Справа № 813/4325/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року № 813/4325/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Жовковської Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Західна дорожна транспортна група» про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Дрогобицька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна дорожна транспортна група» про стягнення податкового боргу в сумі 122 215,76 грн. з банківських рахунків відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача існує несплачена та не стягнута в судовому порядку заборгованість по податку на додану вартість, яка підлягає стягненню.

Відповідач позов заперечив, подав письмові заперечення на позов. В обгрунтування заперечень зазначено, що податковим органом не ініціювалось і не здійснювалось дострокове розірвання договору про розстрочення податкового боргу від 04.02.2014 року №7. Додатково зазначив, що відповідачем не отримано податкової вимоги і в податкового органу відсутні докази отримання відповідачем податкової вимоги, що свідчить про відсутність у позивача права на стягнення коштів.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника.

Відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Представник позивача в судовому засіданні в якому був присутнім позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Вказав, що податкове повідомлення-рішення, на підставі якого виник податковий борг, оскаржувалось Товариством в судовому порядку та за наслідком розгляду адміністративної справи залишене в силі. Зазначив, що добровільно не сплачена відповідачем заборгованість, яка на даний час підтверджується зворотнім боком облікової картки платника, підлягає до стягнення у судовому порядку відповідно до статті 95 Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна дорожна транспортна група» зареєстроване у встановленому законом порядку як юридична особа, йому присвоєно , перебуває на обліку як платник податків у Дрогобицькій обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

Як встановлено з матеріалів справи станом на 04.02.2014 року у відповідача існувала недоїмка відповідно до рішення № 7 від 04.02.2014 року про розстрочення податкового боргу та договору про розстрочення податкового боргу. Дана недоїмка виникла внаслідок несплати податку на додану вартість по рішенню № 15/19-025 від 04.02.2013 року про розстрочення грошових зобовязань та договору про розстрочення грошових зобовязань. У свою чергу недоїмка станом на 04.02.2013 року, яка підлягала розстроченню, виникла внаслідок нарахованого податкового зобовязання по податку на додану вартість, визначеного податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 25.12.2012 року.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Пунктом 14.1.162 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобовязання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобовязаний сплатити нараховану суму грошового зобовязання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобовязання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до положень податкового законодавства, позивачем скеровано відповідачу податкову вимогу № 58-11 від 04.10.2013 року.

Судом встановлено, що підставою для подання позивачем позову про стягнення податкового боргу є несплачене відповідачем податкове зобовязання, яке визначене податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 25.12.2012 року. Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувались Товариством у судовому порядку та постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2015 року скасоване. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року постанову Львівського окружного адміністративного суду скасовано та прийнято нову, якою у задоволенні позову Товариства відмовлено. Постанова Львівського апеляційного адміністративного набрала законної сили з моменту проголошення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.11.2015 року у справі № К/800/47971/15 відкрито касаційне провадження у справі та відмовлено у зупиненні виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року.

Пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Частинами 1, 3 ст.254 КАС України передбачаено, що постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано; а у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Оскільки, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року за результатами розгляду апеляційної скарги податкове повідомлення-рішення визнано правомірним, то сума зобовязання по цьому податковому повідомленню-рішенню є узгодженою та зобовязує податковий орган провести його облік як податкового боргу. Відкриття касаційного провадження на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду не зупиняє її виконання.

Як встановлено із зворотного боку облікової картки Товариства після прийняття Львівським апеляційним адміністративним судом постанови, контролюючим органом податкове зобовязання, визначене податковим повідомленням-рішенням № від 25.12.2012 року визнано податковим боргом. За невчасну сплату податкового зобовязання, яке визначене цими податковим повідомленням-рішенням нарахована пеня.

Наявність несплаченої та не стягнутої заборгованості, нарахованої контролюючим органом підтверджується наявною інформацією в картці особового рахунку Товариства та не спростована останнім жодними доказами.

Пунктом 20.1.34 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Узгоджену суму податкового зобов'язання, не сплачену платником податків у строки, визначені статтею 57 Податкового кодексу України, слід вважати безспірними вимогами органів стягнення.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Факти, викладені відповідачем у письмових заперечення на позовну заяву не знайшли свого підтвердження матеріалами адміністративної справи та спростовані позивачем у повному обсязі.

Сума податкового зобовязання відповідача є узгодженою та у встановлені строки до бюджету не сплачена.

З врахуванням вищевикладеного суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з сторін не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків товариства з обмеженою відповідальністю «Західна дорожна транспортна група» (Львівська область, Дрогобицький район, с.Раневичі, вул.Стрийська, 16/1; ) до бюджету податковий борг в сумі 122 215,76 грн. (сто двадцять дві тисячі двісті пятнадцять гривень 76 коп.).

Судові витрати з сторін не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя М.В. Лейко-Журомська