Справа № 2а-1172/11/0970
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2011-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2011 р. Справа № 2a-1172/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Руда В.О.

за участі: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ДП "Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Івано-Франківської області"

до відповідача: Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

про визнання нечинним та скасування рішення №505 та №506 від 07.02.2011 року,-

ВСТАНОВИВ:

04.04.2001 року ДП «Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Івано-Франківської області» звернулось до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську та просить визнати нечинними та скасувати рішення №505 та 506 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом пенсійного фонду від 07.02.2011 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувані рішення винесені на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року зазначену норму виключено, відповідно орган пенсійного фонду при винесенні оскаржуваних рішень застосував неіснуючу норму. Крім цього, вказав, що у відповідності до вимог п. 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» заборгованість із сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування, нарахованого до 1 січня 2004 року, не погашена станом на 01 січня 2011 року з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 01 січня 2011року підлягає розстроченню не більш як на 60 календарних місяців починаючи із 01 січня 2011 року.

Представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечив з підстав викладених в письмовому запереченні.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, розглянувши позовну заяву, матеріали справи та оцінивши досліджені докази, судом встановлено наступне.

07.02.2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську винесено рішення №505 та №506 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, утому числі донарахованих страхувальниками або органом пенсійного фонду.

У відповідності до вказаних рішень відповідачем застосовано до позивача санкції у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 3423,89 грн. та 161,04 грн. відповідно.

Як встановлено судом при розгляді справи по суті вказані фінансові санкції застосовані відповідачем за несвоєчасну сплату позивачем страхових внесків за період з 20.10.2010 року по 24.12.2010 року.

Застосування фінансових санкцій здійснено відповідачем на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що відповідно до статті 18 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство. Страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів, не підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом. Законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», яким введено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку вказаного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до ч. 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, є правомірним застосування Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську фінансові санкції в розмірі та порядку, що були встановлені законодавством на момент допущення позивачем несвоєчасної сплати страхових внесків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка була чинною до 01 січня 2011 року), страхувальник зобов'язаний був, зокрема, нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка була чинною станом до 01 січня 2011 року, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Таким чином, за доведеного факту несвоєчасної сплати позивачем страхових внесків, відповідачем правомірно застосовано фінансові санкції у відповідності до оскаржуваних постанов.

Щодо твердження позивача про необхідність розстрочення нарахованих сум у відповідності вимог п. 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» вказана обставина не впливає на правомірність та факт застосування штрафних санкцій за несплату страхових внесків відповідачем, виходячи із наступного.

Пунктом 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що заборгованість із сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, нарахованого до 1 січня 2004 року, не погашена станом на 1 січня 2011 року, з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 1 січня 2011 року, підлягає розстроченню не більш як на 60 календарних місяців починаючи з 1 січня 2011 року. Розстрочена сума підлягає сплаті рівними частками щокварталу не пізніше 20 числа місяця, що настає після зазначеного періоду, незалежно від факту виплати заробітної плати за цей період. Повідомлення про розстрочення суми заборгованості, пені та штрафних санкцій надсилається платникам у встановленому Пенсійним фондом порядку.

На виконання наведених положень законодавства постановою правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року №21-4 затверджено Порядок проведення органами Пенсійного фонду України розстрочення сум заборгованості зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, нарахованого до 1 січня 2004 року, з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 1 січня 2011 року, який містить аналогічні положення, та п. 8 якого надає керівнику органу Пенсійного фонду право прийняти рішення про скасування рішення про розстрочення.

Станом на час розгляду справи органом Пенсійного фонду України рішення про розстрочення заборгованості із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 1 січня 2011 року, не приймалося. Дії позивача щодо неприйняття такого рішення не оскаржувалися.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 22.04.2011 року.