Справа № 697/1798/15-а
Суддя: Льон О. М.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 697/1798/15-а
провадження № 2-а/697/69/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2015 р. м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі : головуючого - судді Льон О.М.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобовязання взяття на квартирний облік,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради № 279 від 10.08.2015 йому було відмовлено у взятті на квартирний облік при виконавчому комітеті Канівської міської ради у звязку з тим, що він має на праві приватної власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальної площею 47,7 кв.м., тобто забезпечений житлом та не є особою, яка потребує поліпшення житлових умов. Вважає прийняте рішення незаконним, оскільки 22.07.2011 його мати ОСОБА_5 подарувала йому належну їй на праві приватної власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 47,7 кв. м, житловою площею 26,9 кв. м.. Договором дарування встановлено сервітут, який полягає в особистому праві матері ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_6 довічно і безоплатно користуватися квартирою. Після укладення договору дарування мати та її чоловік продовжують проживати у вказаній квартирі і займають кімнату площею 16,5 кв. м, а він проживає у кімнаті площею 10,4 кв. м, яка є менша від передбаченої ст. 47 ЖК України норми житлової площі в Україні -13,65 кв.м. на одну особу. Тому звернувся до суду і просить визнати неправомірним рішення виконавчого комітету Канівської міської ради № 279 від 10.08.2015 «про відмову у взятті на квартирний облік ОСОБА_4М.» та зобовязати виконавчий комітет Канівської міської ради взяти його на квартирний облік.

У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності з участю його представника.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги повністю, посилаючись на обставини, викладенні у позовній заяві.

Представник відповідача виконавчого комітету Канівської міської ради ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що позивач дійсно 24.06.2015 звернувся до виконавчого комітету Канівської міської ради із заявою про взяття його на квартирний облік складом сімї 1 особа, до заяви надав документи, з яких вбачалось, що він зареєстрований та проживає в квартирі, яка знаходиться за адресою: 19000, АДРЕСА_3. Зазначена квартира складається із двох кімнат житловою площею 10,4 кв.м та 16,5 кв. м., загальною площею 47,7 кв.м та належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 22.07.2011 року. В даній квартирі зареєстровано три особи: заявник ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2, співмешканець ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 Вищевказані документи заявника були розглянуті на засіданні житлово-побутової комісії виконавчому комітеті Канівської міської ради від 04.08.2015 та внесено на розгляд виконавчого комітету Канівської міської ради 10.08.2015. За результатами розгляду прийнято рішення № від 10.08.2015 «Про відмову у взятті на квартирний облік ОСОБА_4М.». Вважають, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Канівської міської ради 10.08.2015 № 279 «Про відмову взятті на квартирний облік ОСОБА_4М.» є законним, оскільки приймаючи дане рішення відповідач, як орган владних повноважень, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи ( а.с.33) вбачається, що позивач ОСОБА_4 24.06.2015 звернувся до виконавчого комітету Канівської міської ради із заявою про взяття його на квартирний облік складом сімї 1 особа.

Згідно довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно ( а.с.18) вбачається, що ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 22.07.2011 року належить квартира, яка знаходиться за адресою: 19000, АДРЕСА_3.

Згідно договору дарування від 22.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованому в реєстрі № 1678 (а.с.16-17) вбачається, що дарувальник ОСОБА_5 передає у власність безоплатно, а обдаровуваний ОСОБА_4 приймає у власність квартиру, яка знаходиться за адресою: 19000, АДРЕСА_3.

За п.1.2. вказаного договору дарування одночасно сторони домовилися встановити сервітут, який полягає у особистому праві дарувальника і її чоловіка ОСОБА_7, довічно і безоплатно користуватися подарованою квартирою з моменту переходу права власності до обдаровуваного.

Згідно технічного паспорту ( а.с. 11-15), вбачається, що зазначена квартира складається із двох кімнат житловою площею 10,4 кв.м та 16,5 кв. м., загальною площею 47,7 кв.м та належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 22.07.2011 року.

Згідно довідки про склад сімї № 2957 від 02.09.2015 в даній квартирі зареєстровано три особи: заявник ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, співмешканець ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с 19).

Судом встановлено, що вищевказані документи заявника ОСОБА_4 були розглянуті на засіданні житлово-побутової комісії виконавчому комітеті Канівської міської ради від 04.08.2015 (а.с.33) та внесено на розгляд виконавчого комітету Канівської міської ради 10.08.2015, за результатами розгляду яких прийнято рішення № від 10.08.2015 «Про відмову взятті на квартирний облік ОСОБА_4М.». ( а.с.3).

Так, рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради № 279 від 10.08.2015 позивачу було відмовлено у взятті на квартирний облік при виконавчому комітеті Канівської міської ради у звязку з тим, що він має на праві приватної власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальної площею 47,7 кв.м., отже забезпечений житлом та не є особою, яка потребує поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч.1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 36 Житлового Кодексу Української РСР ( надалі ЖК) облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районного, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Відповідно до ст. 38 ЖК порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЖК громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної у місті, селищної, сільської ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Відповідно до ст.34 ЖК УРСР потребуючими поліпшення житлових умов визначаються громадяни:

- забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в .порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок;

- які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

- які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок;

- які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонд) чи за договором найм) жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

- які проживають тривалий час за договором найму (.оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

- які проживають у гуртожитках».

Відповідно до пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР; «Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначаться Міністерством житлово-комунального господарства УРСР. Міністерством охорони здоров'я УРСР і Держбудом УРСР; які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров'я УРСР; які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам па праві приватної власності; які проживають у гуртожитках; які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім'ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати)».

Ст. 47 Житловою кодексу Української PCP встановлено, що норма жилої площі встановлюється в розмірі 13.65 кв.м. на одну особу. Але статтею 48 даного кодексу зазначено, що жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому пунктом 53 Правил обліку встановлено, що жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 кв.м жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункту.

Частина 4 пункту 53 Правил обліку регламентує, що рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних. Київської і Севастопольської міських рад нарочних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності.

Відповідно до пунктів 3, 4 постанови № 396 виконкому Черкаської обласної ради народних депутатів та президії Черкаської обласної ради професійних союзів від 29 грудня 1984 року «Про правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень» встановлено рівень жилої площі, який визначає потребу у забезпеченні житлом в розмірі 7 і менше кв.м. та рівень середньої забезпеченості громадян житловою площею в населених пунктах області в розмірі 8.5 кв.м. (а.с. 46).

Рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради від 19.11.2003 року № 432 «Про встановлення норми житла в м. Каневі» затверджено рівень забезпечення житловою площею для жителів міста Канева: мінімальний 7 кв.м. і менше, середній 8.5 кв.м., максимальний 13.65 кв.м. (а.с.48).

Згідно документів, які були подані ОСОБА_4, заявник з членами родини (мати і її співмешканець) зареєстрований в двокімнатній квартирі загальною площею -47,7 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., власником якої є сам заявник ОСОБА_4 (сімя забезпечена більш ніж середньою нормою житлової площі визначеної для мешканців міста Канева по 8,96 кв.м. на особу) .

Оскільки, позивач ОСОБА_4 забезпечений більшою житловою площею, ніж передбачено вищезазначеним законодавством ( 7 кв.м включно на кожного члена сімї ), що виключає одну з підстав з взяття ОСОБА_4 на квартирний облік при виконавчому комітеті Канівської міської ради.

Положення ст. 46 ЖК України, п. 46 Правил обліку та п. 10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не змінюють визначений чинним законодавством порядок безпосереднього взяття на квартирний облік, який передбачає доведення наявності підстав щодо необхідності поліпшення житлових умов, а закріплює право окремих громадян при взятті на квартирний облік, бути включеними до окремого позачергового списку, що в свою чергу тягне за собою позачергове надання житлового приміщення.

Посилання позивача в своєму позові на те, що він проживає у кімнаті, житлова площа якої складає 10.4 кв.м., що порушує встановлені норми в розмірі 13,65 кв.м на одну особу є необґрунтованими, поскільки будь-яких доказів про те, що між ОСОБА_4 та іншими особами, які проживають в даній квартирі встановлено порядок користування кімнатами не надано, а тому суд вважає, що кожен проживаючий в даній квартирі може проживати в тій кімнаті, в якій забажає.

Відповідно до п. 20 «Про правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень», не встановлено порядок повідомлення заявника про розгляд відповідної заяви, а тому посилання позивача на відсутність повідомлення є безпідставним та не впливає на розгляд його заяви по суті.

Суд вважає, що позовна вимога про зобовязання виконавчого комітету Канівської міської рад взяти на квартирний облік ОСОБА_4 є безпідставною, оскільки виконавчий комітет міської ради є колегіальним органом і зобов'язати колегіальний орган приймати ті чи інші рішення суд не мас права, оскільки фактично в такому випадку відбувається підміна одного державного органу іншим.

З врахування вище наведеного, суд вважає, що відповідачем не були допущені порушення житлових прав позивача, а тому в задоволенні позову слід відмовити за його необгрунтованістю.

На підставі викладеного, ст.ст. 34, 36, 38, 39, 40, 46, 47, 48 Житлового Кодексу Української РСР, п.13, 15, 20, 26, 47 "Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР", керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 158, 159, 160, 161, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області про визнання неправомірними дій та зобовязання взяття на квартирний облік відмовити.

Судові втрати по сплаті судового збору покласти на рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАСУ апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий -підпис- О . М . Льон

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Льон