Справа № 2а-5146/10/1370
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/65755/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Приватного підприємства "Радіоорганізації "Львівська Жінка" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2011 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 року у справі за позовом Приватного підприємства "Радіоорганізації "Львівська Жінка" до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нововолинське телебачення телефонія інтернет", про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство «Радіоорганізація «Львівська жінка» звернулось з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про скасування рішення № 1148 від 17.06.2009 року Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення «Про заяву ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет» щодо видачі ліцензії провайдера програмної послуги; визнання такою, що втратила чинність ліцензії, що видана на підставі рішення № 1148 від 17.06.2009 року Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення; визнання недійсним рішення № 2195 від 11.11.2010 року; зобов'язання відповідача вчинити регуляторні функції у відповідності до вимог чинного законодавства та застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів (з урахуванням додаткових позовних вимог).

Позовні вимоги щодо визнання недійсним рішення № 2195 від 11.11.2010 року; зобов'язання відповідача вчинити регуляторні функції у відповідності до вимог чинного законодавства та застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів судом першої інстанції не розглядалися, оскільки письмові доповнення позивача, у яких викладені змінені позовні вимоги подані після початку розгляду справи по суті і не оформлені у порядку ст. 106 КАС України.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2011 року у позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 року змінено постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2011 року, виклавши постанову в наступній редакції, відповідно до якої у задоволенні адміністративного позову приватного підприємства «Радіоорганізація «Львівська жінка» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет» про скасування рішення - відмовлено. Розподіл судових витрат у справі не здійснюється.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05.06.2009 року ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет» звернулось до Національної ради з питань телебачення та радіомовлення з заявою про видачу ліцензії провайдера програмної послуги, якій зазначено територію розташування багатоканальної мережі (м. Нововолинськ, Волинська область, в межах вулиць та домів, згідно з додатком № 3 до заяви), кількість програм програмної послуги: 65 програм ретрансляції (конвекції 62), з них вітчизняних 40 програм ретрансляції (конвекції 37), кількість домогосподарств 20665. До заяви долучено пакет документів, згідно з описом (додаток № 1 та додаток № 3), зокрема, загальну концепцію добору програм та перелік програм програмної послуги, копії документів, які підтверджують придбання та право розповсюдження (ретрансляцію) програм іншого мовника.

Згідно з даними картки розгляду ліцензійної документації ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет» розгляд матеріалів ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет» здійснювався кожним з управлінь відповідача та без зауважень документи винесено для підготовки на засідання НР.

17 червня 2009 року Національною радою з питань телебачення і радіомовлення прийнято рішення № 1148 «Про заяву ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет», м. Нововолинськ Волинської обл., щодо видачі ліцензії провайдера програмної послуги». Згідно даного рішення ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет», м. Нововолинськ Волинської обл., видано ліцензію провайдера програмної послуги, зазначивши: ресурс багатоканальної мережі, який використовується для ретрансляції зазначених у додатку до рішення 64 програм 61 канал; кількість домогосподарств на території розповсюдження програм 20665; територію розташування багатоканальної мережі (м. Нововолинськ Волинської області у межах зазначених у рішенні мікрорайонів, вулиць та будинків), оператора телекомунікацій ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет», місцезнаходження головної станції вул. Нововолинська, буд. 57, м. Нововолинськ Волинської області, строк дії ліцензії 10 років; затверджено ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет», м. Нововолинськ Волинської обл., пакет (перелік) програм універсальної програмної послуги, згідно з додатком до рішення та загальну концепцію (принципи, підстави добору та перелік) програм для ретрансляції (пропозиції абонентам), які передбачено надавати у складі програмної послуги, згідно з додатком до рішення.

На підставі зазначеного рішення ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет», м. Нововолинськ Волинської області видано ліцензію провайдера програмної послуги серії НР № 0752-п на строк з 20.07.2009 року до 20.07.2019 року.

Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» ліцензування телерадіомовлення здійснює Національна рада. Ліцензія Національної ради на телерадіомовлення є єдиним і достатнім документом дозвільного характеру, що надає право ліцензіату вести телерадіомовлення.

За змістом ст. 40 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» для організації діяльності (мовлення) кабельного телебачення і радіомовлення суб'єкт господарювання (провайдер або оператор телекомунікацій чи оператор кабельних мереж) повинен отримати ліцензію (дозвіл) у Національній раді. Ліцензування діяльності (мовлення) кабельного телебачення і радіомовлення здійснюється за реєстраційним принципом. Ліцензія видається без конкурсу на підставі заяви на термін 10 років. Заява про видачу ліцензії провайдера програмної послуги подається відповідно до вимог статті 24 цього Закону. До заяви додаються: а) загальна концепція пакетування (перелік) програм, придбаних для ретрансляції; б) документи, які підтверджують придбання та право на розповсюдження (ретрансляцію) програм іншого мовника. Загальна концепція (принципи, підстави) добору програм для ретрансляції (пропозиції абонентам) є обов'язковим додатком до ліцензії на діяльність (мовлення) кабельного телебачення і радіомовлення.

За результатами розгляду заяви Національна рада приймає рішення: а) про видачу ліцензії провайдера програмної послуги; б) про затвердження пакета (пакетів) програм універсальної програмної послуги в населеному пункті (населених пунктах) та/або на території (територіях), де передбачається надання програмної послуги.

Статтею 24 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» визначено форму заяви про видачу (продовження) ліцензії на мовлення та перелік документів, що додається до зазначеної заяви. Частиною шостою зазначеної статті встановлено заборону на вимагання інших документів для видачі (продовження) ліцензії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскарженим рішенням Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення неправомірно надала ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет» право користуватися системою кабельного телебачення ПП «Радіоорганізація «Львівська жінка» в м. Нововолинськ у межах вказаних у рішенні мікрорайонів.

Позивач, зокрема, посилається на висновок, що міститься у п. 6.3 Протоколу вимірювань основних електричних параметрів розподільчої мережі системи кабельного телебачення ПП «Радіоорганізації «Львівська жінка» від 08.12.2009 року. Проте, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, вказаний висновок не доводить порушення прав позивача відповідачем та третьою особою, оскільки не встановлено джерело походження стороннього сигналу на каналах мовлення SK13, SK20, 21, 30, 45, 48, 58. Крім того, наявність стороннього сигналу за даними висновку є однією з причини, а отже, не єдиною причиною не відповідності вимогам ГОСТ 1216-83 сигнал/шуму на вказаних каналах, які експлуатуються ПП «Радіоорганізацією «Львівська жінка».

Також є необґрунтованими посилання позивача на те, що оскарженим рішенням надано право ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет» користуватися системою кабельного телебачення позивача, оскільки у рішенні № 1148 від 17.06.2009 року оператором телекомунікацій зазначено ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет».

Крім того, на підставі рішення № 1132 від 25.09.2008 року Національною комісією з питань регулювання зв'язку України видано ТОВ «Нововолинське Телебачення Телефонія Інтернет» ліцензію № 421733 на надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телемереж (телекомунікаційних мереж) на території м. Нововолинськ Волинської області.

Також, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до розгляду позовні вимоги щодо визнання недійсним рішення № 2195 від 11.11.2010 року; зобов'язання відповідача вчинити регуляторні функції у відповідності до вимог чинного законодавства, застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів та твердження про те, що діяльність у сфері кабельного телебачення є природною монополією оскільки обґрунтовані доповнення позивача, у яких викладені змінені позовні вимоги за своєю суттю є заявою про зміну позовних вимог, вони були подані після початку розгляду справи по суті і не оформлені у порядку ст. 106 КАС України.

Стосовно доводів позивача, що судом першої інстанції не досліджено усіх аргументів, наведених у позові, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того суди зобов'язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. Такі висновки викладені у рішенні в справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 року Європейським Судом з прав людини.

Між тим, встановлені у цій справі обставини свідчать, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Радіоорганізації "Львівська Жінка" відхилити, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.03.2011 року, у редакції постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 року, та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: