Справа № 806/4251/15
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"26" листопада 2015 р. Справа № 806/4251/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю сторін:

представника позивача: Галагуз Д.М.

представника апелянта: Мацієвської Т.В.

представника відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Яромир" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" вересня 2015 р. у справі за позовом Селянського фермерського господарства "Ткаченки" до ОСОБА_5, державного реєстратора Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Яромир" про скасування рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2015 року Селянське фермерське господарство "Ткаченки" звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_5, державного реєстратора Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Яромир". Позивач просив скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 23877659 від 25.08.2015; 23476697 від 06.08.2015; 23476848 від 06.08.2015; 23588161 від 12.08.2015. Зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 серпня 2015 року № 23476697 та № 23476848, від 12 серпня 2015 року № 23588161 та від 25 серпня 2015 року № 23877659.

Встановлено ОСОБА_5, державному реєстратору Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, строк у п'ять днів з дня набрання постановою законної сили для подання звіту про виконання постанови.

Не погоджуючись з прийнятою постановою третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Яромир" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 23 січня 2007 року між Селянським фермерським господарством "Ткаченки" (Орендар) та Орендодавцями, зокрема ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, укладено договори оренди земельних ділянок. За умовами цих договорів Орендодавці надають, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Антопільської сільської ради, Андрушівського району Житомирської області.

Земельні ділянки на підставі державних актів на право приватної власності на землю належать Орендодавцям, а саме: ОСОБА_6 згідно державного акту серії НОМЕР_3, кадастровий номер ділянки НОМЕР_1; ОСОБА_7 згідно державного акту серії НОМЕР_2, кадастровий номер ділянки НОМЕР_4; ОСОБА_7 згідно державного акту серії НОМЕР_5, кадастровий номер ділянки НОМЕР_6.

23 січня 2008 року Орендодавцем - ОСОБА_9 та позивачем (Орендар) також укладено договір оренди земельної ділянки. Відповідно до умов цього договору Орендарем прийнято в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Антопільської сільської ради, Андрушівського району Житомирської області, та належить Орендодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ № 054119, кадастровий номер ділянки НОМЕР_7.

Вказані договори були укладені на 15 років і набрали чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

На виконання договорів Орендодавцями та Орендарем складені та підписані акти прийому передачі земельних ділянок.

Зазначені договори оренди земельних ділянок містять відмітку про їх реєстрацію у Андрушівському районному відділі Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру", про що у державному реєстрі земель Антопільської сільської ради вчинено записи від 30 січня 2007 року за №№ 16, 15, 23 та від 09 квітня 2008 року за № 01.

У подальшому Орендодавцями - ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 та Орендарем - СФГ "Ткаченки" досягнуто згоди щодо внесення змін до договорів оренди земельних ділянок, зареєстрованих в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Антопільської сільської ради за № 23, № 15 та №16 від 30.01.2007 і № 01 від 09.04.2008, про що підписано відповідні додаткові угоди. Копії цих додаткових угод залучено до матеріалів справи.

Разом з цим, судом з'ясовано, що у серпні 2015 року право оренди щодо земельних ділянок за кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_4, НОМЕР_6, НОМЕР_7 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Яромир" відповідно до рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_5, а саме:

- від 06 серпня 2015 року № 23476697, яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4. Підставою виникнення іншого речового права є договір оренди землі б/н від 05.08.2015, укладений між Орендодавцем - ОСОБА_7 та Орендарем - ТОВ "Яромир", строком на 15 років;

- від 06 серпня 2015 року № 23476848, яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_6. Підставою виникнення іншого речового права є договір оренди землі б/н від 05.08.2015, укладений між Орендодавцем - ОСОБА_7 та Орендарем - ТОВ "Яромир", строком на 15 років;

- від 12 серпня 2015 року № 23588161, яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1. Підставою виникнення іншого речового права є договір оренди землі б/н від 08.08.2015, укладений між Орендодавцем - ОСОБА_6 та Орендарем - ТОВ "Яромир", строком на 15 років;

- від 25 серпня 2015 року № 23877659, яким проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_7. Підставою виникнення іншого речового права є договір оренди землі б/н від 08.08.2015, укладений між Орендодавцем - ОСОБА_9 та Орендарем - ТОВ "Яромир", строком на 20 років.

На підставі цих рішень відповідачем внесено записи про інше речове право до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №№ 10709496, 10709616, 10764148, 10907175.

Дані обставини підтверджені витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права), сформованими 28.08.2015, та матеріалами реєстраційних справ щодо вказаних земельних ділянок.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам. що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Даний спір зводиться до вирішення питання про те, чи може вважатися остання реєстрація законною за обставин, коли державним реєстратором не вчинено дій щодо витребування інформації про наявність вже зареєстрованих прав на відповідні земельні ділянки.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції виходив з того, обов'язок реєстратора перевірити таку інформацію випливає зі змісту його повноважень, передбачених пунктами 1 та 81 частини другої статті 9 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-VI «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952-VI). Також послався на лист Державної реєстраційної служби України, у якому рекомендовано при реєстрації договорів оренди земельних паїв запитувати інформацію у повноважних органів щодо наявності вже зареєстрованих прав інших осіб на ці ж земельні ділянки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно зі ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV), - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону № 1952-IV передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

У частині 4 статті 3 Закону № 1952-IV установлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відносини із реєстрації договорів оренди землі, на час укладення позивачем договорів оренди земельних ділянок, регулювалися, зокрема, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 року № 161-XIV, Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073, Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 року N 174 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за N 641/7962, Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року N 43 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року за N 354/3647.

У відповідності до ч.1 ст.210 Цивільного кодексу України (зі змінами та доповненнями) правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 року № 161-XIV (у редакції, чинній на момент укладення позивачем договорів оренди), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Частиною 2 статті 125 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент укладення позивачем договорів оренди) визначено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом (ст.20 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 року № 161-XIV, у редакції, чинній на момент укладення позивачем договорів оренди).

Єдині умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок (далі - договори оренди), на час укладення позивачем зазначених договорів оренди, були визначені Порядком державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073.

Відповідно до п.2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року № 2073 (у редакції, чинній на час укладення позивачем договорів, надалі - Порядок № 2073), державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Згідно зі п.п.12, 13 Порядку № 2073, факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи. Печатка та підпис ставляться на всіх примірниках договору оренди (суборенди). Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком. Книга записів державної реєстрації договорів оренди землі ведеться окремо в розрізі кожної сільської, селищної, міської ради, а також у розрізі Київської, Севастопольської міської державної адміністрації. Книга прошнуровується, засвідчується підписами сільського, селищного, міського голови та начальника районного відділу, міського управління (відділу) земельних ресурсів і скріплюється печатками.

Датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації (п.14 Порядку № 2073).

Пунктом 4.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 року N 174 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за N 641/7962 (чинного на момент укладення позивачем договорів) визначено, що державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації.

В силу приписів п.3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року N 43 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року за N 354/3647, державна реєстрація договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Аналіз наведених правових норм свідчить на користь висновку, що державна реєстрація договорів оренди землі, відповідно до законодавства, яке діяло на момент укладення позивачем договорів оренди земельних ділянок, здійснювалась шляхом відповідного запису у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі.

Наявний в матеріалах справи лист начальника Відділу Держземагенства в Андрушівському районі Житомирської області від 28.08.2015 року за вих. № 32-607-0.2-2875/2-15 підтверджує факт наявності в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі записів від 30 січня 2007 року за №№ 16, 15, 23 та від 09 квітня 2008 року за №01 щодо реєстрації договорів оренди землі, укладених між СФГ "Ткаченки" та ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_6

Також у цьому листі зазначено, що відмітки про зняття або заборони по даних договорах в книзі відсутні.

Колегія суддів наголошує, що договори оренди земельних ділянок від 23 січня 2007 року та 23 січня 2008 року набрали чинності з моменту їх державної реєстрації - 30 січня 2007 року і 09 квітня 2008 року відповідно, тому строк їх дії ще не закінчився.

Судом встановлено, що у серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Яромир" звернулося до Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області із заявами про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо іншого речового права), а саме реєстрацію виникнення права оренди земельних ділянок, право власності на які у власників цих земельних ділянок виникло та оформлено до 1 січня 2013 року.

Заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень розглянуто державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_5 і прийнято ряд рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якими проведено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 та, одночасно, реєстрацію іншого речового права - право оренди земельної ділянки за ТОВ "Яромир".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (ч.4 ст.15 Закону № 1952-IV).

За змістом частини 2 статті 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Взаємодія органу державної реєстрації прав та органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру передбачена статтею 28-1 Закону № 1952-IV.

Частиною 2 цієї статті згаданого Закону встановлено, що орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, надає органу державної реєстрації прав інформацію про: державну реєстрацію земельної ділянки (дату державної реєстрації, орган, що здійснив таку реєстрацію); кадастровий номер, площу, місце розташування земельної ділянки; кадастровий план зареєстрованої земельної ділянки в електронній (цифровій) формі. Орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, надає органу державної реєстрації право доступу до перегляду кадастрових карт (планів) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інформація, одержана від органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, вноситься державним реєстратором під час здійснення державної реєстрації прав на відповідний об'єкт до розділу Державного реєстру прав, який містить відомості про нерухоме майно.

Необхідності запитувати інформацію про зареєстровані права оренди на земельні ділянки відповідно до законодавства, яке діяло до 01.01.2013 року висловила і Державна реєстраційна служба України у листі від 06.08.2013 року № 2951/05-15-13 "Щодо запобігання випадкам подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними правонабувачами". У цьому листі, зокрема, вказано, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

При цьому суд ураховує, що на сьогоднішній день в Україні не існує єдиної бази, за допомогою якої можна встановити реєстрацію прав, які виникли та зареєстровані до 01 січня 2013 року.

Однак, відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав, які виникли та зареєстровані до 01.01.2013 року, не може позбавляти особу цього права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме державний реєстратор як суб'єкт владних повноважень, з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та уникнення подвійної реєстрації повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року.

Судом з'ясовано, що відповідачем належним чином не перевірено чи вже зареєстроване право оренди на вказані земельні ділянки чи ні.

Колегія суддів вважає, що реєстрація договорів оренди землі за новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року та виходячи з норм ст.244-2 КАС України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Державна реєстрація припинення іншого речового права СФГ "Ткаченки" на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_4, НОМЕР_6, НОМЕР_7 на підставі договорів оренди земельної ділянки від 23.01.2007 та 23.01.2008 не здійснювалась, укладені позивачем з Орендодавцями договори оренди земельних ділянок не визнані недійсними, а здійснена 30 січня 2007 року і 09 квітня 2008 року Андрушівським районним відділом Житомирської регіональної філії "Центр державного земельного кадастру" державна реєстрація - не скасована та є чинною.

В силу пункту 6 частини 1 статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач під час прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06 серпня 2015 року № 23476697 та № 23476848, від 12 серпня 2015 року № 23588161 та від 25 серпня 2015 року № 23877659 діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних дій не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Яромир" залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" вересня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Селянське фермерське господарство "Ткаченки" вул.Матросова,б.16,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13400

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_5, державний реєстратор Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області вул.Леніна,29,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13400

4-третій особі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Яромир" - вул.Жовтнева,7,с.Антопіль,Андрушівський район, Житомирська область,13414,