Справа № 814/3689/15
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

23 листопада 2015 року Справа № 814/3689/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ополинського О.В., позивача ОСОБА_1, пр. відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_4, АДРЕСА_1, 55200

доГоловного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вул. 8-березня, 107, м. Миколаїв, 54020

провизнання незаконним наказ від 09.09.2015р. № 3167/02, поновлення на займаній посаді, стягнення моральної шкоди, стягнення середнього заробітку за час прогулу,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання незаконним наказ № 3167/02 від 09.09.2015, поновлення на посаді старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Позивач обґрунтовує позов тим, що в наказі від 09.09.2015 року відсутня дата звільнення. 10.09.2015 року позивач був на роботі і його ніхто не повідомляв про звільнення. Про звільнення він дізнався 11.09.2015 року, коли перебував на лікарняному, що є порушенням ч.3 ст.40 Кодексу Законів про працю. Заходи дисциплінарного впливу до позивача застосовувались тільки один раз наказом від 24.04.2015 року, тому відсутнє неодноразове застосування заходів дисциплінарного стягнення.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки до позивача неодноразово застосовувались дисциплінарні стягнення від 24.04.2015 та 04.09.2015 року, що стало підставою для його звільнення на підставі п.3 ст.40 КЗпП України.

Заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов висновку:

Позивач наказом від 12.10.2007 року № 1490-л прийнятий до відділу ДВС Первомайського МРУЮ на посаду державного виконавця з 15.10.2007 року. Наказом № 432-л від 08.06.2011 року позивача призначено на посаду старшого державного виконавця відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції.

Наказом № 401/03 від 24.04.2014 року « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 оголошено догану.

Позивач ознайомився з наказом та не оскаржував в установленому законом порядку.

Наказом № 1395/03 від 04.09.2015 року до ОСОБА_1 були застосовані заходи дисциплінарного впливу у вигляді затримки у призначені на вищу посаду строком на два місяці на підставі ст.14 Закону України « Про державну службу» за порушення вимог ст.ст.11,47,75 Закону України «Про виконавче провадження» по виконанню наказу по справі № 915/1111/13 виданого 20.02.2014 року Господарським судом Миколаївської області про зобовязання ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути ТОВ «Партнер-Агро» самовільно зайняті земельні ділянки.

Заступником начальника головного територіального управління юстиції з питань ДВС було подано до начальника управління подання від 07.09.2015 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади згідно п.3 ст.40 Кодексу законів про працю, оскільки ОСОБА_1 незаконно зняв арешт з майна боржника при виконанні виконавчого листа № 2-42/2011, виданого 18.12.2014 року Первомайським міським судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Український інноваційний банк» 185 352,68 грн.

Наказом № 3167/02 від 09.09.2015 року ОСОБА_1 звільнено з посади за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором, відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України. У наказі зазначено, що протягом 2015 року до позивача неодноразово застосовувались заходи дисциплінарних стягнень за порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» ( накази Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 24.04.2015 року № 401/03, від 04.09.2015 року № 1395/03)

Допитані в якості свідків ОСОБА_6, начальник відділу кадрів та ОСОБА_7 головний спеціаліст повідомили, що 10.09.2015 року позивач знав, що його звільнили, але він відмовився отримувати трудову книжку, про що був складений акт від 10.09.2015 року.

Факсокопію наказів від 04.09.2015,09.09.2015 року позивач отримав 11.09.2015 року, а копію наказів 12.09.2015 року, що підтверджується його підписом на наказах. З 11.09.2015 року позивач знаходився на лікарняному.

Відповідно до п.3 ст.40 Кодексу Законів про працю трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно зі ст.147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Статтею 14 Закону України « Про державну службу» передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення

правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу:

попередження про неповну службову відповідність;

затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Позивача звільнили на підставі (п.3 ст.40 КЗпП) за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відповідач, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності повинен був обєктивно і неупереджено оцінити характер проступку, встановити форму вини та рівень суспільно небезпечних наслідків, лише на підставі цього обирати вид відповідальності.

Звільнення є крайнім заходом дисциплінарного стягнення і може провадитесь за систематичне порушення трудової дисципліни. Систематичне порушення дисципліни передбачає два та більше дисциплінарних стягнень. До позивача застосовано одне дисциплінарне стягнення - догана, яка застосована наказом від 24.04.2015 року.

Статтею 147 КЗпП передбачені види дисциплінарних стягнень: догана, звільнення.

Законом України « Про державну службу», (ст.14) передбачено, що до службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися ще й заходи дисциплінарного впливу.

Таким чином, заходи дисциплінарного впливу не є видом дисциплінарного стягнення.

За таких обставин, наказ від 09.09.2015 року є протиправним та належить скасувати.

Позивач просить стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимога та заперечення.

Відповідно до ст. 237-1 КЗоТ відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З оглядом на обставини справи, наявні в справі докази, беручи до уваги принципи розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позивач не довів суду визначений ним розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. , не надав суду доказів спричинення йому моральної шкоди, в чому вона виразилась, причинного звязку, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваноїроботи, але не більш як за один рік.

Довідка про доходи від 15.11.2015 року свідчить, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 139,91 грн.

Відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяця роботи, що передують події, з якою повязана виплата, тобто передують дню звільнення працівника з роботи.

Позивача звільнили з роботи 09.09.2015 року. З 10.09.2015 року по 23.11.2015 року це час вимушеного прогулу, який складається з 52 робочих днів. Сума середнього заробітку, який належить стягнути з відповідача складає 7275,32 грн. , з яких 3078,02 грн. (139,91х22) середньомісячна сума за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови про присудження виплат заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах стягнення за один місяць, а також поновлення на посаді.

Згідно зі ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінюючи докази відповідно до ст. 86 КАС України , суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 94 КАС України та підлягають поверненню позивачу.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним наказ № 3167/02 від 09.09.2015 року.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області з 10.09.2015 року.

4. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 7275,32 грн. (3078, 02 грн. за місяць + 4197, 30 грн.).

5. Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області судовий збір у сумі 487,20 грн., сплачений квитанцією від 30.09.2015р. № 0.0.441913038.1.

6. В решті позову відмовити.

7. Постанова суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за місяць в сумі 3078, 02 грн. (три тисячі сімдесят вісім гривень 02 коп.) належить негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Гордієнко

Повний текст постанови складено відповідно до частини 3 статті 160 КАС України та підписано суддею 30.11.2015р.