Справа № 808/8820/15
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/8820/15

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

01 грудня 2015 року

Справа № 808/8820/15

м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Кисіль Р.В., перевіривши матеріали адміністративного позову за позовною заявою Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області до Бердянської міської ради, третя особа – Комунальне підприємство Бердянської міської ради «Житлосервіс-7», про стягнення заборгованості, та виконання вимог ст.ст. 105, 106 КАС України,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Бердянської міської ради (далі – відповідач), третя особа – Комунальне підприємство Бердянської міської ради «Житлосервіс-7», в якому позивач просить: стягнути з відповідача заборгованість третьої особи у сумі 337936,26 грн.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Позов не відповідає вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України в частині долучення до позову доказів надіслання позову та доданих до нього матеріалів третій особі

Позов не відповідає вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України в частині долучення документу про сплату судового збору у розмірі визначеному законодавством.

За приписами пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка набрала чинності з 01.09.2015) за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано юридичною особою, встановлена ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, а за подання цим суб’єктом позову немайнового характеру – 1 розмір мінімальної заробітної плати. Тобто, для юридичної особи ставка судового збору за подання позову майнового характеру не може бути меншою за 1218 грн. та за позов немайнового характеру – 1218 грн.

Позивачем під час звернення до суду із цим позовом судовий збір не сплачено, при цьому позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 1218 грн.

До позову додане клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору обґрунтоване тим, що на теперішній час з реєстраційних рахунків позивача здійснюється оплата тільки по захищеним статтям КЕКВ, тобто виплата заробітної плати та оплата комунальних платежів. У позивача наявна заборгованість за господарськими зобов’язаннями, яка стягнута за наказом Господарського суду Запорізької області від 19.09.2014 №908/2530/14, у зв’язку із чим розрахункові рахунки позивача арештовані. Зазначає, що отримання бюджетних коштів на погашення заборгованості очікується найближчим часом, після чого буде здійснюватися фінансування потреб позивача по іншим видаткам, в тому числі і на сплату судового збору. Посилаючись на те, що позивач є бюджетною, неприбутковою організацією та враховуючи скрутне матеріальне становище, відсутність фінансування та арештовані розрахункові рахунки просить суд відстрочити сплату судового збору позивачем.

Вирішуючи клопотання позивача суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі (частина перша статті 8 Закону № 3674-VІ).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону № 3674-VІ суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати – це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі “Креуз проти Польщі” (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв’язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов’язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 87, 88 КАС України, Закону № 3674-VІ, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім’ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 88 КАС України та статтею 8 Закону № 3674-VІ повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв’язку із цим обставини, пов’язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до частини першої статті 10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно з частиною другою статті 10 КАС України не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

З урахуванням вимог статті 88 КАС України, суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VІ, з власної ініціативи.

Суд зазначає, що в обґрунтування зазначеного клопотання позивачем не надано жодного доказу, а тому посилання на відсутність у позивача коштів саме на сплату судового збору не може бути підставою для звільнення позивача від сплати судового збору, у встановленому чинним законодавством розмірі та порядку.

На підставі викладено, суд не знаходить підстав для задоволення зазначеного клопотання та звільнення від сплати судового збору з підстав, наведених позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 108, 160, 165 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Бердянської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська інвестиційно-будівельна компанія» про стягнення коштів за податковим боргом - залишити без руху.

2. Надати Бердянській об’єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області строк для усунення недоліків позовної заяви до 17 грудня 2015 року

3. Бердянській об’єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області необхідно у встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви надати до суду оригінал документу про сплату судового збору у сумі 1218 грн., докази надіслання позову та доданих до нього документів третій особі.

4. Роз’яснити Бердянській об’єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області, що згідно з п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, якщо у встановлений судом строк, позивач не усуне недоліки позовної заяви, її буде повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

5. Копію цієї ухвали надіслати Бердянській об’єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль