Справа № 2а-14791/12/2670
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

25 листопада 2015 року м. Київ К/800/26440/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Горбатюка С.А,,
Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ТОВ «Центр перекладів «Тріс» до Державної служби інтелектуальної власності України про скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ТОВ «Центр перекладів «Тріс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2012 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року, -

встановив:

У жовтні 2012 року ТОВ «Центр перекладів «Тріс» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому просило:

скасувати рішення Державної служби інтелектуальної власності України № 22586 від 25.05.2012 про реєстрацію позначення відносно частини товарів і послуг «Школа Синхронного Перевода» за заявкою № m 201119487 від 05.12.2011, в частині відмови в реєстрації позначення за 41 класом МКТП;

скасувати рішення Апеляційної палати від 27.08.2012, затвердженого наказом Державної служби інтелектуальної власності України № 595-н від 27.09.2012, по заявці № m 201119487 від 05.12.2011;

зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності повторно розглянути питання про реєстрацію знака для товарів і послуг «Школа Синхронного Перевода» за заявкою № m 201119487 від 05.12.2011 щодо усіх заявлених товарів і послуг 16 та 41 класів МКТП.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Центр перекладів «Тріс», посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

У запереченні на касаційну скаргу Державна служба інтелектуальної власності України, посилаючись на законність рішень судів попередніх інстанцій, просить залишити їх без змін.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у касаційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 05.12.2011 ТОВ «Центр перекладів «Тріс» звернулось до Українського інституту промислової власності із заявкою № m 201119487 на реєстрацію позначення «Школа Синхронного Перевода» у 16 та 41 класах Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків.

Український інститут промислової власності сповістив позивача про можливу відмову в реєстрації заявленого позначення щодо всіх товарів/послуг класу 41 Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків в зв'язку з тим, що зазначене позначення є описовим та оманливим.

23.04.2012 позивачем подано до Українського інституту промислової власності заперечення проти можливої відмови у реєстрації знака у якій стверджував, що знак № m 201119487 складається із слів (словсполуень), що не описують жодну послугу 41 чи 16 класів, знак № m 201119487 не вводить і не може вводити будь-кого в оману.

За результатами кваліфікаційної експертизи, проведеної відповідно до статті 10 Закону України «Про охорону прав на знаки товарів і послуг» Державною службою інтелектуальної власності встановлено, що заявлене позначення відповідає умовам надання правової охорони відносно частини товарів і послуг, та прийнято рішення № 22586 від 25.05.2012 про реєстрацію знака «Школа Синхронного Перевода» за заявкою № m 201119487 відносно частини товарів і послуг. Вказано, що заявлене словесне позначення є описовим для частини послуг 41 класу, які відносяться до узагальненого поняття «забезпечування навчання», тому що вказує на місце надання послуг та їх призначення. «Школа синхронного перекладу» - заклад, який займається навчанням синхронного перекладу (може використовуватись будь-якою школою, яка займається навчанням синхронного перекладу).

10.07.2012 позивачем до Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності подано заперечення на рішення від 25.05.2012 № 22586, у яких вказує про його необґрунтованість та вважає таким, що порушує права, оскільки є першою та єдиною установою в Україні, що надає послуги під Знаком з 2008 року.

Рішенням Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності від 27.08.2012 ТОВ «Центр перекладів «Тріс» відмовлено у задоволенні заперечень та залишено чинним рішення Державної служби інтелектуальної власності від 25.05.2012 про реєстрацію знака за заявкою № m 2011 19487. Обґрунтовано тим, що заявлене позначення послуг 41 класу МКТП не відповідає умовам надання правової охорони, встановленим пунктом 2 статті 6 Закону України «Про охорону прав на знаки товарів і послуг».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, посилався на відсутність з боку відповідача будь-яких порушень норм чинного законодавства в сфері інтелектуальної власності при прийнятті оскаржуваних рішень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За змістом підпунктів 1, 3 статті 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Відносини, що виникають у зв'язку з набуттям і здійсненням права власності на знаки для товарів і послуг в Україні регулюються Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» № 3689-XII від 15.12.1993 (далі - Закон № 3689-XII).

У статті 1 Закону № 3689-XII визначені наступні поняття:

знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

установа - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу інтелектуальної власності України, затвердженого Указом Президента України № 436/2011 від 08.04.2011, Державна служба інтелектуальної власності України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра економічного розвитку і торгівлі України.

Державна служба входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Згідно з приписами пункту 1 статті 2 Закону № 3689-XII установа забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони прав на знаки для товарів і послуг, для чого: організовує приймання заявок, проведення їх експертизи, приймає рішення щодо них; видає свідоцтва на знаки для товарів і послуг, забезпечує їх державну реєстрацію.

Статтею 5 Закону № 3689-XII визначені умови надання правової охорони, за змістом якої правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі, вимогам Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. Об'єктом знака не можуть бути імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади у комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік (крім випадків, пов'язаних з розвитком української науки та культури), працювали у радянських органах державної безпеки, назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних радянських республік та похідні від них, назви, пов'язані з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті.

Право власності на знак засвідчується свідоцтвом.

Згідно з цим Законом не можуть одержати правову охорону також позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу (пункт 2 статті 6 Закону № 3689-XII).

Згідно з пунктом 1 статті 7 Закону № 3689-XII особа, яка бажає одержати свідоцтво, подає до Установи заявку.

Вимоги до заявки, правила подання та процедуру розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, також, встановлюють та визначають Правила складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджені наказом Держпатенту України № 116 від 28.07.1995 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 4 Правил експертиза заявки на реєстрацію знака для товарів і послуг складається з таких етапів: - встановлення дати подання заявки; - експертиза заявки за формальними ознаками; - експертиза заявки по суті позначення, що заявлено на реєстрацію як знак.

У пунктах 1, 3, 15, 16 Закону № 3689-XII визначено, що експертиза заявки має статус науково-технічної експертизи, складається з формальної експертизи та кваліфікаційної експертизи (експертизи по суті) і проводиться закладом експертизи відповідно до цього Закону та правил, встановлених на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, відображаються в обґрунтованому висновку експертизи за заявкою, що набирає чинності після затвердження його Установою. На підставі такого висновку Установа приймає рішення про реєстрацію знака для всіх зазначених у заявці товарів і послуг або про відмову в реєстрації знака для всіх зазначених у заявці товарів і послуг, або про реєстрацію знака щодо частини зазначених у заявці товарів і послуг та відмову в реєстрації знака для іншої частини зазначених у заявці товарів і послуг. Рішення Установи надсилається заявнику.

Під час кваліфікаційної експертизи перевіряється відповідність заявленого позначення умовам надання правової охорони, визначеним Законом. При цьому використовуються інформаційна база закладу експертизи, в тому числі матеріали заявки, а також довідково-пошуковий апарат та відповідні офіційні видання.

Якщо є підстави вважати, що заявлене позначення не відповідає умовам надання правової охорони повністю або частково, то заклад експертизи надсилає заявнику про це обґрунтований попередній висновок з пропозицією надати мотивовану відповідь на користь реєстрації знака.

Відповідно до пункту 4.3.1.7 Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, до позначень, які вказують на вид, якість, кількість, властивості, склад, призначення, цінність товарів і/або послуг, а також на місце і час їх виготовлення чи збуту, належать прості найменування товарів; зазначення категорії якості товарів; зазначення властивостей товарів, в тому числі таких, що носять хвалебний характер; зазначення матеріалу або складу сировини; зазначення ваги, об'єму, ціни товарів, дати виробництва товарів; історичні дані щодо заснування виробництва, зображення нагород, що присуджені товарам; видові найменування підприємств, адреси виробників товарів або посередників.

Встановлено, що заявлене позначення «Школа Синхронного Перевода» за заявкою № m 201119487 подано позивачем на реєстрацію відносно товарів 16 класу МКТП: «авторучки, адресні машини, адресні штампи, печатки, журнали, закладки книжкові та ін.» та 41 класу МКТП: який містить освітні послуги та інші послуги, не пов'язані з навчанням «навчання в академії, атестування, парки атракціонів, наймання (прокат аудіоапаратури), видавання книжок із бібліотеки, створення видовищ та ін.».

За результатом проведеної експертизи за вказаною заявкою зроблено висновок про відповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи відносно частини товарів і послуг. Проаналізувавши перелік товарів 41 класів МКТП заявленого позначення дійшла висновку, що заявлене словесне позначення є описовим для частини послуг 41 класу, які відносяться до узагальнюючого поняття «забезпечування навчання», тому що вказує на місце надання послуг та їх призначення. Вказано, що «Школа синхронного перекладу» - заклад, який займається навчанням синхронного перекладу (може використовуватися будь-якою школою, яка займається навчанням синхронного перекладу). Тобто для всіх інших послуг 41 класу, що не пов'язанні із «забезпечуванням навчання» є оманливим.

Стаття 15 Закону № 3689-XII надає право заявнику оскаржити рішення Установи за заявкою у судовому порядку або до Апеляційної палати протягом двох місяців від дати одержання рішення Установи чи копій матеріалів, затребуваних відповідно до пункту 3 статті 10 цього Закону.

Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності за результатом розгляду заперечень на рішення Державної служби інтелектуальної власності від № 22586 від 25.05.2012 про реєстрацію знака за заявкою № m 201119487, встановлено, що заявлене позначення є описовим, використавши тлумачні словники та інформаційні джерела. Вказано, що словосполучення «школа синхронного перевода» як назва послуги певного виду використовується й іншими компаніями як загальна назва (назва послуги певного виду), і відповідно є такою, що не індивідуалізує особу надавача послуг та несе в собі інформацію для споживача щодо послуги, якою він хоче скористатися. За інформацією з глобальної мережі Інтернет значна кількість осіб використовує словосполучення «школа синхронного перевода» для пропонування аналогічних послуг. Але кожен із закладів, що пропонує опанувати техніку синхронного перекладу, має свою власну назву, яка дає змогу вирізнити такий заклад серед інших подібних. Заявлене позначення не може виконувати основну функцію знака для товарів і послуг - слугувати засобом вирізнення товарів і послуг одних осіб від інших. Заявлене позначення є описовим по відношенню до заявлених послуг 41 класу МКТП, оскільки представляє собою об'єктивну характеристику послуг з навчання техніці синхронного перекладу, щодо яких воно подано на реєстрацію, не має ознак розрізняльної здатності і відповідно не здатне індивідуалізувати конкретного надавача послуг, не відповідає дійсним характеристикам послуг і тому є оманливим.

Відповідно до пункту 4.3.1.9. Правил до позначень, що є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, пов'язані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг або з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності.

Позначення може бути визнане оманливим або таким, що здатне вводити в оману, коли є очевидним, що воно в процесі використання як знака не виключає небезпеку введення в оману споживача.

Оманливі позначення - позначення або його елементи, які містять відомості, що однозначно, що однозначно сприймаються споживачем як неправдиві, неправильні, або як такі, що не відповідають реальним фактам щодо властивостей або інших якісних характеристик товарів або характеру послуг, походження товарів або послуг, а також відомості, що спотворюють істину, або видаються як істинні. Якщо такі відомості у позначенні є очевидним і не потребують доказів або пояснень, позначення в цілому вважається оманливим.

З матеріалів заявки № m 201119487 вбачається, що перелік послуг 41 класу містить, зокрема, такі послуги, як: парки атракціонів, створювання відеофільмів, влаштування балів, гімнастичне навчання, забезпечування необхідним для гольфа, дресирування тварин, звіринці, зоопарки, послуги сценаристів, цирки тощо.

Аналіз зазначених послуг 41 класу МКТП, які не пов'язані із забезпечуванням навчання свідчить про те, що позначення «Школа Синхронного Перевода» є оманливим, оскільки суперечить дійсним характеристикам.

З урахуванням описаного суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість рішень відповідача у зв'язку із невідповідністю позначення умовам надання правової охорони, а відтак про відсутність підстав для задоволення позову.

За змістом частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій і доводи касаційної скарги його не спростовують.

Також колегія суддів вважає за необхідне вказати, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи судові рішення, правильно виходили з того, що спір у цій справі є публічно-правовим.

Так, у постанові від 16 червня 2015 року (справа № 21-227а15) Верховним Судом України зроблено висновок, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про реєстрацію знака для товарів і послуг та в наступному отримання заявником Свідоцтва України на знак для товарів і послуг подальше оспорювання права власності на вказаний знак має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, Свідоцтво на знак для товарів і послуг позивачем не отримано, оскільки спірними є рішення в частині відмови у реєстрації позначення.

За таких обставин спір не стосується права власності на товарний знак, тобто цивільного права, а отже, суди правильно вирішили його в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ТОВ «Центр перекладів «Тріс» - відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2012 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: