Справа № 805/2422/15-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/2422/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 р. Справа № 805/2422/15-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправною бездіяльності та зобов’язання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Азовелектросталь», звернувся з позовною заявою до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправною бездіяльності, зобов’язання провести залік надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на прибуток в рахунок сплати ПДВ за лютий 2015року у сумі 2 171 175грн., за березень 2015 у сумі 117 198грн., за квітень 2015року у сумі 765 916грн. та зобов’язання здійснити корегування відомостей в картці особового рахунку шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності податкового боргу з ПДВ за лютий 2015року у сумі 2 171 175грн., за березень 2015 у сумі 117 198грн., за квітень 2015року у сумі 765 916грн.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на приписи ст.21, п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України зазначив, що податковим органом неправомірно було відмовлено у проведенні заліку переплати з податку на прибуток в рахунок сплати податку на додану вартість за лютий 2015року у сумі 2 171 175грн., за березень 2015 у сумі 117 198грн., за квітень 2015року у сумі 765 916грн., та як наслідок неправомірно визначено цю суму в якості податкового боргу з ПДВ.

Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, надав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення на позов, в яких зазначив, що листи позивача від 27.03.2015року, від 27.04.2015року, від 28.05.2015року, не є заявами в розумінні статті 43 Податкового кодексу України.

Таким чином, позивачем не виканонано обов’язкову умови для здійснення повернення сум грошового зобов’язання, а саме, не надано до податкового органу заяви про таке повернення.

Відповідач вважає, що позиція платника податків стосовно будь-якої протиправності дій податкового органу щодо визначення податкового боргу, який позивач має сплатити до бюджету, є хибною та необґрунтованою.

Просив відмовити у позовних вимогах у повному обсязі та розглянути справу без участі представника відповідача.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство «Азовелектросталь» є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 25605170, перебуває на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС.

08.11.2012року позивачем до податкового органу була подана декларація з податку на прибуток за три квартали 2012року, відповідно до якої було нараховано податок на прибуток за звітний податковий період у розмірі 88 339 923грн.

08.02.2013року позивачем до податкового органу була подана декларація з податку на прибуток за 2012рік, відповідно до якої було нараховано податок на прибуток за звітний податковий період у розмірі 74 296 858грн.

26.02.2014року позивачем до податкового органу була подана декларація з податку на прибуток за 2013рік, відповідно до якої було нараховано податок на прибуток за звітний податковий період у розмірі 0грн.

26.04.2014року позивачем до податкового органу була подана декларація з податку на прибуток за 1 квартал 2014року, відповідно до якої було нараховано податок на прибуток за звітний податковий період у розмірі 0грн.

Сплата авансових внесків з податку на прибуток підтверджується платіжними дорученнями.

Судом встановлено, що відповідно до Акту №577-20 від 17.03.2015року позивачем та відповідачем були звірені розрахунки платника податків за період з 01.01.2015року до 12.03.2015року, за висновками якого станом на 12.03.2015року позитивне сальдо розрахунків з податку на прибуток приватних підприємств складає 34 309 550грн.

19.03.2015року позивачем до податкового органу була подана декларація з податку на додану вартість за лютий 2015року, відповідно до якої були нараховані зобов'язання з податку на додану вартість за звітний податковий період у розмірі 2 171 175грн.

17.04.2015року позивачем до податкового органу була подана декларація з податку на додану вартість за березень 2015року, відповідно до якої були нараховані зобов'язання з податку на додану вартість за звітний податковий період у розмірі 117 198грн.

20.05.2015року позивачем до податкового органу була подана декларація з податку на додану вартість за квітень 2015року, відповідно до якої були нараховані зобов'язання з податку на додану вартість за звітний податковий період у розмірі 765 916грн.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на адресу відповідача 27.03.2015 р. та 27.04.2015року були спрямовані листи Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» з проханням зробити переказ переплати з податку на прибуток у розмірі 2 171 175грн. та 117 198грн. відповідно, в рахунок сплати зобов’язань з податку на додану вартість за лютий 2015 року та березень 2015року.

Аналогічний лист вих. № 301/1-281 був спрямований на адресу відповідача 28.05.2015р., в якому мова йшла про проведення заліку надміру сплачених платежів з податку на прибуток в рахунок сплати податку на додану вартість за квітень 2015року суму у розмірі 765 916 грн.

Податковим органом відповіді на зазначені листи позивача надані не були, та як вбачається з даних облікової картки позивача з податку на додану вартість, відповідні заліки коштів також не були проведені.

Відповідно до ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) цим Кодексом регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п.17.1.10. ст.17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань визначено нормами ст. 43 та п. 102.5. ст. 102 ПК України.

Так, відповідно до ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов’язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов’язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Згідно з приписами п. 102.5. ст. 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

При цьому, відповідно до п.п. 14.1.115. п. 14.1. ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов'язання (переплата) – це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату. Тобто переплатою вважається сума надміру сплачених коштів до відповідного бюджету (залежно від податку).

Окрім цього, відповідно до п.п. 17.1.10. п. 17.1. ст. 17 ПК України у платника податку виникає право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Судом проаналізовані вищенаведені норми Податкового кодексу України, досліджені листи позивача про повернення суми надміру сплачених грошових зобов’язань, та встановлено, що листи позивача про залік переплати з податку на прибуток в рахунок сплати зобов’язань з податку на додану вартість відповідають вимогам, що передбачені пунктами 43.3-43.4 статті 43 Податкового кодексу України до заяви про такий залік, а саме, довільна форма, визначений напрям перерахування коштів, тобто на погашення грошового зобов'язання з ПДВ, а також визначена сума надміру сплачених коштів, з якого саме податку.

Отже, суд не приймає посилання відповідача, що листи позивача не є заявами про повернення суми надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на прибуток в розумінні статті 43 Податкового кодексу України та в них не міститься інформація про суми надміру сплаченого податку на прибуток, що підлягає заліку.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов’язаний сплатити суму податкового зобов’язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Суму податкового зобов’язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов’язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов’язання з цього податку, без подання податкової декларації.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається з червня поточного звітного (податкового) року по травень наступного звітного (податкового) року включно.

Платники податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році та не сплачують авансового внеску.

Платники податку, у яких доходи, що враховуються при визначенні об’єкта оподаткування, за останній річний звітний (податковий) період не перевищують 20 мільйонів гривень, та неприбуткові установи (організації), крім неприбуткових організацій, визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, сплачують податок на прибуток на підставі податкової декларації, яку подають до контролюючих органів за звітний (податковий) рік і не сплачують авансових внесків.

Платник податку, який за підсумками минулого звітного (податкового) року не отримав прибутку або отримав збиток, податкові зобов’язання не нараховував і не мав базового показника для визначення авансових внесків у наступному році, а за підсумками першого кварталу отримує прибуток, має подати податкову декларацію за перше півріччя, три квартали звітного (податкового) року та за звітний (податковий) рік для нарахування та сплати податкових зобов’язань.

Платник податку, який за підсумками першого кварталу (півріччя, трьох кварталів) звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал (півріччя, трьох кварталів) звітного (податкового) року та не сплачувати авансові внески: за підсумками першого кварталу - з червня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року; за півріччя - з вересня - грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року; за три квартали - з грудня звітного (податкового) року та січня - травня наступного звітного (податкового) року. Податкові зобов’язання визначаються на підставі поданих податкових декларацій.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступний дванадцятимісячний період. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов’язань.

Податкова декларація, в тому числі розрахунок щомісячних авансових внесків, за базовий звітний (податковий) рік подаються до 1 червня року, наступного за звітним (податковим) роком.

Платники податку на дохід, отриманий від букмекерської діяльності, азартних ігор (у тому числі казино), щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на дохід у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється за ставками, визначеними у підпунктах 136.4.1, 136.4.2 пункту 136.4 статті 136 цього Кодексу, від суми фактично отриманого доходу протягом місячного податкового періоду, без подання податкової декларації.

Відповідно до п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов’язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Таким чином, за даними картки особого рахнку підприємства станом на день звернення позивача до податкового органу з листами про проведення заліку коштів сума переплати позивача з податку на прибуток приватних підприємств перевищувала суму заліку, про проведення якого позивач звернувся вищезгадуваними листами.

Зі змісту ч.1 ст.11 КАС України вбачається, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст. 71 цього Кодексу встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», у зв’язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до положень ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владених повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправною бездіяльність та зобов’язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС щодо не проведення заліку надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на прибуток приватних підприємств в рахунок сплати податку на додану вартість за лютий 2015року у розмірі 2 171 175грн., за березень 2015року у розмірі 117 198грн., за квітень 2015року у розмірі 765 916грн.

Зобов’язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС провести залік надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на прибуток приватних підприємств в рахунок сплати податку на додану вартість за лютий 2015року у розмірі 2 171 175грн., за березень 2015року у розмірі 117 198грн., за квітень 2015року у розмірі 765 916грн.

Зобов’язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління ДФС здійснити коригування відомостей в картці особового рахунку Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності податкового боргу в податку на додану вартість за лютий 2015року у розмірі 2 171 175грн., за березень 2015року у розмірі 117 198грн., за квітень 2015року у розмірі 765 916грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 – денний строк з дня отримання постанови апеляційної скарги з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Галатіна О.О.