Справа № 219/9665/15-а
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/9665/15-а
ПОСТАНОВА

І МЕ Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.,

при секретарі судового засідання Брагіній М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 (на підставі довіреності від 13.01.2015 року № 3-03/0056),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Артемівська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управляння праці та соціального захисту населення Артемівської РДА про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

12.10.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської РДА, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні щомісячної адресної грошової допомоги для переміщених осіб та зобовязати відповідача здійснити виплату щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово-окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно постанови КМУ № 505 від 01.10.2014. В обґрунтування позову зазначив, що в жовтні 2014 року він став на облік як внутрішньо переміщена особа в УПСЗН Артемівської РДА, про що отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 15.10.2014 року, строк якої подовжено до 14.10.2015 року. В травні 2015 року позивач звернувся до УПСЗН Артемівської РДА із заявою про надання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, однак у призначенні допомоги йому було відмовлено з тих мотивів, що він не є особою, якій має бути призначена допомога для покриття витрат на проживання, оскільки він має житло на праві власності не на окупованій території та не в зоні антитерористичної операції. Відмову вважає протиправною, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, оскільки вважає, що має право на отримання адресної допомоги як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України. Просить суд задовольнити позов з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала, надала заперечення на позов та пояснила, що ОСОБА_1 дійсно була видана довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО від 15.10.2014 року № НОМЕР_1. З посиланням на п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 відповідач вказувала, що грошова допомога не призначається у разі, якщо будь-хто з членів сімї має у володінні житлове приміщення, яке розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія та райони проведення антитерористичної операції. Відповідач є власником будинку у с. Дронівка Артемівського району, який не знаходиться, на думку відповідача, на тимчасово окупованій території та в районі проведення антитерористичної операції, позивачу з цих підстав було відмовлено у призначенні наведеної грошової допомоги.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

15 жовтня 2014 року ОСОБА_1 став на облік як внутрішньо переміщена особа в УПСЗН Артемівської РДА, про що отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 15.10.2014 року, строк якої на час звернення до суду було подовжено до 14.10.2015 року. Також 15.10.2014 року довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_2 від 15.10.2014 року отримала член його сімї ОСОБА_3. Місце перебування позивача та його дружини зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

06.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги, як особі яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповіді та допомоги не отримав. Тому, 03.08.2015 року позивач звернувся до УПСЗН Артемівської РДА з метою зясування причин ненадходження на його поточний рахунок щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання та отримав Повідомлення про відмову к наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 25.05.2015 року, в якому зазначалося, що сімя володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО.

На зазначене рішення позивачем була подана скарга до Артемівської РДА.

Листом № 3-8-60-11/а-50 від 10.09.2015 року в задоволенні скарги позивачу було відмовлено з тієї причини, що сімя володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО, а саме у позивача та членів його сімї у власності є житлове приміщення, розташоване на тимчасово окупованій території України за адресою: м. Донецьк, вул. Єрмолова, 15/16, та будинок, розташований за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Дронівка, вул. Горького, 2.

Позивач в судовому засідання наполягав на тому, що оскільки він та члени його сімї не мають у власності житлові приміщення, розташовані не у районах проведення антитерористичної операції, відмова в наданні щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг є протиправною.

Відповідно до листа штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/11655 від 12.10.2015 року територія Донецької області з 07.04.2014 року визначена районом проведення АТО. На даний час проведення АТО триває, рішення про її припинення не прийнято.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає на території України, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання, у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно п. п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Статтею 1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом», передбачено, що район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. Такий наказ стосовно визначення районів проведення АТО виданий керівником Антитерористичного центру при СБУ № 33/6/а від 07.10.2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» ( даний наказ чинний на теперішній час), відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Із цього вбачається, що всі населенні пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО.

В ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» вказано, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Водночас, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», в редакції від 05.05.2015 року визначено лише перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Вищезазначене розпорядження не забороняє особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції та стоїть на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення в призначенні щомісячної, адресної допомоги за місцем тимчасового проживання.

Таким чином, відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу в призначенні щомісячної адресної допомоги, як тимчасово переміщеній особі з району проведення АТО.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Також, суд при вирішенні справи керується ст. 8 КАС України, відповідно до вимог якої суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінивши наявні у матеріалах справи докази за правилами, встановленими ст.86 КАС України, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень. Згідно статті 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а саме рішення Управління соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації від 10.09.2015 року щодо відмови ОСОБА_1 у отриманні щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визнати протиправним та скасувати. Зобов'язати Управління соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу ОСОБА_1 як особі, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 та членам його сімї, з 06 травня 2015 року, тобто з дати подання ним заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись Конституцією України, Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. № 505, ст.ст. 2, 8, 9, 19, 69-72, 86, 94, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Рішення Управління соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації від 10.09.2015 року щодо відмови ОСОБА_1 у отриманні щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визнати протиправним та скасувати.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу ОСОБА_1 як особі, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 та членам його сімї, з 06 травня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанову ухвалено в нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 30.11.2015 року. Повне судове рішення виготовлено 01.12.2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Л