Справа № П/811/1693/15
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2015 рокусправа № П/811/1693/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Суховарова А.В. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року в адміністративній справі

за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Транс»

третя особа ОСОБА_1

про застосування заходів реагування,-

в с т а н о в и в :

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області у травні 2015 року звернулось до суду з позовом, в якому просило до повного усунення порушень вимог пожежної та техногенної безпеки застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Транс» шляхом зобов'язання зупинити роботу АГЗП, який здійснює свою діяльність за адресою: м. Знам'янка, вул. Будьонного, 56/44 та опечатати (опломбувати) технологічне обладнання (заправні колонки) і вхідні двері до будівлі операторської автомобільного газозаправочного пункту.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду та прийняти нову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області було проведено планову перевірку додержання ТОВ «Партнер-Транс» вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, за результатами якої складено Акт № 63 від 15.05.2015.

З метою усунення встановлених під час перевірки порушень ТОВ «Партнер-Транс» вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області винесено припис б/н від 15.05.2015.

Звертаючись з позовом до суду про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи АГЗП ТОВ «Партнер-Транс» позивач зазначив, що подальша експлуатація АГЗП підприємства до усунення встановлених порушень пожежної безпеки створює загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.

Відповідно до частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області під час перевірки було встановлено допущення з боку відповідача ряду порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей, а саме: 1) п.12 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697, на об'єкті не створено добровільну пожежну охорону (ДПО). Діяльність ДПО не організовано відповідно до Порядку функціонування добровільної пожежної охорони, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 564. Не проведено обов'язкове особисте страхування членів ДПО відповідно до вимог нормативно-правових актів; 2) п. 1.16 розділу ІV Правил, електрощит (груповий електрощиток) не обладнано (захищено) автономною системою пожежогасіння; 3) п. 3.10. розділу V Правил, наявні переносні вогнегасники не розміщено шляхом навішування на вертикальну конструкцію на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника і на відстані від дверей, достатній для її повного відчинення; 4) п.1.17. розділу IV Правил, електророзетку та вимикач не встановлено на не горючій основі (конструкції) або з підкладанням під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата не менше ніж на 0,01 метра; 5) пунктів 1 та 4 ст. 53 Кодексу цивільного захисту України, не проведено монтаж системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення та забезпечити її підключення до пульта централізованого спостереження територіального органу ДСНС України; 6) п.4.3.1. наказу МНС України № 557 від 15.08.2007, працюючий персонал не забезпечено засобами індивідуального захисту органів дихання від бойових отруйних речовин, а також промисловими засобами індивідуального захисту органів дихання від небезпечних речовин з непростроченим терміном використання (зберігання); 7) постанови Кабінету Міністрів України №819 від 23.10.2013 «Про затвердження Порядку проведення навчання керівного складу та фахівців, діяльність яких пов'язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту», на об'єкті не розроблено та не затверджено програму навчання працівників до дій у надзвичайних ситуаціях (загальної підготовки, спеціальної підготовки, додаткової підготовки); 8) п.3.1.1. наказу МНС України № 557 від 15.08.2007, об'єкт не доукомплектовано постійно обновлюваним запасом відповідних медичних препаратів, сучасних антидотів та інших фармацевтичних препаратів.

Судом встановлено, позивачем не заперечується, що листом № 19/05-23 від 23.05.2015 ТОВ «Партнер-Транс» було повідомлено Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області про усунення порушень, визначених у пунктах 2-4, 6-8, що також підтверджується матеріалами справи.

Щодо порушення відповідачем пункту 12 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до приписів вказаного пункту Правил, з метою проведення заходів із запобігання виникненню пожеж та організації їх гасіння на підприємствах створюється добровільна пожежна охорона, для забезпечення функціонування якої утворюються пожежно-рятувальні підрозділи. Порядок функціонування добровільної пожежної охорони затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 564.

Частинами 1 та 2 статті 63 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у суб'єктів господарювання, населених пунктах для здійснення заходів із запобігання виникненню пожеж та організації їх гасіння органи місцевого самоврядування за рішенням територіальних громад, а також керівники суб'єктів господарювання можуть утворювати пожежно-рятувальні підрозділи для забезпечення добровільної пожежної охорони. Пожежно-рятувальні підрозділи для забезпечення добровільної пожежної охорони суб'єктів господарювання утворюються з числа їх працівників, а населених пунктів - з числа громадян, які постійно проживають у зазначеному населеному пункті.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що створення суб'єктом господарювання пожежно-рятувальних підрозділів для забезпечення добровільної пожежної охорони здійснюється на засадах добровільності та не є обов'язком останнього.

Спростовуючи доводи апелянта щодо наявності у відповідача обов'язку змонтувати автоматизовану систему раннього виявлення надзвичайних ситуацій та систем сповіщення, оскільки автомобільний газозаправний пункт, що належить останньому, віднесено до об'єктів високого ступеня ризику та ідентифіковано як об'єкт підвищеної небезпеки, колегія суддів зазначає, що вимоги щодо обладнання потенційно небезпечних об'єктів автоматичними системами раннього виявлення загроз надзвичайних ситуацій та тих надзвичайних ситуацій, що сталися, а також системами оповіщення про надзвичайні ситуації працюючого персоналу та населення, яке перебуває в зонах можливого ураження небезпечними чинниками, встановлені Правилами улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, затверджених наказом МНС України № 288 від 15.05.2006, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 5 липня 2006 року за № 785/12659.

Згідно з п. 4.1 Правил визначено перелік об'єктів, що підлягають обладнанню системами раннього виявлення надзвичайних ситуацій, до яких автомобільні газозаправні пункти не належать.

Щодо доводів апелянта на безпідставність посилання суду першої інстанції на Правила улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, оскільки останні застосовуються лише в частині, що не суперечить Кодексу цивільного захисту України, який має вищу юридичну силу, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані Правила є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, тоді як Кодекс цивільного захисту України містить лише загальну вимогу щодо обладнання об'єктів підвищеної небезпеки системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення населення у разі їх виникнення.

Окрім того, як вбачається зі змісту Акту перевірки № 63 від 15.05.2015, позивач самостійно посилається на Правила улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, затверджених наказом МНС України № 288 від 15.05.2006.

Посилання апелянта на неможливість проведення перевірки усунення відповідачем порушень чинного законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, оскільки на проведення планових перевірок введено мораторій у період з січня по червень 2015 року та розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про надання дозволу на проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки» № 317-р від 28.01.2015 надано дозвіл лише на проведення планових перевірок, що виключає можливість проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю), суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованим оскільки, як зазначалося раніше, відповідач про усунення порушень виявлених під час перевірки повідомив позивача листом від 23.05.2015 та надав план заходів щодо усунення недоліків, вичавлених у ході перевірки та викладених у приписі від 15.05.2015.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що чинне законодавство не містить обов'язкової умови щодо того, що усунення порушень має бути підтверджено саме Актом, складеним за наслідками проведення позапланової перевірки.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року в адміністративній справі № П/811/1693/15 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 27 листопада 2015 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: Т.І. Ясенова