Таким чином, суд виходить за межі позовних вимог і вважає за необхідне визнати неправомірним ненадання відповіді по суті Генеральною прокуратурою України на звернення ОСОБА_1 від 21.05.2010 року саме у встановлений законом України «Про звернення громадян»строк.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивач на розподілі судових витрат в судовому засіданні не наполягав.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 11, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

постановив:

Позов задоволити частково.

Визнати неправомірним ненадання ОСОБА_1 відповіді Генеральною прокуратурою України по сутті на звернення ОСОБА_1 від 21.05.2010 року у встановлений Законом України «Про звернення громадян»строк.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у відповідності з нормами ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шейко Т.І.

Дата складання та підписання постанови в повному обсязі 22.10.2010 року.