Справа № 804/16183/14
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області

за позовом

Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області

до відповідача

за участю третьої особи

про

Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області

Державного підприємства «Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»

зобов’язання виконати вимогу,-

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила, зобов’язати управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області виконати певні дії, а саме: виконати вимоги Дніпродзержинської об’єднаної державної фінансової інспекції від 07.07.2014 р. № 830-16/1482 на загальну суму 1562365,72 грн., шляхом, визначеним у вимозі.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що відповідач у добровільному порядку не забезпечив виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією фінансово - господарської діяльності Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області порушень законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року адміністративний позов задоволено. Зобов’язано управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області виконати певні дії, а саме: виконати вимоги Дніпродзержинської об’єднаної Державної фінансової інспекції від 07.07.2014 р. № 830-16/1482 на загальну суму 1562365,72 грн., шляхом визначеним у вимозі.

Задовольняючи вимоги позивача щодо покладення на управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області обов’язку виконати вимогу від 07.07.2014 р., суд послався на обґрунтованість висновку контролюючого органу щодо завищення кредиторської заборгованості за загальним фондом державного бюджету по КПКВ 2803030 “Проведення земельної реформи” КЕКВ 2281 “Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм)” в сумі 1562365,72 грн. внаслідок завищення вартості послуг з інвентаризації земель, які надавалися відповідачу за договором з державним підприємством “Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою”.

Відповідач - управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповного дослідження матеріалів справи, невідповідність рішення суд обставинам справи, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 та задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач, зокрема, зазначив, що в ході проведення перевірки державних закупівель в управлінні Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області було встановлено завищення вартості послуг з інвентаризації земель, проте в ході проведення зустрічної звірки в державному підприємстві “Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою”, що є виконавцем робіт з інвентаризації земель, фахівцями ДФІ в Дніпропетровській області визначено вартість фактично виконаних ДП “Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою” робіт з інвентаризації земель, яка становить 2559777,75 грн., що перевищує суму укладеного договору, таким чином загальна сума кредиторської заборгованості в розмірі 2080872,00 грн. не перевищує вартості наданих послуг. Результати виконаних робіт внесені до Автоматизованої системи ведення державного кадастру та успішно використовуються.

Позивачем надані суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він вказує, що об’єкт контролю має кредиторську заборгованість з оплати робіт по інвентаризації земель, під час перевірки встановлено завищення кредиторської заборгованості станом на 01.03.2014р. за загальним фондом державного бюджету по КПКВ 2803030 “Проведення земельної реформи” КЕКВ 2281 “Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм)” в сумі 1562365,72 грн. внаслідок завищення вартості послуг з інвентаризації земель, які виконувалися по договору з державним підприємством “Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою”. Завищення вартості послуг з інвентаризації земель відбулося внаслідок не підтвердження виконання робіт по складанню технічного завдання, витрат на горизонтальну зйомку, створення цифрових планів і карт, внесення відомостей до бази даних Автоматизованої системи ведення державного кадастру, виготовлення копій технічного звіту, витрат на відрядження, а також застосування непередбачених законодавством коефіцієнтів, завищення індексу інфляції, чим порушено вимоги п. 1 ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.99 № 996, п. 11 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 513, “Розмірів оплати земельно-кадастрових робіт та послуг”, затвердженого спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 15.06.2001 № 97/298/124, Збірника укрупнених кошторисних розцінок на топографо-геодезичні та картографічні роботи, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 19.02.2003 № 29/м, наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.07.2007 № 330.

У судовому засіданні представник відповідача та третьої особи доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримали, зазначивши, що порушень Закону України «Про здійснення державних закупівель» відповідачем та третьою особою допущено не було. Відповідач також зазначив, що здійснення коригування показників бухгалтерського обліку без відповідних документів первинного бухгалтерського обліку не відповідає чинному законодавству.

Представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін оскаржувану постанову суду першої інстанції.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до абз. 2 п. 4 Порядку проведення перевірок державних закупівель Державною фінансовою інспекцією та її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013р. №631, п.п. 2 п. 11 та п.п. 1 п. 12 постанови Кабінету Міністри. України від 01.03.2014р. №65 “Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету”, на підставі направлення на проведення ревізії від 28.03.2014р. № 89, головним державний фінансовим інспектором Дніпродзержинської ОДФІ проведено перевірку державних закупівель в Управлінні Держземагентства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області за період з 01.01.2013р. по 01.03.2014р., якою встановлено порушення, що відображені в Акті перевірки від 06.06.2014 р. № 830-21/73 (а.с. 9-23).

Зазначений акт ревізії зі сторони управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області був підписаний начальником Управління із запереченнями.

За наслідками проведеної ревізії на адресу управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області з метою усунення виявлених порушень, недопущення їх виникнення в подальшому ДФІ в Дніпропетровській області направлено лист-вимогу від 07.07.2014 р. № 830-16/1482, де зазначено наступне.

Перевіркою фактичного стану отримання товарів, робіт або послуг, по яких станом на 1 березня 2014 року об’єкт контролю має кредиторську заборгованість з їх оплати встановлено завищення кредиторської заборгованості станом на 01.03.2014р. за загальним фондом державного бюджету по КПКВ 2803030 “Проведення земельної реформи” КЕКВ 2281 “Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм)” в сумі 1562365,72 грн. внаслідок завищення вартості послуг з інвентаризації земель, які виконувалися по договору з державним підприємством “Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою”. Завищення вартості послуг з інвентаризації земель відбулося внаслідок не підтвердження виконання робіт по складанню технічного завдання, витрат на горизонтальну зйомку, створення цифрових планів і карт, внесення відомостей до бази даних Автоматизованої системи ведення державного кадастру, виготовлення копій технічного звіту, витрат на відрядження, а також застосування непередбачених законодавством коефіцієнтів, завищення індексу інфляції, чим порушено вимоги п. 1 ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.99 № 996, п. 11 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 513, “Розмірів оплати земельно-кадастрових робіт та послуг”, затвердженого спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 15.06.2001 № 97/298/124, Збірника укрупнених кошторисних розцінок на топографо-геодезичні та картографічні роботи, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 19.02.2003 № 29/м, наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.07.2007 № 330.

У зв'язку з наведеним, зобов’язано управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області: відрегулювати по обліку та звітності по КПКВ 2803030 “Проведення земельної реформи” КЕКВ 2281 “Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм)” кредиторську заборгованість внаслідок завищення вартості виконаних робіт по проведенню інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності у сумі 1562365,72 грн.; надати до інспекції належним чином завірені копії акту звірки з ДП “Дніпропетровський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою”, меморіального ордеру № 6 “Накопичувальна відомість за розрахунками з іншими кредиторами”, звіту про заборгованість за бюджетними коштами (ф. № 7д).

Невиконання зазначеної вимоги стало підставою для звернення з позовом. Вимоги позивача не можна визнати такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» ( далі - Закон № 2939-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2939-XII Головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність відшкодування.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути відшкодовані шляхом пред’явлення адміністративного позову про зобов'язання вчинити певні дії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 28.10.2014 року (справа № 21-462а14).

Виходячи з викладеного, слід дійти висновку, що позов Інспекції про зобов'язання відповідача виконати вимогу не підлягає задоволенню.

Названу постанову залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.жовтня 2015 року, де зазначено, що вимоги, які стосуються видшкодування збитків, вирішуються шляхом подання майнового позову. Отже, судом визначено, що позивач звертається до учасників спірних правовідносин з вимогами, які стосуються відшкодування збитків.

Відповідно до ст..72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі зазначеного, апеляційну скаргу управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області задовольнити, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року скасувати. У задоволені позову - відмовити.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області – задовольнити.

У задоволені позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Постанову суду складено у повному обсязі 27.11.2015 р.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко