Справа № 826/18321/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Кошка”

про

стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві (далі по тексту – позивач, ДПІ в Оболонському районі) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Кошка” (далі по тексту – відповідач, ТОВ “Кошка”), в якому просить стягнути з розрахункових рахунків відповідача кошти у розмірі 236 354,96 грн.

ТОВ “Кошка” зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків в ДПІ в Оболонському районі.

За даними облікових карток особових рахунків за ТОВ “Кошка” обліковується податковий борг перед бюджетом 236 354,96 грн., у тому числі з податку на додану вартість у сумі 181 830,96 грн.; з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 54 524,00 грн.

Оскільки в добровільному порядку сума податкового боргу відповідачем не сплачена, ДПІ в Оболонському районі просить стягнути зазначений податковий борг з рахунків відповідача у судому порядку.

Відповідач письмового заперечення проти позову до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з позовними вимогами ДПІ в Оболонському районі та вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступних мотивів.

Частина заборгованості з податку на додану вартість погашена у зв’язку з існуванням переплати по вказаному платежу.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Згідно пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов’язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов’язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов’язаний сплатити нараховану суму грошового зобов’язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов’язання платник податків зобов’язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Суд звертає увагу на те, що доказів на підтвердження оскарження податкових повідомлень-рішень відповідачем матеріали справи не містять; таким чином, сума податкових зобов’язань, визначена у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях, є узгодженою.

Оскільки ТОВ “Кошка” у встановлені Податковим кодексом України строки узгоджену суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість не сплатило, спірна сума заборгованості є податковим боргом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов’язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Доказів на підтвердження сплати ТОВ “Кошка” спірної суми заборгованості з податку на додану вартість та з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств, станом на день вирішення спору відповідачем до суду не надано.

Таким чином, факт наявності у позивача податкового боргу у сумі 236 354,96 грн., у тому числі з податку на додану вартість у сумі 181 830,96 грн.; з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 54 524,00 грн., є підтвердженим.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ДПІ в Оболонському районі є доведеними, підтверджуються необхідними доказами, та про необхідність їх задоволення.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача – суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 1 частини першої статті 3, пунктом 1 частини першої статті 17, статтями 17, 69, 70, 71, 106, 107, 121, 158 – 163, 1832 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві задовольнити повністю.

3. Допустити негайне виконання постанови.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко