Справа № 331/7800/15-а
Суддя: Скользнєва(Швидка) Н. Г.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/331/137/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі Постарнак М.М.,

за участю представників :

відповідача Авраменко К.О.,

третьої особи Бондаренко Т.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя, третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, про визнання відмови в перерахунку щомісячного довічного утримання незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя, третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, про визнання відмови в перерахунку щомісячного довічного утримання незаконною та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що наказом начальника ТУ ДСА в Запорізькій області від 11.06.2004 р., відповідно до стажу роботи позивача на посаді судді на день звільнення - 27 років 10 міс. 9 днів, встановлено довічне грошове утримання в розмірі 90% заробітної плати.

Після звільнення довічне грошове утримання позивачу виплачувала державна судова адміністрація України, а з 2007 року ці повноваження передані Пенсійному фонду України.

У зв'язку з цим, територіальне управління судової адміністрації в Запорізькій області на лист ГУ ПФУ в Запорізькій області направило довідку про розмір заробітної плати позивача як судді у відставці для проведення перерахунку по виплаті позивачу щомісячного грошового утримання, який на той час складав 4373 грн. 60 коп.

На підставі цієї довідки УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя своїм розпорядженням за №151568 призначило позивачу щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці в розмірі 3936 грн. 24 коп., що склало 90% від розміру заробітної плати - 4373 грн. 60 коп.

У зв'язку з наступними підвищенням середньої заробітної плати діючим суддям позивач неодноразово звертався до ТУ ДСА України в Запорізькій області за довідками про заробітну плату діючим суддям для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя.

Також, у зв"язку з відмовами у перерахунку і виплаті довічного грошового утримання як судді у відставці, він неодноразово звертався до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із позовами про визнання відмови в перерахунку щомісячного довічного утримання незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, які судом кожного разу задовольнялися.

Так, у зв'язку з підвищенням середньої заробітної плати діючим суддям з 01 вересня 2015 року, ТУ ДСА України в Запорізькій області 08.10.2015 року надано позивачу довідку за № 08-03/412 про заробітну плату діючим суддям для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

09 жовтня 2015 року він звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в зв'язку із збільшенням заробітної плати працюючого судді з 01.09.2015 р. без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді та виплатити різницю між нарахованим та фактично виплаченим грошовим утриманням судді у відставці. Разом з заявою він надав довідку ТУ ДСА України в Запорізькій області від 08.10.2015 року № 08-03/412.

Листом від 19.10.2015 р. №98/С-9 управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя відмовило у задоволенні заяви щодо перерахунку довічного грошового утримання з посиланням на те, що 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Пунктом 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону встановлено, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У зв"язку з викладеним вважає, що дії відповідача щодо відмови у задоволенні заяви щодо перерахунку довічного грошового утримання судді є неправомірними, оскільки не відносяться до нього, як до судді у відставці, оскільки він виходив у відставку 11 червня 2004 року у відповідності до Закону України «Про статус суддів».

На підставі викладеного, просить суд визнати відмову УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо нарахування позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19.10.2015 р. незаконною і не конституційною. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити йому перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з 01 вересня 2015 року в розмірі 90%, виходячи з розміру заробітної плати, визначеної у довідці Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 08 жовтня 2015 року за № 08-03/412, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням вже виплачених сум за цей період. Стягнути з Державного бюджету України на його користь судові витрати в розмірі 551, 20 грн.

В процесу розгляду справи позивач доповнив свій адміністративний позов додатковою вимогою, а саме: просить суд зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя починаючи з 01 грудня 2015 року довічно проводити йому обчислення та виплату довічного грошового утримання як судді у відставці відповідно довідок Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області про підвищення заробітної плати діючим суддям для обчислення розміру щомісячного довічного утримання судді у відставці.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на те, що вони є законними та обґрунтованими.

Представник відповідача Авраменко К.О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечувала, посилаючись на те, що дії управління ПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо відмови у задоволенні заяви щодо перерахунку довічного грошового утримання судді є правомірними, а пенсія позивачу призначена та виплачується згідно з вимогами чинного законодавства, просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи Бондаренко Т.І. в судовому засіданні адміністративний позов позивача підтримала, посилаючись на його законність та обґрунтованість

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що наказом начальника ТУ ДСА в Запорізькій області від 11.06.2004 р., відповідно до стажу роботи ОСОБА_3 на посаді судді на день звільнення - 27 років 10 міс. 9 днів, встановлено довічне грошове утримання в розмірі 90% заробітної плати.

Після звільнення, довічне грошове утримання ОСОБА_3 виплачувала державна судова адміністрація України, а з 2007 року ці повноваження передані Пенсійному фонду України. (а.с. 8)

У зв'язку з цим, територіальне управління судової адміністрації в Запорізькій області на лист ГУ ПФУ в Запорізькій області направило довідку про розмір заробітної плати позивача як судді у відставці для проведення перерахунку по виплаті ОСОБА_3 щомісячного грошового утримання, який на той час складав 4373 грн. 60 коп.

На підставі цієї довідки УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя своїм розпорядженням за №151568 призначило ОСОБА_3 щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці в розмірі 3936 грн. 24 коп., що склало 90% від розміру заробітної плати - 4373 грн. 60 коп.

У зв'язку з наступними підвищенням середньої заробітної плати діючим суддям Суслов М.С. неодноразово звертався до ТУ ДСА України в Запорізькій області за довідками про заробітну плату діючим суддям для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя.

Також, у зв"язку з відмовами у перерахунку і виплаті довічного грошового утримання як судді у відставці, ОСОБА_3 неодноразово звертався до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із позовами про визнання відмови в перерахунку щомісячного довічного утримання незаконною та зобов'язання вчинити певні дії, які судом кожного разу задовольнялися.

Так, у зв'язку з підвищенням середньої заробітної плати діючим суддям з 01 вересня 2015 року, ТУ ДСА України в Запорізькій області 08.10.2015 року надано ОСОБА_3 довідку за № 08-03/412 про заробітну плату діючим суддям для обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. (а.с. 10)

09 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в зв'язку із збільшенням заробітної плати працюючого судді з 01.09.2015 р. без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді та виплатити різницю між нарахованим та фактично виплаченим грошовим утриманням судді у відставці. Разом з заявою він надав довідку ТУ ДСА України в Запорізькій області від 08.10.2015 року № 08-03/412.

Листом від 19.10.2015 р. №98/С-9 управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя відмовило ОСОБА_3 у задоволенні заяви щодо перерахунку довічного грошового утримання з посиланням на те, що 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Пунктом 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону встановлено, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». (а.с. 9)

Вказані обставини стали підставою для звернення позивачем з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Позивач набув правовий статус судді у відставці у 2004 році, коли вказані правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів» - ст. 43 Закону. У частині 2 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. закріплене, що за суддею у відставці закріплюється звання судді та такі ж гарантії недоторканності та соціального захисту, як до відставки.

Стаття 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. втратила чинність при введенні в дію Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р.

Відповідно до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в редакції чинній з 30.07.2010р. до 01.10.2011р., щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З огляду на ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в редакції чинній з 01.10.2011р., щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в редакції чинній з 01.10.2011р., максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення і у ст.73 Закону України «Про Конституційний Суд України».

Таким чином, положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, починаючи з 03.06.2013р. відновлено дію ч.3 ст.138 Закону України Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в попередній редакції, яка підлягає застосуванню при вирішенні спірних правовідносин, які виникли починаючи з 03.06.2013р.

Крім того, слід зазначити, що з огляду на приписи статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року N 2453-VI суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу у мінімальних заробітних платах, визначених законом, що запроваджується поетапно, та доплат за вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Дія положень частини 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» по суті та змісту може бути застосована до розглянутих правовідносин позивача, до його права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у процентному відношенні до грошового утримання суддів, працюючих на відповідних посадах на сьогодення.

Наведене закріплене у рішеннях Конституційного суду України, що стосуються правових понять інституту судді у відставці, поняття щомісячного довічного грошового утримання, принципів незалежності суддів, в яких зокрема вказано про неможливість відміни та звуження змісту та об'єму статусу суддів; про неможливість звуження досягнутого рівня незалежності суддів; про неможливість диспропорції у матеріальному забезпеченні судів та суддів різних рівнів; про неможливість суттєвої диспропорції у грошовому забезпеченні працюючих суддів та суддів у відставці; про неможливість відміни такого принципу, як перегляд щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни заробітної плати працюючим суддям, виходячи з її нового розміру.

В іншому випадку гарантії нарахування щомісячного довічного грошового утримання позивачеві суттєво звузять зміст, об'єм статусу судді, рівень його соціального захисту, відповідно звузяться гарантії незалежності суддів, оскільки виходячи у відставку, суддя мав право на перегляд розміру виплат щомісячного довічного грошового утримання при зміні заробітку діючого судді, тлумачення нового закону, що він нібито не передбачає перегляду щомісячного довічного грошового утримання, протирічить змісту закону та Конституції.

Досліджуючи правове поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Законом України «Про судоустрій та статус суддів» встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована в зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана.

Статтею 129 України «Про судоустрій та статус суддів» визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка складається з грошового утримання, яке включає в себе посадовий оклад та доплати за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Призначення щомісячного грошового утримання, його розмір врегульоване частиною 3 статті 138 Закону.

Норми вказаних статей, що діяли у різний проміжок часу, вказують, що даний вид соціального забезпечення судді у відставці виплачується щомісячно та залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Між тим, норми Законів, що визначали та визначають порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не передбачають такого поняття як перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, оскільки даний вид соціального забезпечення судді у відставці залежить від одного чинника - розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді і при його зміні здійснюється відповідний розрахунок.

З цих же обставин поняття «перерахунок» не включено і в Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року за №2200/14891, хоча в ньому містяться підстави не тільки для призначення даного виду соціального забезпечення суддів у відставці, але і для припинення таких виплат.

Тому управління Пенсійного фонду під час щомісячної виплати довічного грошового утримання судді у відставці повинно перевіряти розрахунок даної виплати в залежності від розміру грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, розрахунок щомісячного грошового утримання повинен здійснюватися відповідачем самостійно, без отримання від позивача довідок про розмір грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, у відповідності з встановленим законом розміром грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Аналізуючи перелічені норми діючого законодавства України, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_3 щодо визнання відмови УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо нарахування позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19.10.2015 р. незаконною; зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити йому перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з 01 вересня 2015 року в розмірі 90%, виходячи з розміру заробітної плати, визначеної у довідці Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 08 жовтня 2015 року за № 08-03/412, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням вже виплачених сум за цей період є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача щодо зобов"язання управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя починаючи з 01 грудня 2015 року довічно проводити позивачу обчислення та виплату довічного грошового утримання як судді у відставці відповідно довідок Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області про підвищення заробітної плати діючим суддям для обчислення розміру щомісячного довічного утримання судді у відставці, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 КАС України захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси особи у публічно-правових відносинах.

Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин, позовні вимоги про зобов'язання відповідача в подальшому проводити обчислення та виплату довічного грошового утримання як судді у відставці відповідно довідок Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області про підвищення заробітної плати діючим суддям для обчислення розміру щомісячного довічного утримання судді у відставці не підлягають задоволенню, оскільки суд не має права наперед визнавати протиправність дій суб'єктів владних повноважень.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

У відповідності до п. 3ч. 2 ст. 256 КАС України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України, або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до п.1 п. 3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншої стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються відповідно до задоволених вимог.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя на те, що 01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Пунктом 5 Прикінцевих положень якого встановлено, що з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з наступного.

01.04.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

Проте, як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами ОСОБА_3 набув правовий статус судді у відставці у 2004 році, коли вказані правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів», а тому перешкод для невиплати або не здійснення перерахунку позивачу пенсії, призначеної відповідно до зазначеного Закону відсутні, а посилання відповідача на вказані норми матеріального права є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо нарахування ОСОБА_3 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 19 жовтня 2015 року незаконною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці з 01 вересня 2015 року в розмірі 90%, виходячи з розміру заробітної плати, визначеної у довідці Територіального управління державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 08 жовтня 2015 року за № 08-03/412, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням вже виплачених сум за цей період.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 551, 20 грн. ( п»ятьсот п»ятьдесят одна гривня 20 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.256 КАС України постанова суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

27.11.2015 .