Справа № 204/52/15-а(2а/204/73/15)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2015 рокусправа № 204/52/15-а(2а/204/73/15)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13.08.2015 у справі №204/52/15-а (2а/204/73/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання нечинними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -,-

ВстановиВ:

06 січня 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради (далі - відповідач), в якому просила визнати нечинними та скасувати рішення УПСЗН Бабушкінської та Красногвардійської районної ради про призначення з 17.05.2012 pоку, та про перерахунок з 01.05.2013 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Постанови Кабінету міністрів України від 27.12.2001 року №1751 у розмірі, що дорівнює різниці між 100% прожиткового мінімуму для працездатної особи та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців; зобов'язати УПСЗН Красногвардійської районної ради прийняти рішення про призначення з 17.05.2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних громадян згідно ст.43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» №2240-ІІІ від 18.01.2001 року; зобов`язати УПСЗН Красногвардійської районної ради здійснити перерахунок та доплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно ст.43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» №2240-ІІІ від 18.01.2001 року починаючи з дати призначення зазначеної допомоги.

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13.08.2015 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради щодо нарахування з 06.07.2014 року по 06.01.2015 року державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, меншому, ніж визначено статтею 43 Закону України від 18 січня 2001 року №2240-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» - неправомірними. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не менше прожиткового мінімуму відповідно до ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" з 06.07.2014 року до 06.01.2015 року, з урахуванням раніше здійснених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що полягають в неповному з'ясуванні обставин справи, та невірному встановленню обставин щодо пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду за захистом своїх порушених прав та інтересів просила скасувати постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2015 року по справі №204/52/15-а (2а/204/19/15) та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Справа судом першої інстанції у відповідності до ст. 183-2 КАС України розглянута в порядку скороченого провадження, у зв'язку з чим апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження від 20.04.2012 року Серія НОМЕР_1

є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 17.05.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та має статус особи, застрахованої у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

15.06.2012 року позивачці призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку працюючим жінкам: з 17.05.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року у розмірі 130,00 грн.

08.07.2014 року позивач звернулася до відповідача з проханням переглянути та прийняти нове рішення про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку працюючим жінкам у розмірі, встановленому ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», здійснити перерахунок та доплату зазначеної допомоги.

У своєму листі №14/215 від 09.07.2014 року відповідач повідомив, що виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку проводиться відповідно до чинного законодавства в повному обсязі, а саме: позивачу призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та Постанови Кабінету міністрів України від 27.12.2001 року №1751 у наступних розмірах з 01 травня 2013 року: травень 2013 року 757,57 грн.; червень 2013 року - 757,57 грн.; липень 2013 року - 757,57 грн.; серпень 2013 року - 757,57 грн.; вересень 2013 року - 757,57 грн.; жовтень 2013 року - 757,57 грн.; листопад 2013 року - 130 грн.; грудень 2013 року - 130 грн.; січень 2014 року - 130 грн.; лютий 2014 року - 130 грн.; березень 2014 року - 130 грн.; квітень 2014 року - 437,36 грн.; травень 2014 року 437,36 грн.; червень 2014 року - 437,36 грн.; липень 2014 року - 130 грн.; серпень 2014 року - 130 грн.; вересень 2014 року - 130 грн.; жовтень 2014 року - 130 грн.; листопад 2014 року - 130 грн.; грудень 2014 року - 130 грн.; січень 2015 року - 130 грн.; лютий 2015 року - 130 грн.; березень 2015 року - 104,84 грн., що дорівнює різниці між 100% прожиткового мінімуму для працездатної особи та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130,00 грн. також зазначено, що їй проведено перерахунок державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі: з 01.05.2013 року по 31.10.2013 року у розмірі 757,57 грн., з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року у розмірі 437,36 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є особою, застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, а отже, на неї поширюється дія Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а не дія Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційного оскарження, вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

До дати набрання чинності (1 січня 2008 року) Закону України від 28 грудня 2007 №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" №2811-XII від 21.11.1992 року, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, та Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" №2240-III від 18.01.2001 року, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами.

Статтею 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст.15Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми",допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Пунктом 23 розділу ІІ Закону №107-VIбули внесені зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". Так, змінами до статті 13Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" його дію поширено на застрахованих осіб. Статтею 15Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" зі змінами було встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Пунктом 25 розділу ІІ Закону №107-VIбуло виключено статті 40-44 із Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням". Рішенням від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 Конституційний Суд України визнав неконституційним пункт 25розділу II Закону №107-VIщодо виключення статей 40-44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону №107-VIбуло передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію зазначені положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 №835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про Державний бюджет України на 2010 рік"передбачено, що у 2009-2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми було затверджено постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року №1751. Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VIне приймався.

Пунктом 22 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 р. - 50 відсотками, з 1 січня 2009 р. - 75 відсотками, з 1 січня 2010 р. - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130,00 гривень.

У 2011-2014 рр. зміст ст.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням"не змінювався, а її дія не призупинялася, також у 2011-2014 рр. іншими законами не встановлювався інший розмір допомоги по догляду за дитиною застрахованим особам, ніж передбачений ст.43 цього закону.

Відповідач здійснював нарахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у меншому розмірі, ніж передбаченост.43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", що суперечить чинному законодавству.

Отже, позивач як особа, яке є застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у відповідності до ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Тобто вимоги позивача є правомірними.

Посилання позивача на те, що в силу приписів ст.268 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника( застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) є необґрунтованим, оскільки адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (ч.1 ст.100КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду 06.01.2015 року та просила задовольнити позовні вимоги з 17.05.2012 року.

Оскільки позивач не навела підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов в частині вимог за період з 17.05.2012 року по 05.07.2014 року, слід залишити без розгляду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13.08.2015 у справі №204/52/15-а (2а/204/73/15- залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13.08.2015 у справі №204/52/15-а (2а/204/73/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у відповідності до ст. 183-2 КАС України є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко