Справа № 826/7605/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7605/15 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ароза Груп» до державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ароза Груп» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій відповідача по проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки позивача по взаємовідносинах із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період із 01 по 31 грудня 2014 року, результати якої оформлені актом від 19 березня 2015 року №341/26-53-22-02-21-39297038 та щодо коригування в АІС «Податковий блок» даних про задекларовані позивачем суми податкових зобов'язань та податкового кредиту за грудень 2014 року на підставі акту перевірки, а також зобов'язання відповідача поновити в АІС «Податковий блок» відомості щодо задекларованих позивачем сум податкових зобов'язань та податкового кредиту за грудень 2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 26.02.2015 р. №346 на підставі п.п. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ароза Груп» по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за період з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 р.

Наказ від 26.02.2015 №346 направлено на адресу позивача 02 березня 2015 року рекомендованим листом із повідомленням про вручення, однак не вручено з підстав закінчення терміну зберігання.

На підставі вказаного наказу ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Ароза Груп» по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями за період з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 р.

За результатами зазначеної перевірки відповідачем було складено Акт перевірки від 19.03.2015 р. №341/23-53-22-02-21-39297038, в якому зроблено висновок про відсутність реального здійснення господарських операцій в грудні 2014 року по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками на суму ПДВ 3 177 143 грн. та по взаємовідносинам з контрагентами-покупцями на суму ПДВ 3 180 144 грн.

Вважаючи дії відповідача по проведенню перевірки і внесення до інформаційної бази даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» інформації на підставі акта перевірки протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність у відповідача підстав проводити документальну позапланову невиїзну перевірку позивача.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків в порядку, встановленому цим Кодексом, а також для здійснення функцій, визначених податковим законодавством, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, у порядку, визначеному цим Кодексом, інформацію, довідки, копії документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності)) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансову та статистичну звітність, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом.

Приписи п. 75.1 ст. 75 ПК України визначають, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.1 п.75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

При цьому, пунктом 79.1 ст. 79 Податкового кодексу імперативно визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пунктом 78.4 ст. 78 ПК України визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до вимог п. 78.4 ст. 78 та п. 79.2 ст. 79 ПК України передбачено право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків за умови вручення під розписку або надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки до початку проведення зазначеної перевірки.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем направлено на адресу позивача рекомендованим листом із повідомленням про вручення наказ на проведення перевірки, однак даний наказ не був отриманий позивачем у зв'язку з неприбуттям його до об'єкту поштового зв'язку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що неотримання позивачем наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не є підставою для визнання дій відповідача по проведенню перевірки протиправними.

Разом з тим, згідно пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Тобто, для виникнення у податкового органу права на проведення документальної позапланової перевірки за пунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України необхідна обов'язкова наявність таких умов у сукупності:

- за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби,

- якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно п. 73.3 ст. 73 ПК України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

За ч. 4 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.01.2015 р. відповідачем оформлено запит №776/10/26-53-15-01-11-1 «Про надання інформації та її документального підтвердження», відповідно до якого, відповідач просив надати позивачем пояснення та їх документальне підтвердження (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснюються) для з'ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку (податок на прибуток та ПДВ) із відповідним відображенням у податкових деклараціях (розрахунках, звітах тощо) результатів операцій по господарських відносинах за грудень 2014 року.

На виконання вимог вказаного письмового запиту позивачем надано відповідь від 06 лютого 2014 року №06/1-2014, в якій надавались як письмові пояснення по господарських операціях за грудень місяць 2014 року, так і їх документальне підтвердження.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не спростовує отримання від ТОВ «Ароза Груп» пояснень та їх документального підтвердження на запит від 17 січня 2015 року №776/10/26-53-15-01-11-1протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, відповідач не надав доказів, які б підтверджували виявлення фактів, що свідчать про можливі порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства; доказів на підтвердження того, що позивач не надав пояснень та їх документального підтвердження на запит ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві протягом 10 робочих днів з дня отримання такого запиту.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до аналогічного з судом першої інстанції висновку про відсутність законних підстав для призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо коригування в АІС «Податковий блок» даних про задекларовані позивачем суми податкових зобов'язань та податкового кредиту за грудень 2014 року на підставі акту перевірки, а також зобов'язання відповідача поновити в АІС «Податковий блок» відомості щодо задекларованих позивачем сум податкових зобов'язань та податкового кредиту за грудень 2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Наказом Державної податкової служби України від 24 грудня 2012 року № 1197 «Про введення в експлуатацію інформаційної системи «Податковий блок» з 1 січня 2013 року було введено в експлуатацію ІС «Податковий блок» в органах державної податкової служби всіх рівнів.

Виходячи з аналізу положень статті 74 ПК України, інформаційна система «Податковий блок» повинна відображати фактичні задекларовані позивачем показники своєї господарської діяльності, її корегування можливе лише за наслідками узгодження податкових зобов'язань та податкового кредиту, а органи ДПС України використовують вказану систему у своїй роботі, в тому числі, й для співставлення показників, які задекларовані позивачем та його контрагентами, розбіжності в яких призводять до створення штучних підстав для проведення перевірок суб'єктів господарської діяльності.

Висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Колегія суддів наголошує, що у податковому праві визнається критерій добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин (у тому числі і щодо формування даних податкового обліку), доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Наведене також виключає можливість застосування до платника негативних правових наслідків (зокрема, у вигляді вилучення з електронної бази даних задекларованих ним показників чи їх безпідставне коригування) до моменту донарахування платникові податкового зобов'язання в порядку статті 54 Податкового кодексу України та його узгодження.

Таким чином, будь-які зміни до інформаційних баз мають визнаватися протиправними, якщо відповідні дані не співпадають з узгодженими сумами (або іншими показниками) податкового обліку.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що самостійна зміна відповідачем у базі співставлення показників податкового кредиту та податкових зобов'язань позивача на підставі акту перевірки, без прийняття податкового повідомлення рішення та без зміни цих показників самим позивачем шляхом подання уточнюючих декларацій (розрахунків) порушує права та інтереси позивача.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2014 року по справі № К/800/58427/13 та від 04 березня 2014 року по справі № К/800/46922/13.

Оскільки у даному разі жодних донарахувань позивачеві грошових зобов'язань (та, відповідно, їх узгодження) за наслідками проведення спірної перевірки здійснено не було, то колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За змістом ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч зазначеним вимогам відповідач не надав доказів правомірності своїх дій, які становлять предмет оскарження по даній адміністративній справі.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було доведено законність та обґрунтованість прийнятих ним рішення, а тому суд першої інстанції дійшов правильних висновків про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2015 року задоволено клопотання апелянта та в порядку ст. 88 КАС України відстрочено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) - за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в чинній редакції на час подання позову) судовий збір справляється: за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру - 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Станом на 01 січня 2015 року приписами Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1218,00 грн., а на 1 грудня 2015 року - 1378 грн. 00 коп.

Таким чином, за подання позову немайнового характеру, судовий збір підлягав сплаті у 73 грн.08 коп.

В зв'язку з чим, при подачі апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 80 (вісімдесят) грн. 39 коп. ( 73 грн. 08 коп. (судовий збір за подання адміністративного позову в суді першої інстанції)*110 %).

Враховуючи те, що рішення у справі ухвалено не на користь апелянта, судовий збір за подачу апеляційної скарги за спір немайнового характеру у розмірі 80 грн. 39 коп. підлягає стягненню з ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 вересня 2015 року - без змін.

Стягнути з державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (бул.Верховної Ради, 24-Б, м.Київ, 02094, ) до Державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: ГУДКCУ у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 1007; код класифікації доходів до бюджету: 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду у розмірі 80 (вісімдесят) грн. 39 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.