Справа № 2а-1309/11/0970
Суддя: Черепій П.М.
Дата ухвалення: 2011-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2011 р. Справа № 2a-1309/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Черепія П.М.

при секретарі Данилюк І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції в Верховинському районі

до відповідача: ОСОБА_1

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, представник, довіреність №376/9/10-08 від 17.03.2011 року.

від відповідача: не зявився

про стягнення податкового боргу в сумі 102,04 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Верховинському районі звернулась в суд з адміністративним позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 102,04 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті прибуткового податку на доходи від підприємницької діяльності за 2010 рік в сумі 102,04, в тому числі штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового зобовязання в сумі 12,04 грн. Вказана заборгованість виникла в результаті несплати податкових зобовязань визначених відповідачем самостійно, згідно декларації про доходи від 30.01.2010 року.

Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Наданим правом на подання заперечення проти позову не скористався. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не подав.

За таких обставин суд вбачає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності відповідача.

Вислухавши представника позивача, дослідивши подані докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 21 січня 2005 року Верховинською районною державною адміністрацією проведено державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (а.с. 11).

ОСОБА_1 30.01.2010 року до ДПІ в Верховинському районі було подано декларацію про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2009 року або за інший звітний період (а.с. 12-13). Одночасно у п. 3.2 розділу 3 позивачем задекларовано передбачуваний сукупний оподатковуваний дохід у 2010 році у розмірі 1200,00 грн. (а.с. 13).

На підставі наданої ОСОБА_1 декларації про очікуваний дохід до кінця 2010р. відповідачем було проведено розрахунок сум прибуткового податку на 2010 рік на загальну суму 180 грн. (а.с. 14).

Починаючи з 01.01.1993 р., громадяни сплачують прибутковий податок відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», яким визначено коло платників прибуткового податку, об'єкти і ставки оподаткування.

Статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян»встановлено, що оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи.

Згідно зі статтею 2 Декрету об'єктом оподаткування у громадян є сукупний оподаткований дохід за календарний рік.

Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу.

Відповідно до п. 1.2. ст.1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»встановлено, що дохід - це сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Розділом 1 Декрету відповідно до положень Указу Президента України «Про збільшення неоподатковуваного мінімуму та ставки прогресивного оподаткування доходів громадян»№519/94 від 13.09.1994 р. закладено принцип рівного підходу до оподаткування доходів всіх громадян, які мають постійне місце проживання в Україні, незалежно від джерел отримання цих доходів, який реалізується шляхом обчислення податку із сукупного річного доходу, який складається з місячних сукупних оподатковуваних доходів за ставками прогресивного оподаткування при дотриманні відповідних гарантій (неоподаткований мінімум та виключення деяких виплат з переліку оподатковуваних доходів - ст.5, 6 Декрету).

Конституційний Суд України зазначив, що даний Указ прийнято відповідно до положень Конституції (Основного Закону) України від 20.04.1978 р. (п.7-4 ст.114-5). Згідно з цією конституційною нормою Президент України мав повноваження ухвалювати «укази з питань економічної реформи, неврегульованих законами України, які діють до прийняття відповідних законів». Положення цього Указу застосовуються з 1996 р. Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів України для розрахунку надходжень від податків, зборів (обов'язкових платежів), а також визначення сум штрафів за адміністративні правопорушення.

Обчислення податку з фактичного річного доходу провадиться податковими органами за місцем постійного проживання платника, а якщо його діяльність здійснюється в іншому місці - за місцем здійснення цієї діяльності з обов'язковим повідомленням податковому органу за місцем постійного проживання громадянина про розміри одержаного ним доходу і сплаченого податку за минулий рік.

Відповідно до п.2 ст. 14 вказаного Декрету оподаткування доходів громадян податковими органами здійснюється на підставі: декларацій громадян про очікуваний (оціночний) у поточному році або про фактично одержані ними протягом року доходи; матеріалів перевірок діяльності громадян, проведених податковими органами; отриманих від підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності відомостей про нараховані та виплачені платникам суми доходів і суми утриманих з них податків за формою, встановленою центральним податковим органом.

Пунктом 3 ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992р. № 13-92 «Про прибутковий податок з громадян»встановлено, що податок, обчислений податковими органами, сплачується в такому порядку: протягом року платники щоквартально сплачують до бюджету по 25 процентів річної суми податку, обчисленої за доходами за попередній рік, а платники, які вперше залучаються до сплати податку, - 25 процентів суми, обчисленої їм податковими органами за оціночним доходом на поточний рік. Для сплати авансових платежів податку встановлюються такі строки протягом року: до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада. У разі значного збільшення або зменшення протягом року доходу платника податковими органами може бути проведено перерахунок сум податку за строками сплати податку, що не настали.

Відповідно до п. 14.3. Інструкції «Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю», затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21 квітня 1993 року № 12 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 9 червня 1993 р. за № 64, оподаткування доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності податковими органами здійснюється на підставі: податкових декларацій за звітний податковий період, які надаються наростаючим підсумком з початку року (за квартал; півріччя, три квартали, рік); матеріалів перевірок діяльності таких осіб, проведених податковими органами; отриманих від податкових агентів податкових розрахунків про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь таких платників податків, а також суми утриманих з них податків за встановленою формою.

За змістом п.14.4. даної інструкції податок, обчислений податковими органами, сплачується в такому порядку: протягом року платники щоквартально сплачують до бюджету по 25 відсотків річної суми податку, обчисленої за доходами за попередній рік, а платники, які вперше залучаються до сплати податку, - 25 відсотків суми, обчисленої їм податковими органами за оціночним доходом на поточний рік.

З викладеного вбачається, що порядок обчислення і сплати податку, вставлений у пп. «б»п.1 ст. 14 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», яким передбачено обчислення податку на підставі декларацій, поданих громадянами про очікуваний (оціночний) у поточному році дохід або про фактично одержані у звітному календарному році доходи та інших відомостей про доходи громадян, визначених у цьому розділі, не містить будь-яких виключень або обмежень щодо платників які не вперше сплачують даний податок, тобто які продовжують сплачувати податки.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно було розраховано прибутковий податок на 2010 рік у відповідності до зазначеного у декларації передбачуваного сукупного оподатковуваного дохіду у 2010 році у розмірі 1200,00 грн. (а.с. 13).

Перерахування утриманих сум податку до бюджету підприємства, установи, організації та фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності здійснюють у порядку, передбаченому статтею 10 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян».

Згідно підпункту 1.1. пункту 1 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»платники податків - фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкці.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачу за несплату прибуткового податку на суму такої несплати нараховано штрафні санкції в розмірі 12,04 гривень, які ним не сплачена.

Згідно підпункту 5.2.1. пункту 5.2. статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом та визначене в податкових вимогах, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2. цього пункту, який передбачає процедуру апеляційного узгодження даного зобов'язання, шляхом подання скарг до вищестоящих за підпорядкуванням контролюючих органів та звернення до суду.

Відповідно підпункту 6.2.1. пункту 6.2. статті 6 зазначеного Закону у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

На виконання ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»ОСОБА_1 надсилалась перша податкова вимога та друга податкова вимога від 26.01.2011 року за № 6. Дані вимоги відповідачем отримані 09.02.2010 року та 26.01.2011 року, що підтверджується підписами відповідача, однак залишені без виконання (а.с. 16).

Таким чином, станом на 29.03.2010 року, за відповідачем рахується заборгованість по сплаті податкового зобовязання, штрафних санкцій, за 2010 рік у сумі 102,04 грн., що підтверджується довідкою начальника ДПІ в Верховинському районі № 24 від 29.03.2011 року (а.с. 17).

Відповідно до п.п. 3.1.1 ст. 3 «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»активи платників податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобовязань виключно за рішенням суду.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись п.3 ст. 9 Закону України "Про систему оподаткування", ст.ст. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути податковий борг по платежах до бюджету в сумі 102 (сто дві гривні) 04 копійки за рахунок активів відповідача СГД ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, смт. Верховина, прис. Грабовець.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 20.05.2011 року.