Справа № 2а-10695/11
Суддя: Калугіна І. О.
Дата ухвалення: 2011-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 24.05.2011
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2010 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Калугіної І.О.,

при секретарі Горбань Н.А.,

розглянувши у м. Мелітополі матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспекції дорожньо-постової служби роти ДПС ОДДЗ м. Запоріжжя в особі старшого сержанта ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії АР1 № 137264 від 10 квітня 2011 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспекції дорожньо-постової служби роти ДПС ОДДЗ м. Запоріжжя в особі старшого сержанта ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії АР1 № 137264 від 10 квітня 2011 року з наступних підстав.

Постановою про адміністративне правопорушення серія АР1 № 137264 від 10 квітня 2011 року, позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 122 КУпАП за те, що 10 квітня 2011 року о 13 годині 59 хвилин, керуючи автомобілем Форд Транзит, номерний знак НОМЕР_1 на 293 км автодороги Харків-Сімферополь, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофором жовтий. Здійснювалась фіксація відеокамерою «Панасонік», чим порушив п.8.7.3.1 ПДР України.

З даною постановою позивач не згоден, мотивуючи це тим, що не доказано подію та склад адміністративного правопорушення, оскільки на момент включення жовтого кольору світлофора його транспортний засіб знаходився в середині перехрестя і даній ситуації він виконував вимоги п. 8.11 ПДР. Крім того, у винесеній постанові йдеться річ про фіксацію правопорушення за допомогою відеокамерою «Панасонік», відеофайл якого для ознайомлення позивача інспектором на вимогу позивача не надавався.

На підставі викладеного позивач просить, скасувати постанову АР1 № 137264 від 10 квітня 2011 року у справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі.

Позивач у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про слухання справи за його відсутності чи заперечень проти позову не надіслав. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин і вважає за можливе слухати справу за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи. У відповідності до ч.4 ст. 128 КАС України У разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Постановою серія АР1 № 137264 від 10 квітня 2011 року, винесеною відповідачем, копія якої додана до матеріалів справи (а.с.5), позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до зазначеної постанови, 10 квітня 2011 року, позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.2 ст. 122 КУпАП за те, що 10 квітня 2011 року о 13 годині 59 хвилин, керуючи автомобілем Форд Транзит, номерний знак НОМЕР_2 на 293 км автодороги Харків-Сімферополь, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофором жовтий. Здійснювалась фіксація відеокамерою «Панасонік», чим порушив п.8.7.3.1 ПДР України.

Згідно ч.1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Всупереч означених вище норм закону, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження чи спростування доводів позивача, тому суд вирішує справу на підставі наявних в ній матеріалів.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Як випливає з наданої до матеріалів справи копії протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.5) позивач проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофором жовтий. Здійснювалась фіксація відеокамерою «Панасонік», чим порушив п.8.7.3.1 ПДР України.

Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 року 33 затверджено ПЕРЕЛІК технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху :

1. Технічні засоби для визначення швидкості руху:

вимірювач швидкості радіолокаційний "Беркут";

вимірювач швидкості радіолокаційний "Сокол";

вимірювач швидкості руху транспортних засобів радіолокаційний "Искра-1";

вимірювач швидкості руху транспортних засобів радіолокаційний "Радис";

вимірювач швидкості радіолокаційний відеозаписувальний "РАПИРА";

вимірювач швидкості радіолокаційний відеозаписувальний "ВИЗИР".

2. Спеціальні технічні засоби, які працюють в автоматичному режимі, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису:

вимірювач швидкості радіолокаційний відеозаписувальний "ВИЗИР" з активованою функцією "автоматичний режим" модифікації "ВИЗИР 03";

вимірювач швидкості радіолокаційний з фотофіксацією "АРЕНА";

лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів "TruCAM".

Отже, вищевказаний наказ визначає чіткий перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах ДАІ МАС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а фіксування відповідачем правопорушення камерою «Панасонік» є грубим порушенням з боку відповідача даного наказу, а тому суд для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача виходить за межі позовних вимог і не бере до уваги фіксування відповідачем правопорушення камерою «Панасонік» як належний та допустимий доказ згідно вимог ст. 70 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.293 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.33 КУпАП України, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 69, 71, 158-163 КАС України, ст.ст. 33, 122, 287-297 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспекції дорожньо-постової служби роти ДПС ОДДЗ м. Запоріжжя в особі старшого сержанта ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії АР1 № 137264 від 10 квітня 2011 року задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР1 № 137264 від 10 квітня 2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 425 гривень, винесену інспектором дорожньо-постової служби роти ДПС ОДДЗ м. Запоріжжя сержантом ОСОБА_2 та провадження по справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: