Справа № 750/1969/15-а
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

750/1969/15-а

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого – судді

суддів:

Іваненко Я.Л.,

Ліпського Д.В.,

Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанов за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, в якому просило скасувати постанову старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 23 січня 2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій за ВП № 41993395 у сумі 119,12 грн. та постанову від 23 січня 2015 року про стягнення виконавчого збору за ВП № 41993395 у сумі 1360 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року, адміністративний позов залишено без руху з підстав несплати у повному обсязі судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі та надано строк для усунення недоліків протягом 3 днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення, яким встановити вірну суму судового збору, яку належить сплатити управлінню.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судами попередніх інстанцій, позивач просить суд скасувати постанови державного виконавця від 23 січня 2015 року про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 1360 грн. та 119,12 грн. відповідно.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Розміри ставок судового збору, що сплачується за подання до адміністративного суду адміністративного позову, визначені підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Залишаючи адміністративний позов без руху, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки предметом спору у даній справі є скасування постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, сплачений позивачем судовий збір у сумі 73,08 грн. не відповідає розміру судового збору, що підлягає сплаті за подання до адміністративного суду позовної заяви, яка містить декілька позовних вимог.

Враховуючи викладене, а також те, що оскаржувані постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення виконавчого збору є окремими процесуальними документами, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що позивач має сплатити судовий збір за розгляд кожної вимоги окремо.

За правилами статті 108 цього ж Кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Таким чином, оскільки позивачем судовий збір було сплачено не у повному обсязі, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що адміністративний позов підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаного недоліку.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення норм процесуального права є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За таких обставин, оскільки оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням норм процесуального права, тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 березня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року – без змін.

Ухвала набирає законної сили через п’ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: Д.В. Ліпський

М.І. Мойсюк