Справа № 2-а-6/11
Суддя: Губанов В. Д.
Дата ухвалення: 2011-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-а-6/11

03.02.2011

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Губанов В.Д., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги згідно з Законом України «Про соціальний захист дітей війни», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги згідно з Законом України «Про соціальний захист дітей війни». Позивач посилається на те, що він має правовий статус дитини війни, тому відповідач має виплачувати йому підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», але оскільки таке підвищення виплачується не в повному обсязі, просить зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити та виплачувати щомісячну державну допомогу у розмірі не меншому за 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 1.01.2009 року по 31.01.2009 року та з 1.01.2010 року по 31.01.2010 року і в подальшому починаючи з 01.01.2011 року.

Від відповідача надійшло заперечення проти позову. Позовні вимоги не визнав, просив суд залишити їх без задоволення, надавши відповідні заперечення, в яких зазначив, що згідно ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк. Оскільки поважних причин пропуску строку звернення до суду у позивача немає, то пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову. Відповідно до вимог статей 2, 4, 104 КАС України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому. Отже, позовні вимоги позивача щодо виплати надбавки як дитині війни у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком в подальшому є безпідставними, оскільки суд не має права розглядати правовідносини, які ще не порушені відповідачем. Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відсутні правові підстави для проведення виплат, встановлених законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має правовий статус «дитини війни», що підтверджується копією пенсійного посвідчення № 372914.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» визначено основи соціального захисту дітей війни та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-IV, що набрав чинності 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Протягом 2009 року підвищення до пенсії дітям війни виплачувалось органами Пенсійного фонду також відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008р. №530, а не Закону України «Про соціальний захист дітей війни», стаття 6 якого є чинною у відновленій редакції.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Закон України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» (що має однакову юридичну силу, як і Закон України «Про соціальний захист дітей війни») у наведеній нормі відсилає до відповідних законів України. Тобто, у даному випадку застосовується спеціальний закон, яким передбачається право на отримання підвищення до пенсії певної категорії осіб - Закон України «Про соціальний захист дітей війни».

Отже, враховуючи, що ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була чинною у наведеній вище редакції протягом 2009 року, то позовні вимоги за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог за 2010 рік, то відповідно до ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Закон України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» (що має однакову юридичну силу, як і Закон України «Про соціальний захист дітей війни») у наведеній нормі відсилає до відповідних законів України. Тобто, у даному випадку застосовується спеціальний закон, яким передбачається право на отримання підвищення до пенсії певної категорії осіб Закон України «Про соціальний захист дітей війни».

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що, зокрема зазначено у Рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 21/2005), повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається.

Постановляючи судове рішення у даній справі, суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 ст. 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого статтею 8 Конституції України.

За таких обставин вимоги за періоди з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, та з 01 січня 2010 по 31.12.2010 року, з 1.01.2011 року є обґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік», Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року, ст.ст. 2,17,18,88,99,100,122,158-163,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області щодо нездійснення підвищення до пенсії за віком ОСОБА_1 та відповідних виплат, як «дитині війни» за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області здійснити виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як «дитині війни» згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року та з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.01.2011 року (пожиттєво) підвищення до пенсії дітей війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ В.Д.ГУБАНОВ