Справа № 817/990/15
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кравчук Т.О.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" листопада 2015 р. Справа № 817/990/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі Іщенко І.П. ,

за участю представників відповідача та третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "19" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про скасування рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Данилевич Ірини Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: НОМЕР_2 від 22.04.2013 року, на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_6.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заочним рішенням Рівненського міського суду від 11.02.2010 року у справі №2-582.2010 за ОСОБА_6 визнано право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1. На підставі цього рішення державним реєстратором було проведено державну реєстрацію прав власності за ОСОБА_6. В подальшому ухвалою Рівненського міського суду від 16.02.2012 року заочне рішення від 11.02.2010 року скасовано, що, на думку позивача, є підставою для скасування рішення державного реєстратора, яке прийняте на підставі судового рішення.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_6 задоволено.

Рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Данилевич Ірини Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: НОМЕР_2 від 22.04.2013 року, на 2/3 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 - скасовано.

З постановою суду першої інстанції не погодилась третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, зокрема, зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, передбачений ст.99 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суди встановили, що в грудні 1999 року виконавчим комітетом Рівненської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 23.12.1999 року, з якого слідує, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності громадянину ОСОБА_6 та членам його сім'ї: ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

В ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 померла.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 прийняв 1/2 (одну другу) частину спрадкового майна ОСОБА_7, яке скаладалось із 1/3(однієї третьої) частини квартири АДРЕСА_1 про що останньому видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.112). На одну другу частину спадкового майна свідоцтво не видавалось.

Суди встановили, що Рівненським міським судом прийнято заочне рішення від 11.02.2010 року у справі №2-582.2010, яким визначено частки співвласників ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, по 1/3 (одній третій) за кожним; визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/6 (одну шосту) частину квартири АДРЕСА_1, як спадкове майно після смерті ОСОБА_7; визнано за ОСОБА_6 право власності на 2/3 частину квартири АДРЕСА_1, з яких 1/3 частина складає його частку в спільному частковому майні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, 1/6 частка, як спадкове майно відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, 1/6 частка, як спадкове майно після смерті ОСОБА_7, яке не прийняв ОСОБА_4.

На підставі вказаного рішення 04.08.2010 року державним реєстратором Комунального підприємства Рівненське міське бюро технічної інвентаризації прийнято рішення про державну реєстрацію прав власності ОСОБА_6 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16.02.2012 року заочне рішення Рівненського міського суду від 11.02.2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визначення часток та визнання права власності на спадкове майно скасовано.

12 квітня 2012 року ухвалою цього ж суду позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визначення часток та визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду у зв'язку з клопотанням позивача, (ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 12.04.2012 року (а.с. 137)).

22.04.2013 року ОСОБА_8, яка діяла на підставі довіреності, виданої ОСОБА_6, звернулась до державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на 2/3 частини спірної квартири.

22.04.2013 року державний реєстратор Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Данилевич Ірини Євгенівни на підставі наданих їй документів прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: НОМЕР_2 від 22.04.2013 року, на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер.

Зі змісту заперечень ОСОБА_3 на позов (а.с.132-135) вбачається, що за життя ОСОБА_6 подарував їй 1/3 частину спірної квартири.

Дізнавшись про скасування рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11.02.2010 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за приписами ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в разі скасування судового рішення, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації таких прав.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі з приводу виникнення права власності на нерухоме майно, здійснення реєстрації речових прав на нерухоме майно, до яких чинним законодавством, зокрема віднесено право власності на об'єкти нерухомого майна, врегульовані нормами Конституції України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 11.02.2010 року №1952-ІV (далі - Закон України №1952).

В силу вимог ст.2 даного закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно з ст.ст. 10, 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Закону №1952 державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, яка проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи, разом із якою подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Судами встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Рівненського міського суду від 11 лютого 2010 року Комунальне підприємство Рівненське міське бюро технічної інвентаризації 04.08.2010 року зареєструвало право власності за ОСОБА_6 на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

При зверненні 04.04.2013 року до відповідача представника ОСОБА_6 ОСОБА_8 про державну реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на 2/3 частини спірної квартири було подано серед інших документів і рішення Рівненського міського суду від 11 лютого 2010 року, яке на той час було скасовано ухвалою цього ж суду від 12.04.2012 року. Про наявність ухвали суду від 12.04.2012 року ні ОСОБА_6 а ні ОСОБА_8 державного реєстратора не повідомили.

Таким чином, рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Данилевич Ірини Євгенівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: НОМЕР_2 від 22.04.2013 року, на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 прийнято за відсутності на те правових підстав, проте не з вини відповідача.

Статтею 26 цього Закону №1952 встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з п. 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 року №3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Відтак, запис про скасування державної реєстрації права власності вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставі рішення суду, що набрало законної сили, саме про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що, оскільки рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11.02.2010 року, яке було підставою для прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер: НОМЕР_2) від 22.04.2013 року, на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, скасовано, то вказане рішення державного реєстратора підлягає скасуванню.

Представник третьої особи в суді апеляційної інстанції повідомила про відсутність в провадженні суддів загальної юрисдикції спору між позивачем та третьою особою щодо права на квартиру АДРЕСА_1.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до суду колегія суддів виходить з такого.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом позову у справі, що розглядається, є скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області Данилевич Ірини Євгенівни від 22.04.2013 року, яким за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Покликання третьої особи на ту обставину, що позивач був присутній в Рівненському міському суду при постановленні ухвали від 12.04.2012 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_6 в цивільній справі №1715/2763/12 (а.с.137) не свідчить про обізнаність позивача щодо спірного рішення державного реєстратора від 22.04.2012 року.

Доказів, які б спростовували доводи позивача про одержання ним інформації щодо оскаржуваного рішення відповідача саме 19.03.2015 року після отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно третя особа суду не надала.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "19" жовтня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Реєстраційна служба Рівненського міського управління юстиції Рівненської області вул. Шевченка,45,м.Рівне,33013

4-третій особі: ОСОБА_3 - АДРЕСА_1

5- адвокат - Мороз Людмила Святославівна , АДРЕСА_2