Справа № П/811/1934/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2015-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року справа № П/811/1934/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до та Головного управління Держгеодкадстру у Кіровоградській області Управління Держземагенства у Світловодському районі Кіровоградської області
провстановлення відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеодкадстру у Кіровоградській області (далі ГУ Держгеокадастру, відповідач-1) та Управління Держземагенства у Світловодському районі Кіровоградської області (далі відповідач-2), в якому просить суд:

- встановити відсутність повноважень Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області при прийнятті рішення, вкладеного у листі №31-11-0.21-6529/2-15 від 08.04.2015 року;

- скасувати рішення Управління Держземагенства у Світловодському районі Кіровоградської області, викладене у листі №1640/01/01-12 від 24.3.2015 року;

- зобов'язати Управління Держземагентства у Світловодському районі Кіровоградської області погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,000 га, що розташована за адресою Кіровоградська область, Світловодський р-н, на території Павлівської сільської ради, за межами населеного пункту у власність (шляхом безоплатної передачі) ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.06.2014 р. та 10.11.2014 р. звернувся до ГУ Держземагентства (правонаступником якого є ГУ Держгеокадастр) з заявами про отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, орієнтовною площею 2 га (за межами населеного пункту, з західної сторони с. Павлівка Світловодського району) за рахунок земель сільськогосподарського призначення пасовищ, що перебувають в запасі Павлівської сільської ради Світловодського району для ведення особистого селянського господарства. Однак листами від 08.04.2015 р. та від 10.04.2015 р. відповідачами відмовлено в задоволенні заяви на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність. Позивач вважає такі дії відповідачів неправомірними. У зв'язку з чим просить позов задовольнити.

Відповідачем до суду надано письмові заперечення на позов, відповідно до яких встановлено, що Головне управління Держгеодкадстру у Кіровоградській області діяло з дотриманням законодавства та прав, наданих Головному управлінню, а тому у задоволені позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.06.2014 р. позивач звернувся до відповідача 1 із заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність, орієнтовною площею 2 га (за межами населеного пункту, з західної сторони с. Павлівка Світловодського району) за рахунок земель сільськогосподарського призначення пасовищ, що перебувають в запасі Павлівської сільської ради Світловодського району для ведення особистого селянського господарства (а.с.10).

В звязку з неотриманням відповіді на зазначену вище заяву, 10.11.2014 року позивач через Центр надання адміністративних послуг у Світловодському районі повторно звернувся до відповідача -1 з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність (а.с.11).

Разом з цим, у встановлений Земельним Кодексом України (надалі ЗК України) місячний строк ОСОБА_1 від Держземагентства не отримав жодної відповіді на його заяви від 24.06.2014 р. та від 10.11.2014 р.

Враховуючи те, що Держземагентством у Кіровоградській області не надано у місячній строк будь-якої відповіді на заяви від 24.06.2014р. та від 10.11.2014 р. позивач вважав, що в даному випадку підлягають застосуванню положенням абз.3 п.7 ст.118 ЗК України - мовчазна згода.

30.12.2014 р. позивач уклав з приватним підприємством "Альфа-Земпроект" договір про розроблення проекту, щодо відведення земельної ділянки у власність, згідно предмету якого ПП "Альфа-Земпроект" зобов'язалось виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а ОСОБА_1 прийняти та оплатити виконані роботи. Згідно з додатком №1 договору від 30.12.2014р. №545, місце розташування об'єкта землі сільськогосподарського призначення державної власності на території Мошоринської сільської ради, за адресою Кіровоградська область, Світловодський район, Павлівська сільська рада, за межами населеного пункту ( з західної сторони с. Павлівка), орієнтовний розмір 2 га (а.с.12-15).

Про укладання договору про розроблення проекту, щодо відведення земельної ділянки у власність від 30.12.2014 р., позивач 12.01.2015 р. повідомив Держземагентство у Кіровоградській області (а.с.16).

У подальшому, Держземагентством у Кіровоградській області, листом від 08.04.2015р. №31-11-0.21-6529/2-15, відмовлено ОСОБА_1 у задоволені його заяви, в звязку з відсутністю позитивного погодження Павлівської сільської ради Світловодського району щодо можливості надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.21).

16.03.2015 року проект землеустрою подано позивачем на погодження до управління Держземагенства у Світловодському районі Кіровоградській області.

Після розгляду зазначеного проекту, відповідачем-2 надано лист від 24.03.2015 року за вих. №1640/01/01-12, яким ОСОБА_1 відмовлено в погодженні проекту землеустрою в звязку з відсутністю рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; відсутністю підтвердження не надання відповіді на заяву ОСОБА_1 від ГУ Держземагенства у Кіровоградській області (а.с.20).

Позивач вважає дії Держземагентства щодо неналежного розгляду заяв про надання дозволу на розробку документації із землеустрою про відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у власність протиправними та просить суд встановити відсутність повноважень відповідача-1 при прийнятті рішення, викладеного в листі №31-11-0.21-6526/2-15 від 08.04.2015 року. Крім того, просить скасувати рішення відповідача - 2, як таке, що прийняте з порушенням вимог Земельного кодексу України.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог суд виходить з наступного.

