Справа № 810/1817/15
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року 810/1817/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправною відмову у вчиненні дій та зобов'язання до вчинення певних дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Київської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) про визнання протиправною відмову у вчиненні дій та зобов?язання до вчинення певних дій.

Зміст позову складають вимоги: визнати протиправною відмову відповідача надати позивачу дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва орієнтовною площею 0,10 га, що розташована в межах Білоцерківського району Київської області, за межами населеного пункту; зобов?язати відповідача надати позивачу дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва орієнтовною площею 0,10 га, що розташована в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, за межами населеного пункту.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги своїм правом про отримання земельної ділянки для особистого житлового будівництва, гарантованого ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу».

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що він не є розпорядником земель в межах яких позивач просить надати йому у власність земельну ділянку, оскільки такі землі належать до земель лісового фонду.

Зважаючи на зазначене суд вбачає, що предмет позову складають як відносини з приводу забезпечення позивача правом на отримання земельної ділянки в порядку реалізації ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», так і відносини з приводу визначення статусу земельної ділянки.

Дослідивши обставини справи, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на військовій службі з 27.07.1998 року у Білоцерківському гарнізоні.

З 11.03.2003 позивач перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

У періоді з 01.05.2014 по 21.04.2015 позивач приймав участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області та має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 17.02.2015.

В лютому 2015 року позивач звернувся до відповідача заявою про передання позивачу у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку на території колишнього військового містечка №50, а на час звернення до суду - АДРЕСА_1 та про надання позивачу дозволу на розробку проекту відведення такої земельної ділянки.

В заяві позивач вказав, що відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.12.1997 №747-р вся соціальна сфера колишнього військового містечка №50 «Гайок» (далі - землі містечка №50 «Гайок») була передана до комунальної власності, відповідно до Положення «Про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ і організацій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6.11.1995 №891.

На вищезазначену заяву позивача відповідачем було надано відповідь від 2.03.2015 за №27.537.2, з якої слідує, що така відповідь була дана в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян», а не в порядку розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, визначеного ст.123 Земельним кодексом України від 25.10.2001 року № 2768-III(далі - Земельний кодекс України).

З відповіді слідує роз'яснення порядку зацікавленої особи, яка має намір одержати у користування земельну ділянку, визначений статтями 123 та 122 Земельного кодексу України.

Позивач же, вважаючи відповідь від 2.03.2015 за №27.537.2 за відмову у наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки оскаржує її та просить суд зобов?язати відповідача надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва орієнтовною площею 0,10 га, що розташована в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області за межами населеного пункту.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечуючи те,що саме відповідач є розпорядником земельної ділянки на якій розташовані будівлі та споруди колишнього військового містечка №50 «Гайок», - вказав на те, що він не може задовольнити заяву позивача, оскільки землі, з яких позивач бажає отримати у власність земельну ділянку, є землями лісового фонду і, відповідно до українського законодавства, не можуть бути передані особі для індивідуального житлового будівництва. Окрім того, відповідач вказав, що зазначені землі знаходяться поза межами населеного пункту, і виділення в межах таких земель земельних ділянок для індивідуальної забудови суперечить статтям 38 та 39 Земельного кодексу України.

Відповідно до листа Управління Держземагенства у Білоцерківському районі від 24.03.2015 №34-1005-0.2-2220/2-15, - землі містечка №50 «Гайок» згідно проекту формування території та встановлення меж Фурсівської сільської ради відносяться до лісо вкритих площ, які рахуються в землях запасу за межами населеного пункту, в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району.

В порядку виконання протокольної ухвали, відповідач по справі звернувся до Головного управління Держземагенства у Київській області про надання інформації стосовно правового статусу земель містечка №50 «Гайок».

Як наслідок такого звернення, листом від 5.06.2015 №13-10-0.31-9752/2-15 управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області Головного управління Держземагенства у Київській області надало відповідь, з якої слідує, що - дана земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту, відноситься до земель лісового фонду, за формою власності - державна, є землями запасу Фурсівської сільської ради.

Не погоджуючись з даними відомостями, позивач звернувся до Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області із запитом від 17.09.2015 про надання інформації про цільове призначення земельної ділянки на якій розташовані будівлі та споруди колишнього військового містечка №50 «Гайок».

У відповідь на цей запит Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області надало відповідь позивачу від 13.10.2015, в якій не зазначено відомостей щодо категорії та цільового призначення щодо земель містечка №50 «Гайок», а міститься вказівка на загальні ознаки, які може містити земельна ділянка.

Окрім того позивачем було надано копія звернення заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону підполковника юстиції П. Гогоші від 28.09.2015 до Начальника управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області, в якому апелянт просив надати на адресу військової прокуратури довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) щодо земельної ділянки військового містечка №50 «Гайок», переданої до земель запасу Фурсівської сільської ради відповідно до розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 7.07.2006 року з обов?язковим визначенням категорії земель та додаванням картографічних матеріалів.

