Справа № 2а-4202/10
Суддя: Гордимов А. В.
Дата ухвалення: 2010-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дніпровський районний суд м.Херсона
П О С Т А Н О В А

30 листопада 2010 року Дніпровський районний суд міста Херсона у складі:

головуючого судді Гордимова А.В.,

при секретарі Фісенко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в Дніпровському районі міста Херсона про нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду в Дніпровському районі міста Херсона про нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги, посилаючись на те, що він має статус дитини війни, а тому відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», має право на підвищення розміру пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком. Проте відповідач такої надбавки до пенсії у повному розмірі не нараховує та не виплачує, що суперечить Конституції України та Законам України. Просить суд зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Дніпровському районі міста Херсона здійснити нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та забезпечити її виплату за увесь 2010 рік.

Провадження у справі було відкрито в частині нарахування та виплати щомісячної соціальної допомоги в межах шестимісячного строку звернення до адміністративного суду до дня подачі позовної заяви. В іншій частині позовні вимоги залишені без розгляду у зв'язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду і відсутністю заяви про його поновлення.

В судовому засіданні позивач подав заяву про збільшення позовних вимог у якій на підставах, викладених у позові, окрім заявлених позовних вимог, просив суд визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Херсона щодо не нарахування надбавки до його пенсії з урахуванням підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком за 2010 рік в межах шестимісячного строку до дня звернення з позовом до суду; та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Херсона здійснити перерахунок та виплату надбавки до його пенсії з урахуванням підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком за 2010 рік в межах шестимісячного строку до дня звернення з позовом до суду. Також просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні подала письмове заперечення на позов, згідно якого Управління Пенсійного Фонду України в Дніпровському районі міста Херсона адміністративний позов не визнає, посилаючись на те, що соціальна допомога дітям війни виплачується з 28 травня 2008 року відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №530, оскільки поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується «дітей війни». Крім того, посилається на відсутність коштів та належного законодавчого врегулювання. Просив розглянути справу у його відсутність.

Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач відповідно до його віку (на 2 вересня 1945 року, тобто на час закінчення Другої світової війни, було менше 18 років) та пенсійного посвідчення, має статус дитини війни, що не заперечується відповідачем, та йому виплачується пенсія останнім.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (Закон № 2195-IV) від 18 листопада 2004 року дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-VІ «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, відповідно до якої розмір підвищення пенсії склав 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Проте, рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» щодо викладення положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в новій редакції.

Відповідно до ч.2 ст.150 Конституції України до повноважень Конституційного Суду України належить: офіційне тлумачення Конституції України та законів України. З питань, передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на усій території України, та є остаточними і не можуть бути оскаржені.

Таким чином, враховуючи преюдиціальне значення рішення Конституційного Суду України для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статті зазначеного Закону, що визнані неконституційними, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача перерахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі, встановленому статтею 6 Закону № 2195-IV від 18 листопада 2004 року.

Під час нарахування підвищення до пенсії позивача у 2010 році відповідачем застосовувалися положення постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року, якою був визначений розмір підвищення до пенсії дітям війни. Але суд вважає, що розмір надбавки до пенсії дітям війни визначений Законом України «Про соціальний захист дітей війни», який має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України.

З матеріалів справи та письмових заперечень відповідача вбачається, що відповідач будь-яких дій, повязаних з перерахунком пенсії позивачу в частині її підвищення відповідно до положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2010 році не здійснював, а також не проводив виплату.

За таких обставин суд вважає, що відповідач припустився бездіяльності щодо ненарахування та виплати надбавки до пенсії позивача в розмірі, передбаченому ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Що стосується доводів відповідача про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосується «дітей війни» відповідно до ст.6 Закону № 2195-IV, то вони є безпідставними.

Суд вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування підвищення до пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого даною статтею, мінімального розміру пенсії за віком. Невизначеність у Законі іншого, ніж у вищенаведеній нормі Закону, розміру для обчислення підвищення до пенсії особам зі статусом «дитина війни», не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як про це визначено у ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

За таких обставин, посилання відповідача на положення ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є недоречними та судом до уваги не приймається.

Крім того, Закон України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року.

Що стосується вимог позивача про зобовязання відповідача забезпечити йому перерахунок та виплату надбавки до пенсії як дитині війни до кінця 2010 року (на майбутнє), то вони задоволенню не підлягають, оскільки суди не вправі вирішувати спори на майбутнє.

Таким чином, суд вважає бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Херсона щодо ненарахування надбавки до пенсії позивача з урахуванням підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком за період з 02.05.2010 року по 30.11.2010 року протиправною, і вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії позивача, як дитині війни, з урахуванням підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 02.05.2010 року по 30.11.2010 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 22 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 6, 9, 10, 11, 70, 71, 86, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в Дніпровському районі міста Херсона про нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Херсона щодо ненарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-IV від 18 листопада 2004 року та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 02.05.2010 року по 30.11.2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Херсона здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоотриманої за період з 02.05.2010 року по 30.11.2010 року суми підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, розрахованої відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та вимог ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично нарахованих та сплачених сум у цей період.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Херсона шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя А.В. Гордимов