Справа № 2-а-6196/2010
Суддя: Дубановська І. Д.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6196-2010
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року Суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області І.Д. Дубановська, розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління пенсійного Фонду України в м. Слов'янську Донецької області, третя особа: Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області, про визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання відповідача вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного Фонду України в м. Слов'янську Донецької області про визнання протиправними дій про призначення їй та сплату щомісячної соціальної державної допомоги в менших розмірах ніж передбачено Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Свої вимоги позивач обгрунтувала тим, що вона відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», віднесена до категорії «дітей війни» і має право на щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Така допомога їй у 2006-2007 р.р. не виплачувалась, а з І січня 2008 р. по теперішній час виплачується не в повному обсязі. Слід зазначити, що відповідно до п. 17 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом зупинена на 2006 рік дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист Дітей війни». Враховуючи, що розмір мінімальної пенсії за віком встановлено на рівні прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність та те що мінімальна пенсія за віком у 2007 р., складала в січні-березні 380 грн., у квітні-вересні 410,06 грн., у жовтні-грудні 415,11 грн. У 2007 році (з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року) їй не сплачено зазначеної допомоги в сумі 710 грн. 91 коп., враховуючи, що Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. скасовані неконституційні положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». У 2008 році мінімальна пенсія складала у квітні - червні 481 грн., у липні - вересні - 482 грн., у жовтні - грудні 498 грн. Фактично йому у цей період було сплачено 10 % від мінімальної пенсії, тобто у січні - березні по 47 грн. щомісячно, у квітні - червні по 48,10 грн. щомісячно, у липні - вересні по 48,20 грн. щомісячно, у жовтні - грудні по 49,80 грн. щомісячно. Вважає, що йому в 2008 році (з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року) не сплачено 715 грн. 23 коп. За 2009 рік йому також не донараховано та не сплачено 1240 грн. 20 коп., а за дев'ять місяців 2010 року - 1448 грн. 10 коп. Тому просить суд, визнати дії відповідача протиправними, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист Дітей війни» за періоди з 9.07.2007 року по 31.12.2007 року у сумі 710 грн. 91 коп., з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року у сумі 715 грн. 23 коп., з 1.01.2009 року по 31.10.2009 року у сумі 996 грн., з 1.11.2009 року по 31.12.2009 року у сумі 244 грн. 28 коп., з 1.01.2010 року по 31.03.2010 року у сумі 476 грн. 10 коп., з 1.04.2010 року по 30.09.2010 року у сумі 972 грн., що разом становить 4114 грн. 24 коп., а також повернути йому сплачений судовий збір.

В судове засідання позивач не з'явилася подавши заяву про слухання справи у її відсутність.

Відповідач управління Пенсійного Фонду України в Слов'янському районі Донецької області в судове засідання не з'явились, причини не явки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Третя особа - головне управління Державного казначейства України в Донецькій області, повідомлені належним чином про час та слухання справи до суду не з'явились, причини не явки суду не повідомили.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так в суді з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до категорії «діти війни», що підтверджується пенсійним посвідченням та відповідною відміткою (а.с. 4).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» - дітям війни пенсії, або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

У 2007 році, статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» (Закон № 489-У) від 19.12.2006 року, було зупинено дію ст. 6 Закону № 2195-ІУ.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року положення ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», в частині зупинення дії ст. 6 Закону № 2195-ІУ, були визнані такими, що не відповідають Конституції України, неконституційними. Таким чином з дня ухвалення зазначеного рішення Конституційного Суду України, положення ст. 6 Закону № 2195-ІУ, повинно було застосовуватись.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» розміри мінімальної пенсії за віком складали: з 01.04.2007 р. - 410,06 грн.; з 01.10.2007 р. - 415,11 грн. Тобто за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., позивач мав право на отримання підвищення до пенсії, на підставі ст. 6 Закону № 2195-ІУ.

Пунктом 41 підпункту 2 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у Законі України "Про соціальний захист дітей війни" текст статті 6 викладено в такій редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року (Закон №107-УІ) визнано такими, що не відповідають Конституції України, згідно рішення Конституційного Суду України № Юрп/2008 від 22.05.2008 року. Таким чином з часу ухвалення рішення Конституційного Суду України, тобто з 22.05.2008 року у позивача виникло право на отримання доплати до пенсії відповідно до Закону № 2195-ІУ..

У 2009-2010 роках положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не змінювалось та не зупинялось, тому відповідач повинен був при нарахуванні та сплаті зазначеного виду соціальної допомоги керуватись положенням зазначеної норми закону, а не Постановою КМУ № 530 від 28.05.2008 року. Так в своєму рішенні № 6-рп/2007 від 09.07.2007 р. Конституційний Суд України зазначив, що утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини другої статті 6 частини другої статті 19, частини першої статті 68 Конституції України (254к/96-ВР) вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Тому при вирішенні цього питання відповідач повинен керуватись нормами спеціального закону.

З огляду на викладене, суд .вважає, що позовні вимоги про нарахування та виплату підвищення пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 30 вересня 2010 року підлягають задоволенню, але нарахування за вказаний період часу соціальної допомоги позивачу, як «дитині війни» повинно проводитись з урахуванням фактично виплачених сум підвищення, що виплачувалася позивачеві відповідно до внесених змін до Закону України „Про соціальний захист дітей війни", оскільки відповідно до ч. 2 ст.

19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Предметом спору по даній справі є зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме здійснити нарахування та виплатити державну соціальну допомогу. Визначення розміру нарахування у вказаних правовідносинах є функцією суб'єкта владних повноважень, у даній справі - відповідача. У зв'язку з цим, суд вважає, що в цій частині - визначення та стягнення конкретної суми допомоги позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 10 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що всі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З матеріалів справи видно, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 54,40 грн. (а.с.1) на розрахунковий рахунок Державного бюджету м. Слов'янська, за таких обставин суд вважає належним, стягнути з Державного бюджету м. Слов'янська на користь ОСОБА_1 витрати по судовому збору в сумі 54,40 грн.

Керуючись ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України « Про соціальний захист дітей війни», Законами України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», «Про Державний бюджет України на 2007 рік», «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», «Про Державний бюджет України на 2009 рік», «Про Державний бюджет України на 2010 рік» постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року за № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, Рішенням Конституційного Суду України № Юрп/2008 від 22.05.2008 року, ст.ст. 2, 159, 161, 162, 163, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного Фонду України в місті Слов'янську Донецької області стосовно несплати в повному обсязі в період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 30 вересня 2010 року підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в місті Слов'янську Донецької області здійснити ОСОБА_1 за період часу з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 30 вересня 2010 року, нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням фактично виплачених сум підвищення.

Стягнути з Державного бюджету міста Слов'янська Донецької області на користь ОСОБА_1 витрати по судовому збору в сумі 54 грн. 40 коп.

В задоволенні іншої частині вимог - відмовити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Слов'янську Донецької області у двомісячний строк з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі надати до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звіт про виконання даної постанови.

Постанова набуває чинності з дня закінчення строку на її апеляційне оскарження. Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Донецької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання, до Слов'янського міськрайонного суду, та її копії до апеляційного адміністративного суду Донецької області.

Судця Слов'янського /У^

міськрайонного суду ОСОБА_2