Справа № 10109/12/2070
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2012-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"17" жовтня 2012 р. № 2а- 10109/12/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шляхова О.М.,

за участі секретаря - Чмутової К.А.,

за участі : представника позивача - ОСОБА_1 (довіреність 6 від 12.01.12р.),

представника відповідача -ОСОБА_2 (довіреність №17-40 від 10.10.2011р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Колонтаївський" до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд скасувати розпорядження голови Краснокутської районної державної адміністрації від 10 серпня 2012 року № 266 «Про визнання такими що втратили чинність деяких розпоряджень голови райдержадміністрації»в частині втрати чинності розпорядження голови Краснокутської районної державної адміністрації № 569 від 29.12.2007 року «Про надання дозволу СВК „Колонтаївський" на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшого надання в оренду на території Колонтаївської сільської ради .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне, що Розпорядження голови Краснокутської райдержадміністрації Харківської області №266 "Про визнання такими , що втратили чинність деяких розпоряджень голови райдержадміністрації" від 10 серпня 2012 року, яким голова Краснокутської райдержадміністрації Харківської області скасував раніше винесене Розпорядження №569 від 29.12.2007 року , що є протиправним, оскільки голови державних адміністрацій мають повноваження на видання розпоряджень, які можуть бути скасовані тільки Президентом України, Кабінетом міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Посилаючись на вказані обставини, позивач у судовому засіданні підтримав позов та просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в запереченні на адміністративний позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та обґрунтування представників позивача та відповідача , встановив наступне

Відповідно до свідоцтва та ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Сільськогосподарський виробничий кооператив "Колонтаївський" (код 00706697) зареєстроване Краснокутською районною державною адміністрацією Харківської області 10.02.2000 року(а.с.8-10).

З матеріалів справи вбачається, що Розпорядженням голови Краснокутської райдержадміністрації Харківської області від 29.12.2007 року №569 "Про надання згоди СВК "Колонтаївський" на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для подальшого надання в оренду на території Колонтаївської сільської ради та їх нормативної грошової оцінки" було надано згоду СТОВ Агрофірма "Україна Нова" Краснокутського району на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів (а.с.11).

Згідно з частиною 1 ст.3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, зазначеним Кодексом, а також прийнятими у відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Стаття 17 Земельного кодексу України передбачає, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм з питань використання та охорони земель; координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок; викуп земельних ділянок для суспільних потреб у межах, визначених цим Кодексом; підготовка висновків щодо встановлення та зміни меж сіл, селищ, районів, районів у містах та міст; здійснення контролю за використанням коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних із вилученням (викупом) земельних ділянок; координація діяльності державних органів земельних ресурсів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно п.12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Частиною 2 ст.1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" №586-XIV від 09.04.1999 року (далі - ЗУ "Про місцеві державні адміністрації") встановлено, що місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації", місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня.

У ч.1 ст.6 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації" визначено, що На виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, щорічного послання Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Системний аналіз положень Земельного кодексу України та ЗУ "Про місцеві державні адміністрації", свідчить, що місцеві державні адміністрації при вирішенні питань у галузі земельних відносин, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції. Як суб'єкти владних повноважень місцеві державні адміністрації вирішують в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Повноваження голів місцевих державних адміністрацій зазначені в статті 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та є виключними.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голови місцевих державних адміністрацій очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень.

Статтею 41 вищезазначеного Закону передбачено, що голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. Проекти розпоряджень нормативно-правового характеру погоджуються з керівниками відповідних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій.

Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку (ч.3 ст.43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації").

Отже, виходячи з аналізу зазначених положень, суд приходить до висновку, що законодавцем визначено коло осіб, які мають права скасовувати розпорядження голів районних державних адміністрацій у разі якщо останні суперечать законодавству, а саме Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Розпорядженням голови Краснокутської райдержадміністрації Харківської області №266 "Про визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень голови райдержадміністрації" від 10 серпня 2012 року відповідно до ст.6,39 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації" визнано таким, що втратило чинність, розпорядження голови райдержадміністрації від 29 грудня 2007 року №569 .

Тобто, голова Краснокутської райдержадміністрації Харківської області фактично скасував свої розпорядження, оскільки жодною нормою Закону України "Про місцеві державні адміністрації" не передбачено право визнавати свої розпорядження такими що втратили чинність.

Суд зазначає, що ст.6 та 39 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації", на яку посилається в розпорядженні відповідач, не надає голові районної державної адміністрації повноважень щодо визнання розпоряджень такими, що втратили чинність або скасування своїх розпоряджень, а згідно ст.19 Конституції України органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України.

Разом з тим, частиною 1 ст.38 цього ж Закону на місцеві державні адміністрації покладений обовязок забезпечувати додержання прав і свобод громадян.

Таким чином, суд приходить до висновку, що голова Краснокутської райдержадміністрації Харківської області не мав повноважень на винесення розпорядження №266 "Про визнання такими , що втратили чинність деяких розпоряджень голови райдержадміністрації" від 10 серпня 2012 року.

Стосовно твердження відповідача, що однією з підстав видання Розпорядженням №266 "Про визнання такими , що втратили чинність деяких розпоряджень голови райдержадміністрації" від 10 серпня 2012 року є клопотання Державної інспекції сільського господарства в Харківській області від 25.05.2012 року №1738 та листа Головного юридичного управління Харківської обласної державної адміністрації від 12.04.2012 року № 03-11/650, суд зазначає наступне.

Згідно листа Головного юридичного управління Харківської обласної державної адміністрації від 12.04.2012 року № 03-11/650 вбачається, що відсутні правові підстави для скасування розпорядження про надання дозволу СВК "Колонтаївський" на розробку технічної документації із землеустрою , оскільки відповідачем не зазначено про наявність порушень законодавства на момент видання зазначених розпоряджень та запропоновано відповідачу прийняти рішення про визнання такими, що втратили чинність зазначені розпорядження.

Відповідно до листа Державної інспекції сільського господарства в Харківській області від 25.05.2012 року №1738 Краснокутською райдержадміністрацією мають бути вжиті заходи щодо забезпечення раціонального та ефективного використання земель за цільовим призначенням та запропоновано визнати ці розпорядження такими, що втратили чинність.

Суд зазначає, що Харківською обласною державною адміністрацією та Державною інспекцією сільського господарства в Харківській області було запропоновано відповідачу визнати такими, що втратили чинність зазначене розпорядження, але у відповідача - голови Краснокутської районної державної адміністрації - відсутні такі повноваження згідно діючого законодавства, тому посилатись на лист №03-11/650 та №1738 відповідач не може, як на підставу для прийняття розпорядження № 266. При цьому, законом передбачено можливе оскарження припису лише особою, на ім'я якої він внесений.

Таким чином, органи виконавчої влади, до яких віднесені також районні державні адміністрації, не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами виконавчої влади і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці пятому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування).

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як субєкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого ним Розпорядження голови Краснокутської райдержадміністрації Харківської області №266 "Про визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень голови райдержадміністрації" від 10 серпня 2012 року

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що Розпорядження голови Краснокутської райдержадміністрації Харківської області №266 "Про визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень голови райдержадміністрації" від 10 серпня 2012 року винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Колонтаївський" до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про скасування розпорядження задовольнити у повному обсязі.

Скасувати розпорядження голови Краснокутської районної державної адміністрації від 10 серпня 2012 року № 266 «Про визнання такими що втратили чинність деяких розпоряджень голови райдержадміністрації»в частині втрати чинності розпорядження голови Краснокутської районної державної адміністрації № 569 від 29.12.2007 року «Про надання дозволу СВК „Колонтаївський" на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшого надання в оренду на території Колонтаївської сільської ради .

Стягнути з Державного бюджету на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Колонтаївський" (адреса:с.Колонтаїв, вул.Леніна, буд. 95, Краснокутський район, Харківська область ; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 32.19 грн. (тридцять дві гривні дев"ятнадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 22 жовтня 2012 року.

Суддя Шляхова О.М.