Справа № 175/3495/15-а
Суддя: Ребров С. О.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/3495/15-а
Провадження № 2-а/175/39/15
Справа № 175/3495/15
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2015 року смт. Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання недійсним рішення та його скасування, -

в с т а н о в и в :

Позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали позов, зазначивши, що рішенням Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року було відмовлено позивачу у виділенні земельної ділянки у приватну власність шириною 9.6 метрів зі сторони домоволодіння №46 (ОСОБА_2І) у звязку з тим, що дана земельна ділянка є землями загального користування (проїзд). Вважали таке рішення незаконним і необґрунтованим та просив його скасувати, посилаючись на невмотивовану відмову згідно ст.118 ЗК України.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти предявленого позову, наголошуючи на тому, що сільська рада діяла згідно вимог чинного законодавства, тому підстав для скасування рішення відсутні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дана норма закону вимагає від органів місцевого самоврядування прийняття законних, обґрунтованих та вмотивованих рішень.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Встановлено, що 11.06.2015 року рішенням Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року було відмовлено позивачу у виділенні земельної ділянки у приватну власність шириною 9.6 метрів зі сторони домоволодіння №46 (ОСОБА_2І) у звязку з тим, що дана земельна ділянка є землями загального користування (проїзд).

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту порушених прав визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, відповідно до якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналогічна норма міститься у ст. 155 ЗК України, яка є спеціальною нормою у даному випадку по відношенню до вищезазначеної норми.

Так згідно ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Тому на думку суду, відмова позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність земельної ділянки шириною 9.6 м зі сторони домоволодіння №46 (ОСОБА_2І), її право ніяким чином не було порушене.

Відповідно до пункту «а» ч.4 ст.83 Земельного кодексу України землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) належать до земель комунальної власності.

Одже, судом встановлено, що спірна земельна ділянка шириною 9.6 м зі сторони домоволодіння №46 (ОСОБА_2І) належить до земель комунальної власності, яка відповідно до п.а ч.4 ст.83 ЗК України не може передаватися у приватну власність, тому рішення Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 11 червня 2015 року винесене на законних підставах.

Таким чином, з аналізу наведених вище правових норм, для визнання недійсним (незаконним) оспорюваного позивачем рішення, яке є актом органу місцевого самоврядування індивідуальної дії, треба щоб це рішення не тільки суперечило актам цивільного законодавства, а і порушувало права позивача щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою, а тому у задоволені позовних вимог позивача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 17, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання недійсним рішення та його скасування - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі апеляційної скарги з одночасним направленням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О.Ребров