Справа № 574/1290/15-а
Суддя: Стеценко В. С.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 574/1290/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м.Буринь

Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Стеценко В.С.

за участю секретаря - Божок В.М.

в порядку адміністративного судочинства, розглянувши в залі суду м. Буринь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської областіпро визнання дій протиправними тазобов"язання відновити з 01 червня 2015 року виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що починаючи з 31 травня 2010 року позивачка перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області та отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На час призначення пенсії по інвалідності і по теперішній час позивачка працює на посаді головного спеціаліста відділу грошових виплат та компенсації управління праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації. З 01 квітня 2015 року відповідач припинив виплату пенсії по інвалідності, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ. Позивачка звернулась до відповідача з проханням поновити виплату зупиненої пенсії. Листом від 27 жовтня 2015 року № 3149/02-26 відповідач відмовив у відновленні виплати пенсії, з посиланням на те, що з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року встановлений особливий порядок виплати пенсій порацюючим пенсіонерам, незалежно від часу їх призначення. Пенсіонерам, які працюють на посадах державних службовців, у вкзазаний період виплата пенсій припиняється, а тому підстави для поновлення пенсії відсутні.

Позивачка не погодилась із відмовою відповідача у відновленні виплати пенсії, оскільки вказаний в п. 5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ закон щодо призначення всіх пенсій, у т.ч. спеціальних, на загальних підставах до 01.06.2015 року прийнятий не був, у звязку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми ЗаконуУкраїни "Про державну службу", щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим законом не призначаються.

Відповідач надав суду письмові заперечення, у яких просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що на сьогоднішній день, законодавчі норми, які регулюють особливі умови виплати пенсії деяким категоріям громадян, не втратили юридичної сили в зв"язку з набранням чинності Закону України від 02.03.2015 року № 213 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення". Це означає, що вони можуть та повинні застосовуватись відносно осіб, яким пенсії призначались до 01.04.2015 року, в даному випадку і до позивачки ОСОБА_1. Крім того вважають, що суд, при винесенні рішення у даній справі, повинен врахувати рішення Конституційного суду України від 26.12.2011 року № 20-рн/2011, де визначено, що у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадянина та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Тобто, соціальний захист, зокрема пенсіями, осіб у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно до ЗУ"Про державну службу", охоплює комплекс заходів які здійснює держава в межаж її соціально-економічних можливостей.

У судовому засіданні сторони підтримали доводи, викладені в позовній заяві та запереченнях на позов.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області з 31 травня 2010 року та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

На час призначення пенсії по інвалідності і по теперішній час позивачка працює на посаді головного спеціаліста відділу грошових виплат та компенсації управління праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації.

З 01 квітня 2015 року позивачці було тимчасово зупинено виплату пенсії, у звязку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, якою ст.37 Закону України "Про державну службу" було змінено та зазначено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України "Про статус народного депутата України","Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

26 жовтня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії.

Листом від 27 жовтня 2015 року № 3149/02-26 відповідач відмовив у поновленні виплати пенсії з посиланням на те, що з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року встановлений особливий порядок виплати пенсій порацюючим пенсіонерам, незалежно від часу їх призначення. Пенсіонерам, які працюють на посадах державних службовців, у вкзазаний період виплата пенсій припиняється, а тому підстави для поновлення пенсії відсутні.

Позивачка не погодилась із відмовою відповідача у поновленні виплати пенсії, у звязку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття і незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії та інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та іншими нормативно-правовим актами.

У статті 47 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" зі змінами відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII " зазначено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року до 31.12.2015 року у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах передбачених Законом України "Про державну службу", пенсії призначегні відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Тобто в Законі зазначено, що виплата пенсій призупиняється не тим особам, які працюють на посадах державних службовців, а тим, які працюють на посадах, які дають право на призначення пенсії по Закону України "Про державну службу" та інших спеціальних Законів.

Станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивачка, дійсно, давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу" у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачці було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України "Про державну службу" «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів"«Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування "Про дипломатичну службу", «Податкового та Митного кодексів України», «Положення про помічника-консультанта народного депутата України».

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» Закону № 213, Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України "Про державну службу", щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В даний час особам, які підпадають під дію Закону України "Про державну службу"пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивачка, не дає права на призначення їй пенсії в порядку та на умовах, передбачених Закону України "Про державну службу" у зв'язку з чим відпали передбачені ч.1 ст.47 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" підстави для невиплати позивачці пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону і з 01.06.2015 року перешкоди для виплати позивачці вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачці ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивачки іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати із Державного бюджету України. Судові витрати здійснені позивачкою в розмірі 487 гривень 20 копійок, а тому вони підлягають стягненню з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 69-71, 158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області щодо відмови у відновленні ОСОБА_1 виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності з 01 червня 2015 року.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області відновити з 01 червня 2015 року виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у розмірі на момент припинення виплати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 487 гривень 20 копійок шляхом їх безспірного списання органами Державної казначейської служби України з відповідних рахунків.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Буринський районний суд Сумської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: