Справа № 344/4056/15а,2а/344/246/15
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Справа № 876/9624/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2015 року по справі 2-а/344/246/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправними дій та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, яким просила визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови їй в перерахунку пенсії по інвалідності за 2014-2015 роки та зобовязати відповідача здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити їй, у відповідності до вимог чинного законодавства України державну та додаткову допомогу (доплату) до пенсії по інвалідності другої групи, повязаної з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС за період з 01.01.2014 року по 31.03.2015 року.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії по інвалідності у відповідності до ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, що становить прожитковий мінімум для непрацездатних, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську провести позивачу перерахунок та виплачу державної пенсії, виходячи з 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії, виходячи з 75% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно Закону України «Про державний бюджет України» на 2014 рік, з 17.09.2014 року по 31.12.2014 року включно, з урахуванням сум раніше проведених виплат. В частині позовних вимог про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську здійснити перерахунок та виплачу позивачу державної пенсії, виходячи з 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії, виходячи з 75% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно Закону України «Про державний бюджет України» на 2014 рік, з 01.01.2014 року по 16.09.2014 року позовну заяву залишено без розгляду. В решті позовних вимог - відмовлено.

Управління пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв'язку з цим, до спірних правовідносин має застосовуватись Постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, яка є чинною на даний час.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовільнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції, та приймає нову постанову, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції задовольняючи частково адміністративний позов виходив з того, що позивач має право перерахунок та виплачу державної пенсії, виходячи з 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії, виходячи з 75% від мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» згідно Закону України «Про державний бюджет України» на 2014 рік, з 17.09.2014 року по 31.12.2014 року включно, з урахуванням сум раніше проведених виплат, а за період з 01.01.2014 року по 16.09.2014 року позовні вимоги слід залишити без розгляду з врахуванням вимог ст.99 та ст.100 КАС України та дати звернення позивачки з позовом до суду - 17.03.2015 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.5).

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 50 цього Закону особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІ групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону № 796-ХІІ обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Частиною третьою ст. 67 цього ж Закону визначено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Статтею 63 Закону № 796-ХІІ передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Отже, починаючи з 01.01.2014 Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» (далі Закон № 719-VII) у період з 01.01.2014 по 03.08.2014 не містив жодної норми, яка б обмежувала у 2014 році пряме застосування Закону № 796-ХІІ, зокрема ст. 50, 54 вказаного Закону.

Проте, Законом № 719-VII в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 № 1622-VII (далі Закон № 1622-VII), встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Згідно з Прикінцевими положеннями Закону № 1622-VII, останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Відтак, враховуючи те, що вказаний Закон був опублікований 02.08.2014 в офіційному виданні «Голос України», то такий набрав чинності з 03.08.2014.

Таким чином, до спірних правовідносин застосовується редакція Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» до внесення змін Законом від 31.07.2014 року і яка не обмежувала виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Однак, враховуючи шестимісячний строк звернення до суду передбачений ст. 99 КАС України та дату звернення позивача до суду 17.03.2015 року, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року задоволенню не підлягають у звязку з пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до суду, а з 03.08.2014 року по 31.03.2015 року діяла редакція Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» зі змінами від 31.07.2014 року, якою передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Аналогічні положення щодо застосування ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ містяться і у п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», який набрав чинності з 01.01.2015.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Разом з тим, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом ч. 3 ст.150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше, тобто у розглядуваному випадку положення законів про Державні бюджети України на 2014 та 2015 роки.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти КМУ, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти КМУ, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Крім цього, Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2015, внесено зміни в Закон № 796-ХІІ, з урахуванням яких ст. 50 визначено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 54 цього Закону, умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Отже, відповідач правомірно під час здійснення спірних виплат керувався постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року про затвердження Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з відповідними змінами та доповненнями, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати і винести нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 197, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську задоволити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2015 року по справі 2-а/344/246/15 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

ОСОБА_2