Справа № 826/7375/14
Суддя: Лосєв А.М.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Київ К/800/51677/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Лосєва А.М.,

Бившевої Л.І.,

Шипуліної Т.М.,

за участю секретаря Титенко М.П.

представників сторін:

позивача ОСОБА_4

відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргуОСОБА_5
на постановуКиївського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року
у справі№826/7375/14
за позовомОСОБА_5
доДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві
провизнання протиправними дій та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_5.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві (надалі - відповідач, ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві) про визнання протиправним та скасування наказу №1197 від 16 травня 2013 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» та визнання протиправними дій відповідача щодо проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ОСОБА_5 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року в частині декларування іноземних доходів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2014 року позов задоволено.

За результатами перегляду рішення суду першої інстанції постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2014 року скасовано та в задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду апеляційної інстанції таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року скасувати та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідач в письмових запереченнях на касаційну скаргу просив у її задоволенні відмовити.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві 16 травня 2014 року на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.2, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України та з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) прийнято наказ №1197 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» позивача тривалістю 5 робочих днів.

16 травня 2014 року на підставі зазначеного наказу податковим органом складено повідомлення №133/П/26-58-17-01-11, згідно якого з 28 травня 2014 року планувалось проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків, - ОСОБА_5, з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2012 року в частині декларування іноземних доходів у т.ч. за взаєморозрахунками та взаємовідносинами з компаніями, які засновані відповідно до законодавства Кіпру, LIRANA LIMITED та SERAGILL HOLDINGS LTD.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлено відсутність підстав для прийняття наказу №1197 від 16.05.2014 року, на виконання якого податковим органом проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача, з огляду на що дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що запит податкового органу від 05 липня 2013 року №403/П/26-58-17-01-11 був оформлений згідно вимог податкового законодавства, посилання позивача на його невідповідність законодавству є помилковим та недоведеними, оскільки перелік підстав для надіслання інформаційного запиту, визначений статтею 73 Податкового кодексу України, не є вичерпним, з огляду на що відмова від надання інформації цілком обґрунтовано стала підставою для видачі наказу №1197 від 16 травня 2014 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки» позивача на підставі статей 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Переглянувши рішення суду апеляційної інстанції у межах касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. (підпункт 62.1.3 пункту 62.2 статті 62 ПК України).

Види перевірок визначені у пункті 75.1 статті 75 ПК України і такими є камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України закріплено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений приписами статті 78 ПК України.

Пунктом 78.1 статті 78 ПК України закріплено перелік обставин, за наявності хоча б однієї з яких, податковий орган має право на проведення позапланової перевірки.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу, як підставу для проведення позапланової перевірки позивача зазначено підпункти 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а саме:

за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту;

виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

На обґрунтування наявності передбачених названими положеннями Податкового кодексу України підстав для проведення позапланової перевірки, відповідачем надано докази направлення платнику податків листа від 05 липня 2013 року №403/П/26-58-17-01-11.

За результатами аналізу названого листа колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про його оформлення відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Викладеного не спростовує наявність у названому письмі, одночасно, запрошення позивача до податкового органу та вимоги про надання документів.

Також колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на обов'язковість проведення відповідачем перевірки інформації, отриманої від нерезидентів, оскільки направлення відповідачем відповідного письмового запиту і є такими діями, а ненадання на нього відповіді зумовило прийняття відповідного наказу про проведення перевірки.

Крім того, колегія суддів вважає помилковими твердження позивача про закріплення пунктом 73.3 статті 73 ПК України виключного переліку підстав для надіслання платнику податків запиту про надання інформації, оскільки підпунктом « 6» названого пункту передбачено, що письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин в інших випадках, визначених цим Кодексом.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги позивача не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 210, 214, 215, 220, 221, 223, 224, 230, 231 частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року у справі №826/7375/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 - 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.М. Лосєв

Судді: Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна