Справа № 804/12436/15
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Рябчук О.С. , розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , -
31серпня 2015 рокуДержавна податкова інспекція у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області(далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2(далі по тексту - відповідач) про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2(р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) коштів на користь бюджету в рахунок погашення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 1370,52грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач в адміністративному позові зазначив, що ФОП ОСОБА_2 має заборгованістьпо сплаті єдиного податкуу загальному розмірі 1370,52грн. Сума заборгованості виникла внаслідокнеповної сплати єдиного податку згідно заяви від 19.01.2012 р. по строкам сплати, яка збільшена за рахунок нарахувань контролюючим органом штрафних санкцій.Позивач також просив врахувати, що сума заборгованості є узгодженою, тому наразі набула статусу податкового боргу. На адресу відповідача направлялась податкова вимога. Сума заборгованості частково погашена відповідачем, проте залишається непогашеною сума в розмірі 1370,52грн.
Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом. Копія ухвали суду від 01.09.2015 р. про відкриття скороченого провадження за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській областінаправлена відповідачуна адресу, що зазначена в ЄДРПОУ. Проте конверт з вмістом вказаного поштового відправлення повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення від 06.10.2015 р. про «закінчення терміну зберігання».
Відповідач протягом десяти днів не надав до суду заперечень проти позову та позов не визнав.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого для надання заперечень або заяви про визнання позову, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідач перебуває на податковому облікув ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 19.01.2012 р. ФОП ОСОБА_2є платником єдиного податкупо І групі.
Згідно з витягом з облікової картки платника податків, наданимДержавною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області станом на 31.12.2014 р. за ФОП ОСОБА_2 рахується податковий борг з єдиного податку (код бюджетної класифікації 18050400) в розмірі 1370,52грн., з яких171,02грн. пені.
Заборгованість утворилась внаслідок не сплати самостійно задекларованих зобов'язань згідно із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування від 19.01.2012 р. по строку сплати на період 2013-2014 р.
Відповідачем частково погашена сума задекларованих зобов'язань.
Копія податкового повідомлення-рішення направлено відповідачу рекомендованим поштовим відправленням.
На виконання ст. 59 Податкового кодексу України відповідачу виставлена податкова вимога №44 від 24.02.2012 р. про сплату боргу на суму 107,30грн.
Копія податкової вимоги надіслана платнику засобами поштового зв'язку, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно до ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст. 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 291.2 ст. 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Відповідно до п. 294.3 ст. 294 Податкового кодексу України для суб'єктів господарювання, які перейшли на сплату єдиного податку із сплати інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, що настає за наступним податковим (звітним) кварталом, у якому таким особа виписано свідоцтво платника єдиного податку, і закінчується останнім календарним днем останнього місяця такого періоду.
Відповідно до пп. 293.1 - 293.2 ст. 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).
Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до пп. 295.1-295.2 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.
У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.
Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється органами державної податкової служби на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.
Згідно ст. 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Так, пунктом 122.1 ст. 122 ПК України визначено, що несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 57.3, 57.4 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому ст.43 цього Кодексу.
Згідно до п.п. 129.1, 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.
Пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно до вимог ст. 58.3, 59.1 Податкового кодексу України податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Згідно до вимог п. 59.3 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.
Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до пункту 41.5. статті 41 Податкового Кодексу України органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких закінчився встановлений цим Кодексом строк оскарження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач є платником єдиного податку з фізичних осіб.
Згідно із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування від 19.01.2012 р. ФОПОСОБА_2є платником єдиного податку по І групі зі ставкою єдиного податку у розмірі 10% від розміру мінімальної заробітної плати, тобто фіксованого розміру щомісячної плати податку.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем не сплачено в повному обсязі фіксований розмір єдиного податку за період 2013-2014 р.
Копія податкового повідомлення-рішення направлено відповідачу, що підтверджено матеріалами справи.
Отже, податкове зобов'язання у розмірі 1370,52грнє узгодженим, направлення відповідачу податкової вимоги №44 від 24.02.2012 р. про сплату боргу на суму 107,30грн. підтверджується матеріалами справи.
За таких обставин, позивачем вжиті всі передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення з відповідача заборгованості з єдиного податку.
Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо наявності боргу та відповідних проплат (в тому числі часткових), суд вважає позовні вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_2податкового боргу по єдиному податку у розмірі 1370,52грн. обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) суму податкового боргу з єдиного податкуз фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) у загальному розмірі 1370,52грн. (одна тисяча триста сімдесят гривень 52 копійки).
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 19.10.2015 Суддя З оригіналом згідно Помічник суддіО.С. Рябчук О.С.Рябчук М.М.Бухтіярова