З копії відповіді на цей запит, яка була надана листом від 9.10.2015 слідує, Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області повідомляє, що: «згідно державної статистичної звітності (форми 6-зем.) станом на 1.10.2015 року за Фурсівською сільською радою рахується земель запасу - сіножатей - 102,4201 га (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення), під житловою забудовою -17,5495 га (категорія земель - землі житлової та громадської забудови), земель промисловості - 113,786 га (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв?язку, енергетики, оборони та іншого призначення), інших земель - 0,1885 га (категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв?язку, енергетики, оборони та іншого призначення).» Картографічних матеріалів Управлінням Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області до даної відповіді не надавалось.

Також позивачем було надано до матеріалів справи копію розпорядження Білоцерківської районної державної від 7.07.2006 №251 «Про передачу земельних ділянок до складу земель запасу» (далі - розпорядження №251). Зі змісту даного розпорядження слідує, що Білоцерківська РДА Київської області, розглянувши клопотання Білоцерківської КЕЧ району від 14.04.2006 №2/160, враховуючи рішення Міністра оборони України від 14.10.2005 рок № 11938/3 та затвердженого Протоколу №8 від 11.10.2005 року, засідання постійно діючої комісії з питань використання цілісних майнових комплексів, іншого нерухомого військового майна та земель оборони, які вивільняються в ході реформування Збройних Сил України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.10.1999 року №1135 щодо передачі військового містечка №50 площею 330 га до земель запасу Фурсівської сільської ради, на підставі статей 17, 141, 142, 149 та норм розділу X Земельного кодексу України, - вирішила: вилучити із землекористування Білоцерківської КЕЧ району земельну ділянку площею 330 га, в тому числі під житловою забудовою - 32,0 га, землями промисловості - 152, 3943 га, сіножатей - 143,2057 га, іншими землями - 2,4 га в межах Фурсівської сільської ради і передати її до земель запасу Фурсівської сільської ради; Білоцерківському районному відділу земельних ресурсів внести відповідні зміни в земельні облікові документи.

Досліджуючи правовий статус (категорію) земель в межах яких позивач має намір отримати земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва, суд зазначає наступне.

Аналізуючи зазначені вище відомості, надані органами влади на запити щодо статусу земель колишнього військового містечка №50 «Гайок», суд може встановити, що дана земельна ділянка перебуває в складі земель запасу Фурсівської сільської ради та знаходиться за межами населеного пункту.

Щодо цільового призначення, яке визначене Управлінням Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області у відповіді від 5.06.2015 №13-10-0.31-9752/2-15 як землі лісового фонду, суд критично ставиться до достовірності таких відомостей у зв'язку з наступним.

Відповідно о ст.19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

При цьому земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Таким чином на час розгляду даної справи, як і на час надання відповіді Управлінням Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області від 5.06.2015, українським законодавством не передбачено такої категорії земель як «землі лісового фонду». Такий термін існував у Земельному кодексі України від 18.12.1990 року, який втратив чинність ще 25.10.2001 року у зв?язку з набранням чинності нині чинним Земельним кодексом України від 25.10.2001 року № 2768-III.

Відповідно до ст.55 Земельного кодексу України, - до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: а) зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; б) виключено в) окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Відповідно до ст.55 Земельного кодексу України, - землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення.

Зміст даних норм, приводить суд до висновку, що до земель лісогосподарського призначення належать не всі землі, які вкриті лісовою рослинністю, а лише ті, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Відповідачем по справі не було надано суду ніяких відомостей щодо передачі та використання земель колишнього військового містечка №50 «Гайок» для потреб лісового господарства.

Напроти зі змісту розпорядження Білоцерківської районної державної від 7.07.2006 №251 «Про передачу земельних ділянок до складу земель запасу» слідує, що такі землі не використовувались і не передавались для потреб лісового господарства.

При цьому суд бере до уваги, що згідно відомостей Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області, наданих в листі від 9.10.2015, в складі земель запасу Фурсівської сільської ради відсутні землі лісогосподарського призначення.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час (перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України).

Відповідно до п.14 ч.1ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - учасникам бойових дій надаються пільги у формі першочергового забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, - громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, - 7. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.5 ст.122 Земельного кодексу України, - обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Відповідно до ч.3 ст.22 Земельного кодексу України, - землі сільськогосподарського призначення, до який відносяться сіножаті наявні в складі земель колишнього військового містечка №50 «Гайок», - передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ст. 40 Земельного кодексу України, - землі житлової забудови, також наявні в складі земель колишнього військового містечка №50 «Гайок», - можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

З матеріалів слідує, що позивач має право на отримання земельної ділянки, для індивідуального будівництва, і судом не встановлено обставин, які б вказували на відсутність в складі земель колишнього військового містечка №50 «Гайок» таких земель, які не можуть бути передані позивачу в порядку і спосіб передбачений законодавством України для індивідуального будівництва.

Надавши оцінку матеріалам справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині визнання протиправною оскаржувану відмову відповідача, яка викладена в листі-відповіді від 2.03.2015, як таку, що не відповідає формальним вимогам законодавства України.

Заява позивача від 16.02.2015 року містить в собі фактично два клопотання, звернені до відповідача в порядку реалізації права на отримання земельної ділянки, а саме:

- клопотання про передачу позивачу у власність земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва та

- клопотання про надання дозволу на розробку проекту відведення такої земельної ділянки.

При цьому клопотання про надання дозволу на розробку проекту є похідним від клопотання про передачу земельної ділянки у власність.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Так згідно даної статті Закону, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу.

У разі якщо місце розташування об'єкта, розміри і межі земельної ділянки, що пропонується до вилучення (викупу), та умови вилучення (викупу) цієї ділянки погоджені згідно з вимогами статті 151 цього Кодексу, які під час розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не змінилися, проект погодженню не підлягає.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Якщо земельна ділянка надається у користування за погодженням з Верховною Радою України, погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, які із своїми пропозиціями та позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації подають зазначений проект до Кабінету Міністрів України, який розглядає ці матеріали та подає їх до Верховної Ради України для прийняття відповідного рішення.

Якщо земельна ділянка надається у користування за рішенням Кабінету Міністрів України або за погодженням з Кабінетом Міністрів України, погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається відповідно до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, які розглядають його і в місячний строк подають зазначений проект із своїми пропозиціями та позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації до Кабінету Міністрів України для прийняття відповідного рішення.

Якщо земельна ділянка надається у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а у разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку державної експертизи) подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, яка розглядає його і в місячний строк подає зазначений проект із своїми пропозиціями до Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

У разі надання земельних ділянок державної власності у постійне користування підприємствам, установам, організаціям комунальної власності одночасно здійснюється передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність і навпаки.

На підставі рішення про передачу будівлі, споруди, іншого об'єкта нерухомого майна державної власності у комунальну власність приймається рішення про передачу у комунальну власність земельної ділянки, на якій розміщений об'єкт передачі. На підставі рішення про передачу будівлі, споруди, іншого об'єкта нерухомого майна комунальної власності у державну власність, також передається у державну власність земельна ділянка, на якій розміщений об'єкт передачі.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Зазначені вище норми ст.123 Земельного кодексу України передбачають ряд дій, які відповідач має вчинити по розгляду, зокрема, клопотання про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки та клопотання про надання земельної ділянки для індивідуального будівництва. При цьому законодавець розрізняє окремо клопотання про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, та клопотання про надання земельної ділянки у власність на підставі вже виготовленого проекту відведення земельної ділянки. Тобто формально позивач, відповідно до порядку, визначеного ст.123 Земельного кодексу має право звернутись до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, як наслідок розгляду такого клопотання відповідач має прийняти рішення, на підставі якого буде виготовлено проект відведення, або - мотивовану відмову. За умови наявності та подачі позивачем відповідачу проекту відведення земельної ділянки, у позивача виникає правова підстава для звернення до відповідача з клопотанням про надання земельної ділянки у власність. За наслідками розгляду такого клопотання відповідач так само приймає або рішення про надання земельної ділянки у власність, або - мотивовану відмову.

Як слідує, з заяви позивача - дана заява містила обидва клопотання, - без врахування порядку, визначеного ст.123 Земельного кодексу України. Однак дана заява була подана саме на підставі статті 122 Земельного кодексу України, та зумовлювала порядок її вирішення відповідачем, визначений ст.123 Земельного кодексу України.

Однак оскаржувана відповідь від 2.03.2015 не містить ніякого вирішення обох клопотань позивача - ні про задоволення будь-якого з клопотань, ні про відмову у задоволенні таких клопотань. Зазначена відповідь не містить також обґрунтування не вчинення дій по вирішенню клопотань позивача про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки та про надання земельної ділянки у власність, а містить лише формальне роз?яснення змісту ст.122 та 123 Земельного кодексу України.

Разом з тим, зважаючи на право позивача, відповідно до статті 123 Земельного кодексу України, оскаржити відмову у наданні дозволу на розроблення проекту відведення до суду та на те, що відповідь від 2.03.2015 не містить позитивного вирішення зазначеного клопотання позивача, суд вважає таку відповідь відмовою в розумінні ст.123 Земельного кодексу України, складеною з порушенням формальних вимог та немотивованою.

У зв?язку з зазначеним, позовна вимога про визнання протиправною відмови відповідача про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, що міститься у листі-відповіді від 2.03.2015 за №27.537.2 підлягає задоволенню.

Разом з тим, в решті позовних вимог суд не може вирішити справу на користь позивача у зв?язку з наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зі змісту ст.ст. 122,123 Земельного кодексу України та викладених вище обставин справи слідує, що дискреційні повноваження по вирішенню питання про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки чи про відмову у наданні такого дозволу належить відповідачу.

Тому, суд відмовляє позивачу в зобов'язанні відповідача надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва орієнтовною площею 0,10 га, що розташована в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області з метою дотримання вимог статті 19 Конституції України в частині недопущення перебирання судом на себе управлінських повноважень відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Підсумовуючи зазначене, суд дійшов висновку, про часткове задоволення заявленого адміністративного позову, а тому враховуючи викладене, керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково .

2. Визнати протиправною відмову Київської обласної державної адміністрації в наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва орієнтовною площею 0,10 га, що розташована в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, за межами населеного пункту.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 36(тридцять шість) грн. 55 коп.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Терлецька О.О.