Справа № 826/1343/14
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/11000/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С., Швець В.В., провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Закревської Євгенії Олександрівни на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2014р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015р. у справі за позовом Закревської Євгенії Олександрівни до Бердичівської виправної колонії № 70 про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року Закревська Є.О. звернулась до суду з позовом до Бердичівської виправної колонії № 70 , в якому просила визнати протиправною відмову Бердичівської виправної колонії № 70 у наданні дозволу на ознайомлення з особовими справами засуджених, зобов'язати начальника Бердичівської виправної колонії № 70 надати дозвіл на ознайомлення з особовими справами засуджених та визнати незаконними дії Бердичівської виправної колонії № 70 щодо незабезпечення конфіденційних зустрічей адвоката з засудженим, втручання у приватне спілкування адвоката з засудженим.

Посилалась на те, що 22.11.2013р. під час відвідування засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в Бердичівській виправній колонії № 70 нею, як адвокатом вказаних осіб, було подано клопотання про ознайомлення з особовими справами засуджених та клопотання про надання дозволу на побачення. Проте, в ознайомленні з особовими справами засуджених позивачці відмовлено. Крім того, під час спілкування з засудженими не забезпечено конфіденційності побачення, а саме: не створено умов для конфіденційного повноцінного спілкування засуджених із своїм адвокатом - в кімнаті для відвідувань наявна перегородка між засудженим та адвокатом, спілкування відбувається через скло за допомогою телефонної слухавки, що унеможливлює безпосереднє спілкування, пред'явлення документів, підписання документів, не дозволяє бути впевненим у відсутності аудіо спостереження. Такі обставини свідчать про втручання у приватне спілкування адвоката з клієнтом, що на думку позивача, є порушенням норм ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України та ст. 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2014р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015р., в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Закревська Є.О. є адвокатом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

22.11.2013р. позивач звернулась до адміністрації Бердичівської виправної колонії № 70 з заявами, в яких, посилаючись на ч. 3 ст. 110 Кримінально-виконавчого кодексу України, просила надати їй побачення наодинці із засудженими ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також надати їй для ознайомлення особові справи та медичну документацію засуджених і можливість застосовувати фотоапарат при ознайомленні із вказаними документами.

29.11.2013р. адвокат Закревська Є.О. звернулась до начальника Бердичівської виправної колонії №70 з запитом, в якому просила повідомити коли їй будуть надані для ознайомлення, із застосуванням фотоапарату, особові справи та медична документація засуджених.

На вказаний запит Бердичівською виправною колонією № 70 Управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області надано відповідь від 13.12.2013р. № 4667, в якій, посилаючись на п. 4.11 наказу Міністерства юстиції України №847/5 від 08.06.2012р. "Про затвердження Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів" (далі - Інструкція), повідомлено про неможливість ознайомлення з матеріалами справи за участю адвоката.

Порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань встановлені Кримінально-виконавчим кодексом України.

Відповідно до ч. 2. ст. 8 Кримінально-виконавчого кодексу України засудженому гарантується право на правову допомогу. Для одержання правової допомоги засуджені можуть користуватися послугами адвокатів або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Таке право поширюється і на засуджених осіб, які перебувають на лікуванні у закладах охорони здоров'я.

Частиною третьою статті 91 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що на кожного засудженого до позбавлення волі ведеться особова справа, а також інформаційна картка, до якої заносяться відомості: стосовно його особи; про вчинений ним злочин і назву суду, який постановив вирок; про день і час його прибуття і звільнення з колонії.

При цьому Інструкцію визначається, в тому числі, і порядок ведення особових справ засуджених.

Відповідно до п. 4.9 Інструкції особові справи засуджених видаються для ознайомлення тільки керівництву та персоналу установи, а згідно п. 4.10 зазначеної Інструкції, особова справа засудженого безпосередньо може бути направлена тільки за письмовими запитами суду та органів прокуратури.

Згідно п 4.11 Інструкції за клопотанням засудженого (особи, взятої під варту) посадова особа підрозділу ознайомлює його зі змістом долучених до його особової справи документів. Ознайомлення засудженого (особи, взятої під варту) з цими документами проводиться шляхом їх зачитування вголос або їх самостійного прочитання у присутності посадової особи підрозділу, про що складається акт, який долучається до особової справи.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що ознайомитись з особовою справою може безпосередньо засуджений у присутності посадової особи.

Крім того, суди правильно вказали на те, що Інструкцією взагалі не передбачено фотокопіювання особових справ осіб, взятих під варту або засуджених та надання цих справ адвокатам засуджених та осіб, взятих під варту на ознайомлення.

Отже, відмова у наданні позивачці для ознайомлення та фотокопіювання особових справ засуджених є правомірною, такою, що здійснена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Кримінально-виконавчим кодексом України та Інструкцією.

Вирішуючи спір в частині вимог про визнання незаконними дій відповідача з приводу незабезпечення конфіденційних зустрічей адвоката з засудженим та втручання у приватне спілкування адвоката з засудженим, суди виходили з відсутності правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до частини третьої ст. 110 Кримінально-виконавчого кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для одержання правової допомоги за письмовою заявою засуджених, їхніх близьких родичів, громадських організацій засудженим надається побачення з адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. За бажанням засудженого або адвоката чи іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, побачення можуть надаватися наодинці. Побачення надається адміністрацією колонії при пред'явленні адвокатом ордера або договору про надання правової допомоги, а іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, іншого відповідного документа, а також документів, що посвідчують їх особу. Кількість і тривалість таких побачень не обмежена.

З метою приведення відомчих нормативно-правових актів з питань виконання покарань у відповідність до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 25.12.2003р. № 275 затверджені та введені в дію Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (далі - Правила).

Пунктом 7 Правил встановлено, що виправні колонії, виправні центри, виховні колонії та арештні доми будуються за типовими проектами. У будинку, де розташований КПП по пропуску персоналу на територію колонії, обладнуються кімнати для короткострокових та тривалих побачень, кімнати для приймання-видавання посилок (передач), огляду осіб та їх речей.

Пунктом 49 Правил врегульовані побачення засуджених з адвокатом, зокрема передбачено, що відповідно до Кримінально-виконавчого кодексу України для одержання правової допомоги за письмовою заявою засуджених, їхніх близьких родичів, громадських організацій засудженим надається побачення з адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. На бажання засудженого або адвоката чи іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, побачення можуть надаватися наодинці у кімнаті короткострокових побачень із забезпеченням їх безпеки. Засудженим до довічного позбавлення волі побачення надаються в кімнатах короткострокових побачень, які обладнані кабінками згідно з додатком 17 до цих Правил. Побачення надається адміністрацією установи при пред'явленні адвокатом ордера, а іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, угоди або доручення юридичної особи, а також документів, що посвідчують їх особу. Кількість і тривалість таких побачень не обмежена (абзац перший). Побачення засуджених з адвокатом або іншим фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, у кількість побачень, установлених Кримінально-виконавчим кодексом України, не зараховується, їх кількість і тривалість не обмежується, але вони проводяться в неробочий для засудженого час і тільки від підйому до відбою (абзац другий).

Додатком 17 до пунктів 47, 49 Правил встановлені вимоги щодо обладнання кімнат побачень та перелік наявного в них інвентарю.

Так згідно із вказаним додатком кімната короткострокових побачень обладнується за одним з двох варіантів:

1 варіант - два столи вздовж кімнати шириною 50 см з бар'єрами висотою 20 см, розділені між собою вільним простором шириною 120 см. Знизу до підлоги столи відгороджені суцільною перегородкою. З одного боку першого столу - стільці для відвідувачів (до 10 шт.), з протилежного боку другого столу - табуретки, прикріплені наглухо до підлоги, для засуджених. Стіл молодшого інспектора - з торцевого боку столів для засуджених і відвідувачів. У колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, виправних центрах та дільницях соціальної реабілітації кімнати короткострокових побачень можуть обладнуватися окремими столами та стільцями;

2 варіант - у кімнаті передбачаються кабіни шириною 80 см і довжиною 100 см, розділені між собою від підлоги до стелі скляними перегородками. Перегородки на висоту 85 см виконані з дерева та обладнані пластиком, вище - обладнані подвійним склом товщиною 6 мм кожне. У кабінах установлюються полички, обладнані пластиком, у яких умонтовано переговорний пристрій (динамік та телефонна трубка). У разі прибуття на побачення двох осіб або з дітьми 1-2 кабіни виконуються шириною 140 см. Стіл молодшого інспектора, обладнаний переговорним пристроєм для прослуховування кабін, установлюється з торцевого боку середньої перегородки, що розділяє кабіни для засуджених та відвідувачів, за скляною перегородкою в окремій кімнаті. З одного боку в кабінах установлюються стільці для відвідувачів, з протилежного боку в кабінах для засуджених - табурети, прикріплені наглухо до підлоги. Для надання короткострокових побачень засудженим до довічного позбавлення волі кабіна додатково обладнується металевими гратами та дверима з механічними замками.

Як встановили суди, кімната короткострокових побачень Бердичівської виправної колонії №70, яка надавалась позивачу для побачень з засудженими, обладнана за другим варіантом, тобто кабінами з перегородками зі скла та з переговорними пристроями.

З урахуванням вищевказаного, суди дійшли обґрунтованого висновку, що відповідачем дотримано вимоги Кримінально-виконавчого кодексу України та Правил щодо обладнання кімнати короткострокових побачень та порядку надання засудженим побачень з адвокатом. При цьому, судами правильно вказано на те, що Правилами не встановлено залежність варіантів обладнання кімнат короткострокових побачень від того чи надається засудженому короткострокове побачення з адвокатом, чи з іншою особою.

Оскільки твердження позивача про можливість наявності аудіо спостереження не підтверджено відповідними доказами, суди дійшли висновку правильного висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо незабезпечення конфіденційності зустрічей адвоката із засудженими та про недоведеність позивачем втручання відповідача у приватне спілкування адвоката з клієнтом.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Закревської Євгенії Олександрівни відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2014р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді Пасічник С.С.

Швець В.В.