Справа № 816/4381/15
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2015 рокум. ПолтаваСправа №816/4381/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Леонової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Гадяцька міська рада Полтавської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з позовом до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач, Гадяцька ОДПІ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Гадяцька міська рада Полтавської області та з урахуванням заяви від 17.11.2015 /а.с. 45-46/ просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Гадяцької ОДПІ від 19.06.2015 №654-17 та №2-17, якими позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: "Транспортний податок з фізичних осіб, 18011000" загалом в розмірі 50 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що транспортний податок відсутній у переліку загальнодержавних податків, а тому не належить до сплати. Звертав увагу на те, що введення транспортного податку не відповідає принципу стабільності податкового законодавства. Разом з цим, на переконання позивача, встановлення місцевих податків віднесено до компетенції органів місцевих рад. Оскільки Гадяцькою міською радою у строки, визначені статтею 12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення ставок та порядок сплати транспортного податку не приймалось, підстави для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відсутні. Окрім того, посилався на те, що один з автомобілів перебуває у розшуку в зв'язку з його викраденням, а тому не може бути об'єктом оподаткування транспортним податком.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях посилався на те, що позивач є власником легкових автомобілів Toyota Land Cruiser та Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 4461 см3, які відповідно до положень підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України є об'єктами оподаткування транспортним податком. Зазначав, що питання справляння транспортного податку визначено Податковим кодексом України та вони не можуть ставитись у залежність від дії підзаконних нормативно-правових актів (рішень органів місцевого самоврядування).

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечувала з мотивів, викладених у письмових запереченнях Гадяцької ОДПІ, наполягала на відмові у задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, при вирішенні спору по суті покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Гадяцькою ОДПІ 19.06.2015 сформовано податкові повідомлення-рішення №654-17 та №2-17, якими ОСОБА_1 визначено податкове зобов'язання за платежем: "Транспортний податок з фізичних осіб, 18011000" загалом в розмірі 50 000,00 грн /а.с. 7-8/.

Не погодившись з даними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності таких рішень, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дані рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішень; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд встановив, що за позивачем у встановленому законом порядку зареєстровано два легкові автомобілі: Toyota Land Cruiser, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 4461 см3 та Toyota Land Cruiser 200, 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 4461 см3 /а.с. 15-16/.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 внесено зміни до статті 267 Податкового кодексу України, що набули чинності з 01.01.2015.

Так, відповідно до вимог підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (з урахуванням змін) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

За приписами пунктів 267.2 - 267.5 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Таким чином, відповідно до наведених вище положень статті 267 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування транспортним податком є власні автомобілі платника податку.

За приписами частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Варто зазначити, що правомочність володіння - це юридично забезпечена можливість власника бути в безпосередньому фактичному зв'язку з річчю. Володіння треба розуміти як постійну можливість матеріального зв'язку власника з річчю.

Правомочність користування - це заснована на законі можливість вилучення корисних властивостей речі для задоволення потреб власника чи інших осіб.

Правомочність розпорядження - це закріплена нормами права за власником можливість визначити долю належної йому речі шляхом знищення, відчуження або передачі її в тимчасове володіння іншим особам.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що легковий автомобіль Toyota Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_3 30.06.2013 викрадено в м. Ялта Автономної Республіки Крим та він по теперішній час перебуває у розшуку /а.с. 17-21/.

Враховуючи дану обставину та наведені вище положення Цивільного і Податкового кодексів України, суд дійшов висновку, що зазначений автомобіль не може бути об'єктом оподаткування транспортним податком, адже фактично не перебуває у власності позивача, оскільки у останнього відсутня визначальна складова права власності - володіння майном.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно нарахував ОСОБА_1 податкове зобов'язання зі сплати транспортного податку в розмірі 25 000,00 грн.

Разом з цим, що стосується нарахування позивачу податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку щодо легкового автомобіля Toyota Land Cruiser 200, суд погоджується з правомірністю рішення відповідача, оскільки відповідно до положень підпунктів 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Позивач не заперечує щодо наявності в нього у власності зазначеного легкового автомобіля.

З приводу посилань представника позивача на те, що транспортний податок не підлягає сплаті протягом 2015 року у зв'язку з відсутністю станом на 15.07.2014 рішення Гадяцької міської ради про його встановлення, суд звертає увагу на такі обставини.

Перехідними положеннями Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VIII, яким внесені зміни до Податкового кодексу України щодо порядку справляння транспортного податку, визначено особливості прийняття органами місцевого самоврядування рішення про встановлення місцевих податків, зокрема транспортного податку, на 2015 рік. Пунктом 4 Прикінцевих положень зазначеного Закону, окрім іншого, рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині транспортного податку). Установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, визначені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарювання".

Так, рішенням сорок восьмої сесії шостого скликання Гадяцької міської ради від 22.01.2015 встановлено у 2015 році податок на майно, до складу якого, окрім іншого, входить транспортний податок, затверджено Положення про податок на майно (зокрема, в частині сплати у 2015 році транспортного податку) /а.с. 12-14/.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення про нарахування позивачу транспортного податку в розмірі 25000,00 грн стосовно легкового автомобіля Toyota Land Cruiser 200 ґрунтується на вимогам Податкового кодексу України, який, в силу положень статті 1, регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу положень частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При цьому, як визначено частиною першою вказаної статті, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 19 червня 2015 року №654/17.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) витрати зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2015 року.

Суддя С.С. Бойко