Справа № 2а-5086/11/1370
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року № 2а-5086/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправною та скасування державної реєстрації транспортного засобу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (надалі УДАІ ГУ МВС у Львівській області), у якому просить суд визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію транспортного засобу, а саме: MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, дата реєстрації 21.08.2009 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем не набувалось права власності на вказаний автомобіль, не видавалось будь-яких довіреностей на ввезення, реєстрацію транспортних засобів, не подавалось будь-яких заяв та інших документів необхідних для такої реєстрації, а тому дана реєстрація є протиправною та підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідач явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Клопотань процесуального характеру та заперечень на позов не подав.

Відповідно до статей 71 та 128 КАС України розгляд справи завершувався за наявними у справі доказами.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті першої Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» №1963-ХІІ від 11.12.1991 року, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, - платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є субєктами оподаткування.

Згідно з статею 3 згаданого Закону перша реєстрація в Україні це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що вказаний вид податку сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрації, перереєстрації транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічних огляд. При цьому, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, що сплачується фізичними особами, розраховується саме фізичною особою за ставками, встановленими цим Законом.

Як вбачається з частини четвертої статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» - фізичні особи платники податків, зобовязані предявляти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Одночасно з цим, частиною шостою статті 5 вказаного Закону передбачено, що у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не проводяться.

Враховуючи наведені вище правові норми, суд приходить до висновку, що ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року (далі - Порядок) передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Міністерством промислової політики, Державною митною службою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Як вбачається з вказаного Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків та зборів (обовязкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до підпункту 40 пункту 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №341 від 14.04.1997 року Державтоінспекція, відповідно до покладених на неї завдань, контролює внесення обовязкових платежів власниками транспортних засобів.

Згідно з статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією України та Законами України.

Отже, проведенню державної реєстрації транспортного засобу обовязково передує попередня сплата за нього податку з власників транспортних засобів. Реєстрація транспортного засобу без сплати встановленого законом податку тягне за собою відповідальність посадових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснили таку реєстрацію.

Як встановлено судом з матеріалів справи, Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області проведено державну реєстрацію транспортного засобу марки MERCEDES-BENS SPRINTER , державний номер НОМЕР_1, за ОСОБА_1

Дані обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються матеріалами справи.

В матеріалах справи наявна ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 04.01.2011 року про відкриття провадження у справі №2а-11457/10/1370 за адміністративним позовом ДПІ у Галицькому районі м.Львова до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів з якої вбачається, що податок з власників транспортних засобів при реєстрації вищенаведених автомобілів до бюджету не надходив.

Також, в матеріалах справи наявний висновок експерта № 6/749від 19.12.2014 року, складений Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром ГУ МВС України у Львівській області, відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_1 на документах поданих відповідачу виконано іншою особою, а також постанова старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелецького В.І. від 10.11.2012 року, якою ОСОБА_1 визнано потерпілою у кримінальній справі №181-0062, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за фактом зловживання службовим становищем та перевищенням службових повноважень.

Суд зазначає, що при здійсненні державної реєстрації транспортного засобу органи ДАІ МВС України зобовязані провести перевірку сплати вказаного мита та інших податків (зборів) і лише при наявності квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів при першій реєстрації в Україні разом з іншими необхідними документами, - здійснювати реєстрацію такого автомобіля.

У разі відсутності відомостей про сплату мита та інших податків (зборів), передбачених законодавством при імпорті автомобілів, або встановлення факту, що документи, які підтверджують їх сплату, є фіктивними чи підробленими, органи ДАІ відмовляють у реєстрації транспортних засобів, а якщо такий факт встановлено в період експлуатації автомобіля після його реєстрації, відповідно до абзацу 3 п. 40 Порядку, скасовують реєстрацію незалежно від того, хто є власником автомобіля - особа, що придбала за кордоном та ввезла в Україну цей транспортний засіб, чи інша особа, яка набула право власності на нього в подальшому.

Таким чином, встановлення факту несплати податку з власників транспортних засобів, самохідних машин та механізмів при першій реєстрації транспортного засобу є підставою для скасування такої державної реєстрації. Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 22.10.2013 року у справі № 21-104а13.

Оскільки з поданих суду матеріалів та пояснень вбачається, що позивач як особа яка зазначена в реєстраційних документах, а також його довірений представник при проведенні першої реєстрації транспортних засобів сум податку з власників транспортних засобів не сплачував; про вчинення протиправних дій на предмет реєстрації на його ім'я вищезгаданих транспортних засобів повідомив правоохоронні органи, вказане дає суду підстави вважати, що дана реєстрація транспортних засобів проведена із порушенням Порядку, що є наслідком визнання дій УДАІ ГУ МВС у Львівській області щодо здійснення державної реєстрації на ім'я позивача автомобіля марки MERCEDES-BENZ SPRINTER, 2002 року випуску (д.н.з. НОМЕР_2) протиправною та сама реєстрація на імя позивача підлягає скасуванню.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з статтею 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Закріплений у частині 2 статті 11 КАС України принцип диспозитивності полягає у тому, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до статті 162 КАС України у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що необхідно визнати протиправними дії УДАІ ГУ МВС України у Львівській області щодо реєстрації на ім'я ОСОБА_1 транспортного засобу: марки MERCEDES-BENS SPRINTER , державний номер НОМЕР_1 (21.08.2009 року дата реєстрації) та скасувати першу реєстрацію на ім'я ОСОБА_1 транспортного засобу: марки MERCEDES-BENS SPRINTER, державний номер НОМЕР_1 (21.08.2009 року дата реєстрації).

Відповідно до статті 94 КАС України слід стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у сумі 3,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії УДАІ ГУ МВС України у Львівській області щодо реєстрації на ім'я ОСОБА_1 транспортного засобу: MERCEDES-BENS SPRINTER , 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (21.08.2009 року дата реєстрації).

Скасувати першу реєстрацію на ім'я ОСОБА_1 транспортного засобу: марки MERCEDES-BENS SPRINTER , 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (21.08.2009 року дата реєстрації).

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3,40 грн.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 30 листопада 2015 року.

Суддя М.В. Лейко-Журомська