На підставі п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-премєр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Відповідно до п.7 зазначеного Положення, Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

У відповідності до п.1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 р. №20 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Тобто у даному випадку субєктом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, на яке покладено обовязок у місячний строк розглянути заяву ОСОБА_1 та додані до неї матеріали та за наслідками такого розгляду прийняти відповідне рішення.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ВР міністрів Автономної Республіки Крим. ВР Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень. При цьому, зазначення на карті бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання об'єктивної оцінки та відповіді на клопотання заявника, оскільки пошук такої ділянки до повноважень суб'єктів владних повноважень не віднесено.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом в) частини 3 ст.116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до ч. 4 ст.116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Наказом Держземагенства України від 15.10.2014р. №328 введено в дію рішення колегії Держземагенства від 14.10.2014р., зокрема 2/1 "Про обовязкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності" відповідно до якого вирішено:

1. Інформацію про обовязкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності взяти до відома.

2. Начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014р., забезпечити обовязкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою:

2.1. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них.

2.2. У запиті, наведеному в пункті 2.1. цього рішення:

зазначати прохання до відповідного органу місцевого самоврядування протягом десяти календарних днів з дня отримання запиту письмово висловити позицію із зазначеного питання;

інформувати орган місцевого самоврядування, що відсутність протягом зазначеного строку мотивованих заперечень є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.

2.3. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

2.4. У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Термін виконання - з 15 жовтня 2014р.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Головного управління Держземагенства з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовної площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя пасовища), яка знаходиться за межами населеного пункту, з західної сторони с. Павлівка Світловодського району 24.06.2014 року та 10.11.2014року.

28.11.2014 року позивач звернувся до виконавчого комітету Павлівської сільської ради з заявою про можливість отримання земельної ділянки безоплатно в приватну власність орієнтовною площею 2,00 га (за межами населеного пункту, з західної сторони с. Павлівка Світловодського району) за рахунок земель с/г призначення (с/г угіддя пасовища), що перебувають в запасі Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області для ведення особистого селянського господарства (а.с.76).

Рішенням Павлівської сільської ради від 10.12.2014 р. вирішено відмовити у наданні висновку гр. ОСОБА_1 щодо надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в приватну власність площею 2,00 га пасовища в контурі №567 (за межами населених пунктів) для ведення особистого селянського господарства з земель запасу Павлівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Підстава відмови мала кількість вільних земельних ділянок та наявність 22 військовозобов'язаних жителів с. Павлівка та с. Свердлівка, які знаходяться в зоні АТО та мають першочергове право на забезпечення земельними ділянками (а.с.52).

Зазначене рішення є чинним, доказів його оскарження до суду не надано.

За наведених обставин Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області не мало законодавчих підстав для надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (сільськогосподарські угіддя пасовища), яка знаходиться за межами населеного пункту, з західної сторони с. Павлівка Світловодського району.

Зважаючи на зміст ч.2 ст.19 Конституції України Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зобовязане діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач належним чином довів правомірність відмови, що викладена в листі №31-11-0.21 6529/2-15 від 08.04.2015р. При цьому, суд зазначає, що відповідач-1 діяв в межах наданих йому повноважень, визначених ст. 122 Земельного кодексу України.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до абз.3 ч.7 ст.118 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вказаною нормою запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою

Так, у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки. Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 10.12.2013 у справі №21-358а13.

Аналізуючи вищезазначене, виникнення підстави для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за мовчазною згодою органу виконавчої влади або місцевого самоврядування має включати в себе такі умови:

- витікання місячного терміну з дня реєстрації клопотання в органі виконавчої влади або місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної або комунальної власності у власність громадян відповідно до своїх повноважень;

- відсутність рішення уповноваженого органу, прийнятого у зазначений вище термін, де містилося б дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову в такому дозволі.

В даному випадку, заява позивача зареєстрована 28.11.2014 року у виконавчому комітеті Павлівської сільської ради (а.с.76).

Рішенням виконавчого комітету Павлівської сільської ради від 10.12.2014 року, заяву ОСОБА_1 розглянуто та відмовлено в наданні висновку щодо надання згоди на розробку проекту землеустрою (а.с.52).

З огляду на досліджені обставини, суд приходить до висновку, що позивач не маючи підстав для розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за "мовчазною згодою" органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, здійснив таке замовлення уклавши 30.12.2014 року договір №545 на розроблення проекту землеустрою з ПП "Альфа-Земпроект".

Таким чином, відповідач - 2 відмовляючи позивачу в погоджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,00 га, що розташована за адресою Кіровоградська область, Світловодський район на території Павлівської сільської ради, за межами населеного пункту (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства, яка викладена у листі №1640/01/01-12 від 24.03.2015 р. діяв у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а отже, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що рішення прийнято на користь суб'єкта владних повноважень, у звязку з чим судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з державного бюджету відповідно до ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеодкадстру у Кіровоградській області та Управління Держземагенства у Світловодському районі Кіровоградської області про встановлення відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень, скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Жук