Справа № 357/15415/15-а
Суддя: Подрєзова Г. О.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві адміністративний позов ОСОБА_1 до Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області про скасування постанови про накладення штрафу;

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області про скасування постанови про накладення штрафу, мотивуючи тим, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2014р. по справі №2а-8389/2010 було вирішено здійснити поворот виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2010року у цій справі шляхом зобов»язання ОСОБА_1 сплатити (повернути) ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 2000грн. Ухвалу суду про поворот виконання вона почала добровільно виконувати з 05.11.2014року, направляючи на адресу стягувача листи з проханням повідомити банківські рахунки для перерахування коштів. Всього нею було направлено 8 рекомендованих відправлень на адресу стягувача та Управління ПФУ в м. Біла Церква, де стягував працює, але відповіді на свої звернення не отримала. 09.07.2015р. винесена постанова державного виконавця міського відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження № 48089976 з виконання ухвали суду про поворот виконання постанови, але постановою начальника відділу ДВС від 20.07.2015р. було внесено зміни до постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015р. щодо зміни способу виконання ухвали суду про поворот виконання рішення, а саме: із «стягнення боргу» на «зобов»язання сплатити (повернути) кошти». Зазначені постанови державного виконавця та начальника відділу ДВС позивачка отримала, але так як вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження та про внесення змін до цієї постанови вчинені з порушеннями Закону України «Про виконавче провадження», що позбавило її можливості виконати їх у встановлені законом строки. На всі виклики до державного виконавця вона з»являлася, так 22.07.2015року нею було надано письмові пояснення про зобов»язання виконати рішення суду, про що був складений акт. Але, 24.07.2015року на її звернення до державного виконавця про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем було проігноровано її заяву та розпочато примусове виконання рішення. З матеріалів виконавчого провадження не зрозуміло з якого моменту державний виконавець рахував строк для добровільного виконання рішення суду, не відомі і рахунки стягувача для перерахування боржником грошових коштів в сумі 2000грн., при цьому державним виконавцем не було надано роз»ясень з цих питань і на неодноразові звернення позивачки до державного виконавця та начальника відділу відповіді не було надано. А тому, при вчиненні виконавчих дій державним виконавцем Куриленко А.В. щодо винесення за невиконання рішення суду , постанови від 08.09.2015року про накладення на неї штрафу в розмірі 680грн., було допущено порушення вимог ст.. 89 Закону України «Про виконавче провадження», а тому, просила суд визнати постанову про накладення штрафу державного виконавця міського відділу ДВС незаконною та скасувати її.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала повністю, надала письмові заперечення проти позову, згідно з якими 08.07.2015року до міського відділу ДВС надійшов виконавчий лист виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області з виконання ухвали суду від 24.07.2014року ( справа №2а-8389/2010р.) про поворот виконання постанови суду від 08.12.2010року шляхом зобов»язання ОСОБА_1 сплатити (повернути) ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 2000грн.

09.07.2015року державним виконавцем міського відділу ДВС Білоцерківського МРУ юстиції було відкрито виконавче провадження та направлено боржнику і стягувану для виконання рекомендованим листом. 22.07.2015р. ОСОБА_1 з»явилася на виклик до державного виконавця та їй було доведено до відому резолютивну частину рішення суду, про що був складений акт. 22.07.2015р. до міського відділу ДВС надійшла заява ОСОБА_1М, про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та надання їй копій матеріалів, які були вручені ОСОБА_1 особисто під підпис 22.07.2015р. Також її було викликано до державного виконавця на 24.07.2015року. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем доведено до відому боржнику резолютивну частину рішення суду, яке перебувало на виконанні. Підтвердження повного або часткового виконання рішення суду боржником не було надано, а згідно з п.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов»язані протягом 3-х робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне або часткове самостійне виконання рішення боржником. 24.07.2015р. державним виконавцем було постановлено стягнути з боржника виконавчий збір. 28.07.2015р. на адресу стягувача державним виконавцем було направлено лист з проханням повідомити банківські реквізити для перерахування грошових коштів, що підлягають сплаті (поверненню). 30.07.2015р. державним виконавцем направлено запит до Державної Казначейської служби України щодо роз»ясень порядку та способу перерахування грошових коштів внесених боржником на депозитний рахунок відділу ДВС згідно виконавчого документу, поштовим переказом на адресу стягувача. 05.08.2015року державним виконавцем направлено повторний запит до Державної Казначейської служби України . 07.08.2015року до міського відділу ДВС надійшло повідомлення стягувача щодо відсутності банківських рахунків для переказу грошових коштів боржником та відсутності можливості відкриття відповідних рахунків та необхідність сплати коштів іншим способом, згідно чинного законодавства. На вимогу державного виконавця від 17.08.2015р. до боржника надати у триденний термін підтвердження виконання судового рішення, а у разі неможливості виконання судового рішення шляхом поштового переказу на адресу стягувача, внести кошти на депозитний рахунок міського відділу ДВС, боржником доказів виконання вимоги державного виконавця надано не було. 27.08.2015р. до державного виконавця звернувся стягував з заявою про відсутність станом на 26.08.2015р. виконання судового рішення. За перевіркою державного виконавця встановлено, що кошти, які підлягають сплаті (поверненню) за виконавчим документом на адресу стягувача або на депозиний рахунок міського відділу ДВС - не надходили. Заяви від боржника про причини не виконання судового рішення не надходило. По заяві стягувача від 07.09.2015р. про відсутність виконання, був складений акт державного виконавця від 07.09.2015р., а 08.09.2015р. постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення 680грн. Отже постанова від 08.09.2015р. відповідає вимогам п.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2014року по справі №2а-8389/2010р. судом ухвалено здійснити поворот виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2010р. у справі № 2а-8389/2010 , шляхом зобов»язання ОСОБА_1 сплатити (повернути) ОСОБА_2і. грошові кошти в сумі 2000грн. , на виконання ухвали суду 17.01.2015р. був виданий виконавчий лист.

09.07.2015р. державним виконавцем міського відділу ДВС Білоцерківського МРУ юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 48089976 про стягнення з ОСОБА_1 на кристь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 2000грн. та надано строк боржнику для добровільного виконання рішення суду сплати у 7-ми денний строк грошових коштів. Дану постанову боржником отримано 17.07.2015року, що боржник не заперечувала.

20.07.2015р. начальником міського відділу ДВС Білоцерківського МРУ юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про внесення змін до постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2015р. та змінено спосіб виконання судового рішення : з «Стягнути борг» на «здійснення повороту виконання шляхом зобов»язання боржника сплатити (повернути) стягувану грошових коштів в сумі 2000грн.».

Як пояснила позивачка в судовому засіданні із зазначеними постановами її ознайомили 22.07.2015р. коли вона з»явилася за викликом державного виконавця та надала письмові пояснення щодо зобов»язання виконати рішення суду.

23.07.2015р. боржник звернулася до стягувача ОСОБА_2 з письмовою заявою про повідомлення реквізитів стягувача для перерахунку коштів, що підлягали поверненню, як це передбачено законодавством для виконання рішення суду в добровільному порядку. Повторно звернення з цього питання було направлено до стягувача 28.07.2015р.

Також, 24.07.2015р. позивачка подала до Міського відділу ДВС заяву в якій повідомила державного виконавця про свої звернення до стягувача та просила винести постанову про закінчення виконавчого провадження, як це передбачено ст.. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивачка пояснила, що не зважаючи на вчинення нею всіх дій щодо добровільного виконання судового рішення, 28.08.2015р. нею було отримано постанову державного виконавця Горобець І.В. про накладення штрафу в розмірі 340грн. за невиконання судового рішення, яку вона оскаржила до суду і згідно з постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2015року її адміністративний позов (справа № 357/13477/15-а, 2-а/357/884/15) було задоволено.

Також, позивачка послалася на те, що нею було подано заяви про Міністерства юстиції України про порядок виконання судових рішень, отримана відповідь з роз»ясненнями від 04.09.2015р. В рахунок підтвердження часткового виконання судового рішення позивачка надала до міського відділу ДВС дві квитанції про сплату по 50грн., які отримано стягувачем 17.09.2015р. та 10.10.2015р.

Відповідно до встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає що доведеними є ті обставини, що боржнику чітко не було доведено до відому строк з якого розпочався відлік часу для добровільного виконання судового рішення, як це передбачено ч.1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» - після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Відповідно до ч.2 ст. 25 цього Закону - державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про

відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.2 ст. 75 закону - у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на

боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Згідно з ч.3 ст.75 закону - у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

З матеріалів справи та оглянутих у судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження ВП №48089976 не вбачається з якого часу державний виконавець рахував строк для добровільного виконання рішення суду, відсутні докази роз»яснення боржнику яким чином та у який спосіб боржник має повернути грошові кошти в розмірі 2000грн. стягувану. Судом враховано і те, що боржником надані докази про неодноразові звернення щодо порядку виконання судового рішення, копії квитанцій про повернення (частково) грошових коштів стягувачу .

Крім цього, на підтвердження тих обставин, що державний виконавець чітко не визначився із способом виконання судового рішення та звертався до Державного Казначейства України за роз»ясненнями щодо виконання судового рішення, зокрема листом від 05.08.2015року, у вимозі від 17.08.2015року до боржника не зазначив реквізити депозитного рахунку міського відділу ДВС, а позивачка заперечує отримання такої вимоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що накладення штрафу на боржника не відповідає вимогам ст.. 75 Закону України «Про виконавче провадження», є передчасним.

Так, відповідно до ч.1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч.2 цієї статті позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд, вважає, що позивачка довела ті обставини, що звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду з адміністративним позовом у десятиденний строк з дня коли отримала постанову від 08.09.2015р. про накладення штрафу 680грн. за невиконання судового рішення, яку отримала 16.09.2015р. Згідно з ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 19.10.2015р. їй було повернуто позовну заяву, з тиз підстав, що нею оплачено судовий збір лише за одну позовну вимогу, згідно квитанції від 15.10.2015року, а тому є підстави для поновлення строку звернення до суду з врахуванням тих обставин, що ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 19.10.2015р. нею було отримано 26.10.2015р.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють , чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А з врахуванням вимог ст..19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, підстави вважати, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 16.05.2011р. по справі 2а-45666/11, відповідає цим вимогам відсутні.

Суд вважає, що відповідач належних та допустимих доказів, як це передбачено ст.. 71 КАС України, на підтвердження своїх заперечень суду не надав.

Керуючись ст..ст. 2,181 КАС України, ст.ст. 11, 25,75 Закону України «Про виконавче провадження», суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області від 08.09.2015року про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 680грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_4