Справа № 361/5387/15-а
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 361/5387/15-а
провадження № 2-а/361/409/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Коваль А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Бровари адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

в с т а н о в и в:

Позивачі просять визнати протиправним і скасувати рішення Броварської міської ради №1349-50-06 від 25.12.2014р. про надання згоди на зняття з балансу комунального підприємства «Житлово експлуатаційна контора -1» та передачу на обслуговування співвласникам житлового будинку №8 по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів у місті Бровари. Позов вимоги мотивовано тим, що вони мають одну квартиру в даному будинку у власності, будинок перебував на балансі у КП «ЖЕК-1», будинок старий, протягом понад 30 років експлуатації не ремонтувався, потребує капітального ремонту, у позивачів з КП «ЖЕК-1» було укладено договір про утримання будинку і прибудинкової території, а міська рада своїм рішенням фактично переклала на їх сім'ю обовязок ремонтувати і утримувати будинок і зняла з себе обовязок по його капітальному ремонту. Позивачі є сім'єю інвалідів, самі не можуть зробити капітальний ремонт будинку; дане рішення радою прийнято з порушенням їх прав, а також з порушенням процедури прийняття рішення, вони як особи заінтересовані повинні були бути запрошеними і повідомленими про намір прийняти таке рішення; крім того, відповідач не повідомив про прийняття такого рішення, про яке вони дізнались лише в березні 2015 року.

Відповідач позов не визнав, мотивуючи тим, що вказаний будинок складається з двох квартир, обидві квартири приватизовані, тому будинок перестав бути комунальною власністю, і перейшов у приватну власність, а тому стали відсутніми підстави для утримання будинку на балансі КП «ЖЕК-1», оскільки дане підприємство створено міською радою виключно з метою утримання житлового фонду комунальної власності. Крім того, земельна ділянка під даним будинком також передана у власність власникам двох квартир. Дане рішення прийнято на підставі звернення КП «ЖЕК-1» в межах компетенції ради і у встановленому законом порядку, було опубліковане на сайті ради, крім того доведено до відома позивачів вчасно.

Вислухавши пояснення сторін і дослідивши подані докази, суд встановив такі факти і дійшов таких висновків:

Рішенням Броварської міської ради №1349-50-06 від 25.12.2014р. надано згоду на зняття з балансу Комунального підприємства «Житлово експлуатаційна контора -1» та передачу на обслуговування співвласникам житлового будинку №8 по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів у місті Бровари.

Згідно свідоцтва про право на житло від 2.04.2004р., квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності гр. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних долях. Квартира приватизована згідно з законом «Про приватизацію державного житлового фонду», площа квартири 54,2 кв.м.

Згідно довідки з місця проживання - в даній квартирі проживає сім'я позивачів з 1979 року. З довідок МСЕК видно, що позивачка ОСОБА_1 і позивач ОСОБА_3 є інвалідами другої групи.

Згідно договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій від 21.08.2013р., такий договір було укладено між КП Броварської міської ради «ЖЕК-1» як виконавцем і власником квартири ОСОБА_1 Згідно п.2 договору виконавець надає послуги відповідно до встановленого рішеннями виконкому розміру тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копії яких додаються до цього договору. Згідно п.4 договору- наявна 1 пільга- інвалідність ВС 50%. В пунктах 10 - 13 договору передбачено права споживача послуг і зобовязання виконавця послуг, зокрема, утримувати внутрішньо будинкові мережі, що перебувають у нього на балансі, в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування і ремонт, вживати заходи по запобіганню аварійних ситуацій та їх ліквідації, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання, своєчасно проводити підготовку будинку та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо - зимовий період. В даному договорі безпосередньо не зазначено на наявність у виконавця послуг обовязку по проведенню капітального ремонту будинку. Згідно п.20, 21 договору він діє до 31.12.2013р., у разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій форм про розірвання договору, цей договір вважається щороку продовженим. Цей договір може бути достроково розірваний у разі переходу права власності на квартиру до іншої особи.

Позивачі надали декілька заяв, адресованих голові міської ради (від 28.04.2014р., 20.05.2014р., 27.05.2014р., 29.09.2014р., 4.12.2014р.), в яких просили допомогти з капітальним ремонтом будинку і квартири, посилаючись н те, що будинок 1952 року побудови, є в аварійному стані, потребує капітального ремонту, який вони не можуть зробити, бо є сім'єю інвалідів і не мають необхідних для цього доходів.

10.03.2015р. позивачі подали заяву до КП ЖЕК-1, в якій просили пояснити, з яких підстав будинок знятий з балансу. В наданій на звернення позивачів відповіді від 20.03.2015р. виконком повідомив, що будинок був знятий з балансу КП ЖЕК-1 на підставі рішення міської ради від 25.12.2014р.

В заяві від 23.03.2015р. позивачі вимагали від міського голови скасувати вказане рішення як незаконне, посилаючись на те, що вони не просили зняти будинок з балансу, і що дане питання розглянуто без їх згоди, що таким рішенням їх намагаються примусити взяти на себе обслуговування будинку, чим порушуються їх права. З аналогічною заявою позивачі звертались до Генеральної прокуратури (заява від 17.06.2015р.).

Згідно відповіді на звернення позивачів від 06.10.2015р. щодо капітального ремонту вказаного будинку виконком повідомив, що капітальний ремонт будинку №8 по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів з 1993 року не проводився, згідно інформації КП «Броварське БТІ» останній раз технічна інвентаризація будинку проводилась в 2008 році, фізичний знос будинку 45%; міською програмою утримання та розвитку обєктів житлово - комунального господарства м. Бровари на 2015 рік не передбачено роботи по капітальному ремонту приватних житлових будинків міста.

З приводу прийняття оскаржуваного рішення, то воно прийняте з таких підстав:

Згідно листа КП ЖЕК -1 від 15.05.2014р. на адресу міського голови, КП ЖЕК-1 просив вирішити питання щодо зняття вказаного будинку з балансу підприємства з посиланням на те, що будинок є одноповерховим, двоквартирним, обидві квартири, а також земельна ділянка, на якій будинок розташований, є приватною власністю.

Згідно довідки Управління комунальним майном Броварської міської ради і з показань третьої особи ОСОБА_6 видно, що обидві квартири в даному будинку №8 приватизовані: квартира №1 приватизована позивачами за наказом Фонду комунального майна від 2.04.2004р. №222; квартира №2 приватизована за наказом №36 від 6.02.2001р. сім'єю ОСОБА_6 : ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Як пояснили сторони, і як видно з відповіді виконкому на звернення позивачів від 7.04.2015р.-земельна ділянка для обслуговування житлового будинку і споруд (даної квартири) також передана у власність позивачам, зокрема, передана у власність ОСОБА_1 земельна ділянка 497 кв.м, в тому числі 14 кв.м землі обмеженого користування інженерний коридор мережі лінії електропередач.

Як видно зі змісту прийнятого міською радою рішення № 1349-50-06 від 25.12.2014р., - воно прийняте за розглядом листа КП ЖЕК-1 від 15.05.2014р., з посиланнями на п.36 Положення про порядок передачі квартир у власність громадян, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 15.09.1992р. №56 та Закон «Про місцеве самоврядування в Україні», з урахуванням рекомендацій комісії з питань комунальної власності та приватизації.

З витягу з протоколу №50 50-ї чергової сесії Броварської міської ради шостого скликання від 25.12.2014р. оскаржуване рішення прийняте радою на сесії, колегіально, з наявністю необхідного кворуму, після обговорення і голосуванням.

Листами від 18.01.2015р. і від 27.01.2015р. КП ЖЕК-1 повідомив позивачів про необхідність з'явитись в ЖЕК-1 для підписання додаткової угоди про розірвання договору про надання послуг з утримання будинку, споруд і прибудинкової території з тих підстав, що будинок знято з балансу за рішенням міської ради від 25.12.2014р.

Згідно показань третьої особи ОСОБА_6 у судовому засіданні, і згідно довідки КП «ЖЕК-1» від 3.11.2015р. №415 - договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території з власником квартири №2 цього будинку розірвано 16.01.2015р. у звязку зі зняттям будинку з балансу підприємства.

Згідно Рішення Броварської міської ради №767-26-06 від 7.12.2012р. було створено КП «Житлово- експлуатаційна контора -1», з метою необхідності створення спеціалізованого підприємства для утримання обєктів благоустрою в м. Бровари, з метою створення умов, сприятливих для життєдіяльності мешканців, з урахуванням рекомендацій комісії з питань комунальної власності та приватизації, комісії з питань соціально - економічного та культурного розвитку, бюджету, фінансів і цін. Тим же рішенням ради затверджено Статут комунального підприємства.

Згідно Статуту КП «ЖЕК-1» - підприємство є субєктом господарювання, його засновником є Броварська міська рада. Засновник здійснює свої повноваження в особі міської ради. Управління житлово - комунального господарства є органом, який виконує функції органу управління господарською діяльністю. Згідно п.3 Статуту- метою створення підприємства є здійснення виробничо - господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб населення, що мешкає у житлових приміщеннях (будинках), закріплених за підприємством, у житлово- комунальних послугах,… а також контроль за забезпеченням належного санітарного стану прибудинкових територій, закріплених за підприємством; контроль за дотриманням мешканцями правил користування житловими приміщеннями; виконання робіт, повязаних з управлінням житловим та нежитловим фондом, закріпленим за підприємством в установленому порядку на праві повного господарського відання. Згідно п.3 Статуту- предметом діяльності підприємства є виконання робіт (надання послуг) з метою забезпечення мешканців якісним житлово- комунальним обслуговуванням та належного утримання обєктів комунальної власності, закріплених за підприємством. , в тому числі капітальний та поточний ремонт житлового фонду комунальної власності, закріпленого за підприємством (п.п.3.1.), утримання житлових будинків та прибудинкових територій комунальної власності міста, закріплених за підприємством, забезпечення їх належного санітарного та технічного стану (п.п.3.2). Підприємство має право здійснювати інші види діяльності , як не суперечать законодавству.

Стосовно строку звернення до суду, то суд приймає до уваги наступне:

Відповідач не надав безумовних доказів на підтвердження того, що про прийняте рішення (від 25.12.2014р.) позивач дізнався своєчасно, або раніше зазначеної позивачем дати - тобто раніше березня 2015р. Враховуючи зміст листів позивачів з даного питання, позивачі про дане рішення дізнались у березні 2015року. Відповідач послався на публікацію рішення на своєму веб-сайті 29.12.2014р. Разом з тим, суд визнає таким, що заслуговує на увагу, посилання позивачів на ту обставину, що вони - сім'я інвалідів, не мали змоги і необхідного обладнання для ознайомлення з даним рішенням у такий спосіб. При таких обставинах суд не вбачає підстав для залишення позову без розгляду згідно ст.100 КАСУ як такого, що поданий до суду з пропуском строку, передбаченого ст.99 КАСУ. Тому позовна заява підлягає розгляду по суті.

Для визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним, протиправним, і для його скасування має бути встановлена хоча б одна з таких обставин: прийняття рішення не в межах повноважень; прийняття рішення з порушенням процедури; прийняття необґрунтованого рішення; прийняття рішення, яке не відповідає/суперечить вимогам закону. Додатково обовязковою підставою для визнання протиправним і для скасування рішення, що має наведені вище вади, необхідним є встановлення самого факту порушення права особи, яка його оскаржує.

Згідно статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження міської ради як органу місцевого самоврядування і порядок прийняття рішень радою як колегіальним органом, врегульований Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Власником обєктів комунальної власності є територіальна громада, розпорядником комунального майна є міська рада як орган місцевого самоврядування членів громади.

Таким чином, до компетенції відповідача як органу місцевого самоврядування віднесено вирішення всіх питань, повязаних з керуванням, управлінням та розпорядженням майном, яке перебуває у комунальній власності громади, в тому числі і житловим фондом, що віднесено до комунальної власності. В тому числі і всі питання щодо утримання та передачі на баланс обєктів комунальної власності. Тому дане рішення є прийнятим в межах компетенції.

Цивільним кодексом України, Законом «Про приватизацію державного житлового фонду» та відповідними нормативними актами передбачено право громадянина приватизувати займане ним жиле приміщення, яке до цього перебувало в державній чи комунальній власності.

Як видно з наявного у справі свідоцтва про право власності, позивачі як громадяни, що проживали постійно в квартирі у будинку державного житлового фонду, переданого у комунальну власність територіальної громади, використали надане законом право приватизувати займане жиле приміщення.

Термін «приватизація» з правової оцінки означає перехід права власності від держави (громади) до особи (осіб), тобто зміну правового режиму і статусу майна з комунальної (державної) власності на приватну.

Порядок передачі квартири у власність громадян врегульований Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, був затверджений наказом Державного комітету України по житлово - комунальному господарству №56 від 15.09.1992р. У подальшому даний наказ втратив чинність згідно наказу Міністерства з питань житлово - комунального господарства України №396 від 16.12.2009р., яким було затверджено нове Положення про порядок передачі квартир (будинків) , жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян.

Згідно Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», даного Положення при приватизації жилого приміщення у свідоцтво про право власності на житло вносяться господарські споруди, які є у користуванні осіб, що приватизують жиле приміщення, і дані споруди передаються у власність громадян одночасно з приватизацією ними квартири (будинку). Власники приватизованих (отриманих у власність) жилих приміщень (квартир, будинків) одночасно з приватизацією жилих приміщень стають власниками, а при наявності декількох власників квартири у багатоквартирних будинках, - стають співвласниками всіх інших допоміжних приміщень, технічних обладнань, мереж і внутрішньо будинкових систем, пропорційно частці приватизованого майна до цілого будинку. Утримання приватизованих квартир (будинків), здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій.

Такі положення і норми закону, що регулює приватизацію як передачу майна з державної/комунальної власності у приватну власність, закріплені і рішенням Конституційного Суду України від 2.03.2004р. №4-рп/2004, згідно якого право власності на житло породжує і право власності на допоміжні приміщення, технічне обладнання і системи.

З правової точки зору приватизація жилого приміщення з комунального або державного фонду є правочином, тобто двостороннім договором, який укладається добровільно, свідомо, за волевиявленням обох сторін, і з метою створення юридичних наслідків, а саме зміну (набуття, припинення) обсягу певних прав і кореспондуючих ним обовязків.

Позивачі скористались наданим ним законом правом приватизації (отримання у власність ) займаного жилого приміщення, з усіма допоміжними приміщеннями, системами і технічним обладнанням, віднесеним як до даної квартири так і до будинку в цілому пропорційно до частки приватизованого житла від цілого будинку.

Таким чином, з моменту приватизації згідно свідоцтва від 2.04.2004р., позивачі стали власниками вказаного майна. Друга сім'я мешканців даного двоквартирного будинку так само реалізувала своє право на приватизацію займаного житла у 2001 році. Тобто з квітня 2004 році всі жилі приміщення вказаного будинку, який знаходився у комунальній власності, були передані з комунальної власності у приватну, в тому числі всі допоміжні приміщеннями, системи і технічне обладнання, а також побутові та господарські споруди, і даний обєкт будинок - втратив правовий режим комунальної власності.

До того ж земельна ділянка з цільовим призначення для обслуговування будинку і споруд також була передана з комунальної власності в приватну власність власників квартир, і тому так само перестала бути обєктом комунальної або державної власності.

Виходячи з Статуту КП «ЖЕК-1», з рішення відповідача про створення даного комунального підприємства, - дане комунальне підприємство створене з метою утримання комунального фонду, в тому числі його ремонту, та для надання відповідних комунальних послуг користувачам приміщень (в тому числі жилих приміщень) , а також по утриманню прибудинкових територій.

Згідно Статуту всі питання щодо передачі на баланс та зняття з балансу, вирішує єдиний засновник підприємства - міська рада.

Таким чином, рада, приймаючи рішення щодо передачі або зняття з балансу певних обєктів комунальної власності, а також щодо надання створеному комунальному підприємству дозволу на здійснення певних дій - діяла в межах наданих їй повноважень. Тому підстав для визнання оскаржуваного рішення незаконним з тих підстав, що воно прийняте з перевищенням повноважень в даному випадку нема. Дане рішення прийнято обґрунтовано, воно відповідає вимогам закону щодо переходу права власності і не суперечить вимогам законодавства, що регулює питання утримання власності, балансового утримання, розпорядження комунальним майном.

Дане рішення прийняте з дотриманням процедури прийняття колегіальних рішень, що видно з витягу з протоколу сесії. Тому підстав вважати, що рішення прийнято з порушенням процедури, також нема. Оскільки дане рішення міської ради стосувалось вирішення питання щодо комунальної власності про надання дозволу на зняття з балансу будинку, який перестав бути обєктом комунальної власності, то сам той факт, що на дане сесійне засідання не були запрошені власники приватизованих квартири не є достатньою підставою для скасування даного рішення, яке в принципі і по суті є законним.

Аналізуючи зміст прийнятого радою рішення, слід його тлумачити у такий спосіб:

- даним рішенням у пункті 1 надано дозвіл на зняття з балансу КП «ЖЕК-1» та на передачу на обслуговування співвласникам вказаного двоквартирного будинку, в якому не залишилось будь-яких приміщень, що належали б територіальній громаді на праві комунальної власності;

- пункт 2 оскаржуваного рішення (про доручення Комунальному підприємству ЖЕК-1 передати, а співвласникам прийняти на обслуговування вказаний житловий будинок) - стосується наслідків прийнятого по суті основного рішення, викладеного в пункті першому.

Таким чином, в цілому дане рішення не встановлює будь-яких наслідків у вигляді зміни прав чи обовязків для певних осіб, не впливає прямо на обсяг прав, в тому числі для позивачів. Воно несе дозвільний характер тобто даним рішенням засновник в межах наданих йому повноважень надає дозвіл на виконання певних дій щодо певного майна підприємству, створеному ним. При таких обставинах дане рішення може розглядатись не як рішення індивідуальної дії, спрямоване на зміну прав власників (зокрема позивачів), а як вирішення внутрішніх питань розмежування повноважень між засновником і створеним ним субєктом господарювання.

Дане рішення прямо не впливає на права і обовязки сторін у Договорі про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території від 21.08.2013р., укладеному між КП «ЖЕК-1» і власником квартири ОСОБА_1 Тому воно не може розглядатись як таке, що порушує права позивачів, в тому числі їх право власності, або право користування даним нерухомим майном. Тому лише з тих підстав, що даним рішенням створено підставу для перегляду або розірвання чи припинення дії договору між позивачем і ЖЕК-1 , дане рішення не можна визнати протиправним по відношенню до позивачів чи інших осіб.

Правовстановлюючим актом, з якого виникають чи припиняються певні права і обовязки сторін у даному договорі міг би бути в даному випадку акт прийому- передачі майна від попереднього балансоутримувача до власника. Разом з тим, такого акту не надано і відносно нього позовних вимог не заявлено. Так само даним рішенням не було внесено змін до договору між позивачем і КП ЖЕК-1.

Посилання позивачів на те, що фактично даним рішенням міська рада звільнила КП ЖЕК-1 від обовязку по капітальному ремонту будинку і самоусунулась від виконання даного зобовязання, не може бути підставою для скасування по суті законного і правомірного рішення в порядку адміністративного судочинства. Оскільки, по-перше, відсутні підстави для такого широкого тлумачення наслідків даного рішення, зокрема для позивачів. По - друге, ці всі суперечності стосовно наявності певних зобовязань у сторін за договором мають розглядатись в порядку цивільного судочинства, а не адміністративного, оскільки спір виникає з приводу власності та користування нерухомими майном і з приводу виконання договору сторонами. Крім того, посилання позивачів, що рада даним рішенням переклала на них тягар утримання і ремонту будинку (і в тому числі квартири як його частини), а також прибудинкової території, є таким, що не відповідає вимогам закону, яким врегульовано питання, що стосуються права власності, і згідно якому тягар утримання власності покладається на власника, а, враховуючи, що право власності у позивачів щодо даного майна виникло ще в 2004 році, і тоді ж, разом з виникненням права власності на майно, для власників виник тягар по утриманню даного майна. Дані правовідносини є правовідносинами цивільного характеру.

Даним рішенням міської ради не розірвано договір між сторонами, тому дане рішення не можна розглядати як втручання у вже укладений договір, який підлягає належному виконанню, і в якому передбачено строки його дії і підстави для розірвання або припинення. А дані питання так само врегульовані Цивільним кодексом і знаходяться поза межами розгляду даної справи. В цьому сенсі дане рішення не порушує прав позивачів як сторони у договорі, тому також не може бути визнане з даної причини протиправним.

Позивач посилається як на підставу для скасування рішення на те, що в оскаржуваному рішенні міської ради є посилання на Положення, яке втратило на той час чинність. Дійсно, в рішенні є посилання на п.36 Положення про порядок передачі квартир у власність громадян №56 від 15.09.1992р. і на Закон «Про місцеве самоврядування». Дійсно вказане Положення на час прийняття рішення втратило чинність разом з затвердженням нового Положення по врегулюванню аналогічних питань, в якому згаданий пункт відсутній. Разом з тим, даний формальний недолік в аргументуванні рішення, не перетворює його на необґрунтоване і не законне в цілому і по суті, оскільки рішення прийняте в межах повноважень, з дотриманням процедури, обґрунтовано і на законних підставах.

Таким чином, в цілому суд не вбачає підстав для визнання протиправним оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування - в межах заявлених позовних вимог у даній адміністративній справі, і так само не вбачає підстав для його скасування. Позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 70, 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у позові до Броварської міської ради Київської області про визнання протиправним і скасування рішення Броварської міської ради №1349-50-06 від 25.12.2014р. про надання згоди на зняття з балансу комунального підприємства Броварської міської ради «Житлово- експлуатаційна контора -1» та передачу на обслуговування співвласникам одноповерхового двоквартирного житлового будинку по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів, 8 у місті Бровари.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова