Справа № 813/3004/15
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Справа № 876/10738/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Попадюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі за її позовом до відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача державне підприємство «Львівський інститут землеустрою» про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

12 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила зобов'язати відділ Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області (далі - Держземагенство) внести до Єдиного земельного кадастру координати кутів зовнішніх меж належної їй на праві власності земельної ділянки площею 0,0538 га згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 19.12.2006 року в АДРЕСА_1, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі № 813/3004/15 у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просила зазначене судове рішення скасувати та прийняти нове, якою задовольнити позовні вимоги. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновок суду про відсутність у відповідача технічної документації на земельну ділянку у зв'язку з пожежею в липні 2011 року не підтверджений жодними доказами. Крім того, висновок суду про те, що при поданні позивачкою 21.05.2015 року заяви до відділу Держземагенства у Пустомитівському районі потрібно було надати технічну документацію також нічим не обґрунтований.

Представник позивачки у ході апеляційного розгляду підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі. Просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила обґрунтованість доводів апелянта. Просила залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи на виклик апеляційного суду не прибув, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи і проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки технічна документація по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 в с. Сокільники ні позивачем, ні відповідачем, ні третьою особою суду надана не була, то без наявності такої відсутні підстави зобов'язати відповідача внести до Єдиного земельного кадастру координати кутів зовнішніх меж належної ОСОБА_4 на праві власності земельної ділянки.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права та є правильними.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 19.12.2006 року позивачка на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.02.2005 року є власником земельної ділянки площею 0,0538 га в АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1).

Розробником технічної документації для видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку позивачки було державне підприємство «Львівський інститут землеустрою» (далі - ДП «Львівський інститут землеустрою»).

Земельна ділянка, яка розташована на території Сокільницької сільської ради площею 0,0538 га, кадастровий номер НОМЕР_1 зареєстрована та внесена до Державного земельного кадастру.

Окрім того, дана інформація відображена у Національній кадастровій карті (http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta), на яку видано Державний акт на право власності серія НОМЕР_2, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів за № 01:06:458:06652 від 19.12.2006 року, виданого на підставі рішення Пустомитівського районного суду (справа №2-568/04).

21 травня 2015 року ОСОБА_4 звернулася з повідомленням до відділу Держземагентства у Пустомитівському районі про виправлення допущеної помилки в місці розташування земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Листом відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області від 27.05.2015 року № 31-1315-0.5-2029/2-15 позивачці надано відповідь про те, що у разі виявлення помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок при перенесенні інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру такі помилки за згодою власника земельної ділянки можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності на суміжні земельні ділянки.

Відповідно до частини 5 статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VІ) виправлення помилок, у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися, також на підставі документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Статтею 1 Закону № 3613-VІ визначено, що державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками та користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону № 3613-VІ відомості про об'єкти Кадастру під час внесення їх до Кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Приписами статті 23 Закону № 3613-VІ передбачено, що документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа.

Вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.

Вимоги до структури, змісту та формату оформлення результатів робіт із землеустрою в електронному вигляді (обмінного файлу) затверджено наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 02.11.2009 року № 573 (далі - Вимоги).

Ці Вимоги встановлюють порядок оформлення результатів робіт із землеустрою в електронному вигляді (обмінного файлу), які формуються з метою внесення даних до Поземельної книги та книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, які ведуться в електронному вигляді, та визначають набір базових лексичних та синтаксичних правил для побудови обмінних файлів (пункт 1.1 Вимог).

До відомостей обмінного файлу належить інформація про: результати та виконавців робіт із землеустрою та оцінки земель, топографо-геодезичних робіт; земельно-кадастрові одиниці; територіальні зони; суб'єктів земельних відносин; права на земельні ділянки; обмеження використання земельних ділянок; земельні угіддя (пункт 1.4 Вимог).

Базовими елементами формування обмінного файлу є геодезичні дані (координати точок повороту меж земельно-кадастрових одиниць), які забезпечують просторову основу інших відомостей обмінного файлу і можливості їх використання у складі автоматизованої системи державного земельного кадастру (пункт 1.5 Вимог).

Відповідно до приписів статті 37 Закону № 3613-VІ виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах. Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації. Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

У разі коли відомості в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку містять помилки, їх виправлення регламентуються п. 138-161 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року № 1051 (далі - Постанова КМУ № 1051).

Як встановлено судом першої інстанції, технічна документація по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_4 в с.Сокільники (кад. № НОМЕР_1) була знищена під час пожежі в управлінні земельних ресурсів у Пустомитівському районі в липні 2011 року (а.с. 23).

Факт пожежі в управлінні земельних ресурсів у Пустомитівському районі в липні 2011 року визнається судом загальновідомим, а отже відповідно до ч. 2 ст. 72 КАС України доказування не потребують.

Окрім того, судом встановлено, що така технічна документація відсутня і у її розробника ДП «Львівський інститут землеустрою», як і інформація про виконання робіт з виготовлення файлу формату XML ОСОБА_4

Відповідно до пункту 143 Постанова КМУ № 1051 державний кадастровий реєстратор під час розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які є підставою для внесення таких відомостей.

Згідно з пунктом 156 Постанови КМУ № 1051 виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

З огляду на наведене апеляційний суд підтримує думку суду першої інстанції про те, що оскільки інформація про земельну ділянку, яка належить на праві власності ОСОБА_4, вже є внесена до Державного земельного кадастру і у разі виявлення помилки у визначенні площ або меж земельних ділянок ці помилки можуть бути виправлені за згодою власника земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а доказів про наявність у відповідача такої технічної документації немає, то підстави для зобов'язання його внести до Єдиного земельного кадастру координати кутів зовнішніх меж належної ОСОБА_4 на праві власності земельної ділянки відсутні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у справі № 813/3004/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 26 листопада 2015 року.