Справа № 820/11180/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 листопада 2015 р. № 820/11180/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області
про визнання недійсним висновку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати недійсним з дати складання висновок Красноградської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № 126/10/88/20-22-41-35 від 07.08.2015 року стосовно ОСОБА_1 про наявність розбіжностей у декларації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.08.2015 р. Красноградською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області винесено висновок №126/10/88/20-22-41-35 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади". Позивач не згоден з висновком відповідача, вважає його протиправним та необґрунтованим, оскільки, позивачем виконано обов'язок щодо декларування майна, доходів та витрат відповідно до ст.12 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" та зазначено все належне йому майно в декларації за 2014 рік.

Також позивач вказує, що автомобіль SUBARU IMPREZA, 2006 року випуску, не вказаний ним у декларації за 2014 рік, так як вищевказаний автомобіль 2012 року за довіреністю був переданий гр. ОСОБА_2 з правом розпорядження даним автомобілем. При цьому, між позивачем та гр.ОСОБА_2 була домовленість про те, що гр. ОСОБА_2 після прийняття автомобіля зніме автомобіль з реєстраційного обліку. За таких підстав, позивач просить суд винести рішення про задоволення позовних вимог.

Позивач прибув у судове засідання та склав на адресу суду заяву, в якій просив суд розглядати справу в порядку письмового провадження. (а.с. 33).

Відповідач - Красноградська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, у судове засідання повноважного представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, в порядку, передбаченому ст. ст. 33 - 35 КАС України (а.с.32), надав засобами факсимільного зв'язку заперечення на позов.

У письмових запереченнях (а.с.30-31) на позов відповідач зазначив, що податковий орган при проведенні перевірки та складенні висновку №126/10/88/20-22-41-35 від 07.08.2015 р. керувався виключно Законом України "Про очищення влади" від 16.09.2014 № 1682-VII та Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.11.2014 р. №1100. За таких підстав, представник відповідача просив суд прийняти рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, і дотримання вказаного завдання є обовязковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, обіймає посаду старшого прокурора Куп'янської міжрайонної прокуратури Харківської області.

На виконання вимог Закону України "Про очищення влади" та згідно Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами 3 і 4 статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого Постановою КМУ від 16.10.2014р. № 563 та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014р. № 1100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4.11.2014р. за № 1385/26162, відповідачем - Красноградською ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області, проведено перевірку достовірності відомостей декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_1 за 2014 рік.

За результатами перевірки складено спірний висновок від 07.08.2015р. № 126/10/88/20-22-41-35 (а.с.9-11).

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014р. вказав недостовірну інформацію щодо наявності майна (майнових прав) набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених в пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", яка не відповідає наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1, зокрема, не вказаний транспортний засіб марки SUBARU IMPREZA, 2006 року випуску, тип ТЗ IMPREZA, ДНЗ АХ 1899 СІ, тех. талон АВБ 412885, свідоцтво САЕ176421.

Перевіряючи дотримання відповідачем як суб'єктом владних повноважень вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України при прийнятті спірного висновку, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 1 Закону України "Про очищення влади", протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Особи, зазначені у частинах третій, п'ятій - сьомій статті 3 цього Закону, не можуть обіймати посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), протягом п'яти років з дня набрання чинності відповідним рішенням суду.

Заборона, передбачена частиною третьою або четвертою цієї статті, може застосовуватися до особи лише один раз.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону, заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо: членів Вищої ради юстиції, членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, професійних суддів, Голови Державної судової адміністрації України, його першого заступника, заступника.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частинами 3 або 4 статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Згідно із ч. 5 ст. 5 Закону перевірці підлягають: 1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами 3 та 4 статті 1 цього Закону; 2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Частиною 8 ст. 3 Закону визначено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1 - 11 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" (далі - Закон), у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік (далі - декларація), за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - перевірка) затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 №1100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1385/26162 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3 Порядку, загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки податковим органом, органи внутрiшнiх справ повiдомили про наявнiсть у власностi ОСОБА_1 транспортного засобу марки SUBARU IMPREZA, 2006 року випуску, тип ТЗ IMPREZA, ДНЗ АХ 1899 СІ, тех. талон АВБ 412885, свідоцтво САЕ176421.

В розділі 35 розділу IV "Відомості про транспортні засоби" не вказано відомості щодо автомобіля SUBARU IMPREZA, 2006 року випуску.

У зв'язку з викладеним, позивачем було надано податковому органу письмові пояснення, зокрема, щодо автомобіля SUBARU IMPREZA, 2006 року випуску.

Судом також встановлено, що 31.08.2012 року між позивачем - ОСОБА_1, (в якості продавця) та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (в якості покупців) було фактично вчинено правочин у формі усного договору купівлі продажу автомобіля SUBARU IMPREZA, 2006 року випуску, днз АХ 1899 СІ. (а.с.8).

На виконання зобовязань за указаним вище правочином 31.08.2012 року позивач передав автомобіль ОСОБА_2

За домовленістю між сторонами правочину, обовязок по зняттю автомобіля з реєстрації в органах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України було покладено на покупців.

Крім того, судом встановлено, що про реальність продажу автомобіля свідчить задекларована ОСОБА_1 сума доходу від відчуження рухомого та нерухомого майна у сумі 72000 грн. в 16 рядку декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2012 рік (а.с.12-20).

Разом з тим, ані ОСОБА_2, ані ОСОБА_3 зобовязання щодо зняття автомобілю марки SUBARU IMPREZA, 2006 року випуску, з обліку в органах ДАІ МВС України не виконали. Натомість, ввели позивача в оману відносно дійсного стану речей, повідомивши його, що переоформили автомобіль на себе, як і було домовлено між ними.

За таких обставин, з 31.08.2012 року позивач мав всі законні підстави не вважати себе власником автомобілю марки SUBARU IMPREZA, 2006 року випуску, а тому при складанні декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік цілком правомірно не відобразив автомобіль марки SUBARU IMPREZA, 2006 року випуску, як належний йому на праві власності, позаяк добросовісно та виважено виходив з факту належності цього автомобіля ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Також, згідно довідки начальника центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Куп'янського, Шевченківського та Дворічанського районів підпорядкованому УДАІ ГУМВС України в Харківській області №399 від 26.08.2015 р. транспортні засоби на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 26.08.2015 року не зареєстровані. (а.с.21).

Крім того, суд зазначає, що згідно із ч. 5 ст. 5 Закону, перевірці підлягають: 1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами 3 та 4 статті 1 цього Закону; 2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Отже, перевірці підлягають відомості про вказане у декларації майно, доходи, витрати і зобов'язання набуті особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посаді, в даному випадку судді, з наявною у податкового органу інформацією.

Поряд із цим, за результатами проведення перевірки, з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1, фіскальним органом також встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого (набутих) ним за час перебування на посадах, визначених пунктом 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади" відповідає наявній податковій інформації про доходи отримані ОСОБА_1 із законних джерел.

Таким чином, наданими письмовими поясненнями та копією відповідної довіреності позивач усунув вказані розбіжності щодо декларування автомобіля SUBARU IMPREZA, 2006 року випуску.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав вважати, що в даному випадку мала місце недостовірність відомостей щодо наявності майна (транспортних засобів) вказаного в декларації.

Вказане свідчить про необґрунтованість висновку податкового органу від 07.08.2015 року в частині встановлення, що позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо майна набутого за час перебування на посадах визначених у пунктах 1-10 частини 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно.

З огляду на вищевикладене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.8 та 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання недійсним висновку - задовольнити.

Визнати недійсним з дати складання висновок Красноградської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № 126/10/8820-22-41-35 від 07.08.2015 року стосовно ОСОБА_1 про наявність розбіжностей у декларації.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Панченко