Справа № 807/1688/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2015 рокум. Ужгород№ 807/1688/15
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

при секретарі судового засідання Штефанюк Н.І.

за участю сторін:

представника позивача не зявився;

представника відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до Державного підприємства "Солотвинський солерудник" про стягнення на користь Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій в сумі 14531,82 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 28 жовтня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі було складено 02 листопада 2015 року.

21 серпня 2015 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до Державного підприємства "Солотвинський солерудник", якою просить стягнути з Державного підприємства "Солотвинський солерудник" на користь Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 14531,82 грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державне підприємство "Солотвинський солерудник", зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області як платник збору на обовязкове державне пенсійне страхування, визначений ст. 1 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" № 400/97 - ВР від 26.06.1997 року, а з 01.01.2004 року також як платник страхових внесків відповідно до ст. 15 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058. Відшкодуванню позивачу, крім суми виплаченої пенсії, підлягають і витрати на доставку пенсії, які згідно змін до граничних тарифів на основні послуги звязку, затверджених наказом Держкомзвязку та інформації України № 166 від 22 липня 2004 року становлять для села 1,56 відсотка, для міста 0,79 відсотка. Громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 працювали у Державному підприємстві "Солотвинський солерудник" в шкідливих умовах праці повний робочий день на атестованому робочому місці, що дало їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Однак, відповідачем належного відшкодування сум виплачених пільгових пенсій не здійснено.

28 жовтня 2015 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява від представника позивача, відповідно до якої останній просить розглянути справу без його участі за наявними матеріалами у справі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 21).

Відповідач у судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Проте 13 жовтня 2015 року надав суду заперечення проти позову, в якому зазначає, що комісія з ліквідації ДП "Солотвинський солерудник" не являється відповідачем по справі так, як підприємство перебуває у процедурі ліквідації юридичної особи і не визнає позовні вимоги (а.с. 20).

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до даних, які містяться у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 24 квітня 2015 року порушено справу про банкрутство ДП "Солотвинський солерудник" на підставі ухвали господарського суду Закарпатської області від 17 квітня 2015 року № 907/136/15 (а.с.а.с. 23, 24).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27 липня 2015 року № 907/136/15 ухвалу господарського суду Закарпатської області від 17 квітня 2015 року у справі № 907/136/15 скасовано та відмовлено Воєнізованому гірничорятувальному (аварійно-рятувальному) загону України державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області в порушенні провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Солотвинський солерудник" (а.с.а.с. 25, 26).

Наявність процедури ліквідації відповідно до вимог Господарського чи Цивільного кодексів України, не позбавляє позивача звернення до суду.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року в адміністративній справі № 807/191/15, встановлено, що Державне підприємство "Солотвинський солерудник" зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області як платник збору на обовязкове державне пенсійне страхування, визначений ст. 1 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" № 400/97 - ВР від 26.06.1997 року, а з 01.01.2004 року також як платник страхових внесків відповідно до ст. 15 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058. Відшкодуванню позивачу, крім суми виплаченої пенсії, підлягають і витрати на доставку пенсії, які згідно змін до граничних тарифів на основні послуги звязку, затверджених наказом Держкомзвязку та інформації України № 166 від 22 липня 2004 року становлять для села 1,56 відсотка, для міста 0,79 відсотка. (а.с.а.с. 9, 10).

Вказаною постановою встановлено обставини щодо правомірності призначення пенсії за списком № 2 громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.а.с. 9 (на звороті)).

Позивачем на адресу відповідача надсилались розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсії призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.а.с. 6-8).

Відповідно до листа ПАТ КБ "Приватбанк" від 02 липня 2015 року за № 20.1.0.0.0/7-20150612/2944, що наданий на запит позивача від 12 червня 2015 року за № 2525/11 пенсіонерам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 проведена виплата пенсії за період з квітня по червень 2015 року у розмірі 15425,46 грн. (а.с.а.с. 11, 12).

Відповідно до статті 2 пункту 1 абзацу 4 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 6 пункту 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, що затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до розрахунку заборгованості, що міститься в адміністративному позові, заборгованість відповідача становить 14531,82 грн. (а.с. 4 (на звороті)).

З огляду на вищевказане, зважаючи на вказані норми Законів України, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 11, 70, 72, 86, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області до Державного підприємства "Солотвинський солерудник" задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Солотвинський солерудник" (90575, Закарпатська область, тячівський район, смт. Солотвино, вул. Шахтарська, будинок 36, ідентифікаційний код 00383544) на користь Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 14531,82 (чотирнадцяти тисяч пятисот тридцяти однієї грн. 82 коп.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяОСОБА_6