Справа № 2а-712/2011
Суддя: Борняк Р. О.
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Перемишлянський районний суд Львівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2015 м.Перемишляни

Суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Борняк Р.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Перемишлянському районі Львівської області, головного управління ПФУ У Львівській області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду , визнання дій неправомірними, нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просять поновити пропущений строк звернення до суду, визнати дії відповідача неправомірними та зобов»язати нарахувати та виплатити на їх користь недоплачену їм щомісячну надбавку до пенсії як дитині війни за 2006-2009 роки. В обґрунтування позовних вимог поклидаються на те, що вказана надбавка за 2006-2007 роки їм не виплачувалась, а у 2008-2009 роках виплачувалась у зменшених розмірах. Тому вважають , що відповідачем безпідставно не виплачено їм підвищення у розмірі надбавки за період з 01.01.2006року по 31.06.2009 року взагальній сумі 4978,60 грн.

Позивач в судове засідання не з»явився, подали заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі, а справу слухати без їх участі.

Судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ч.3 ст.122 КАС України.

Дослідивши подані сторонами документи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких рунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року встановлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної допомоги.

Судом встановлено, що позивачі мають статус «дитина війни», та перебуває на обліку в управлінні ПФУ у Перемишлянському районі Львівської області.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком

А відповідно до ст.3 цього Закону, державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2006 рік було зупинено, виплати не передбачалися. Вказана норма не переглядалася Конституційним Судом України з приводу її відповідності Конституції України та законам України, є чинною. На підставі вказаного, у задоволенні позовних вимог в частині виплати допомоги за 2006 рік слід відмовити.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», які зупинили дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік. Дане рішення набрало чинності з дня його ухвалення.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року визнано неконституційними положення закону Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», які зупинили дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2008 рік. Дане рішення набрало законної сили з дня його ухвалення.

Таким чином, суд керується вказаними Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 року, які не мають зворотної сили у часі і можуть застосовуватися лише до

правовідносин, що виникли відповідно, з 09.07.2007 року і до 31.12.2007 року, а також з 22.05.2008 року і до 31.12.2008 року.

Зазначене вище спростовує твердження відповідача про безпідставність позовних вимог в частині відсутності потреби у нарахуванні позивачу державної соціальної допомоги як дитині війни у період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, а також з 22.05.2008 року до 31.06.2009 року в розмірі, визначеному ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно наявної у справі довідки, позивач отримує пенсію за віком в управлінні Пенсійного фонду України у Перемишлянському районі, і їй у 2006- 2007 роках підвищення до пенсії як дитині війни не виплачувалось, а у 2008р. виплачувалось в розмірі 10%, що не відповідає розміру, визначеному ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Наведене свідчить про протиправність дій відповідача по зазначених фактах.

Оскільки функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивачу здійснює Пенсійний фонд України в особі управління ПФУ у Перемишлянському районі, відповідний обов»язок слід покласти на даного відповідача у справі.

На підставі вказаного, вимоги позивача є частково підставними та обґрунтованими, доведені матеріалами справи і підлягають до задоволення частково. Тому слід зобовязати відповідача провести нарахування та виплату позивачу щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.06.2009 року включно у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,з врахуванням раніше проведених виплат. В решті позовних вимог відмовити.

Суд вважає за необхідне визнати строк звернення позивача до суду таким, що був пропущений ним з поважних причин, оскільки останній дізнався про порушення своїх прав лише у 2009 році з преси та коли вирішив перевірити здійснення відповідачем виплат щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни. Крім того, відповідач частково проводив виплату зазначеної допомоги, що позивач вважав вірним і не перевіряв щомісячно правильності її проведення.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 99-100,122, 159-163, 167,185-186 КАС України, ст. ст. 6-7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року та № 10-рп від 22.05.2008 року, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропущений строк звернення до суду.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Перемишлянському районі Львівської області щодо невиплати у 2007 році та недоплати у 2008-2009 роках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підвищення до пенсії відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Перемишлянському районі Львівської області провести донарахування та виплату ОСОБА_1 та ОСОБА_2щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.06.2009 року включно у розмірі, встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з врахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови та апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Борняк Роман Орестович