Справа № 2-а-4917/09/0270
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2013-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

08 лютого 2013 р. Справа № 2-а-4917/09/0270

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського Олександра Ванадійовича,

суддів: Свентуха Віталія Михайловича,

Поліщук Ірини Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Поливаної Катерини Павлівни

заявника: ОСОБА_2,

представника Міністерства оборони України: не з'явився;

представника ДВС: Белза О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про накладення штрафу на відповідальну особу за ненадання звіту про виконання рішення суду в адміністративній справі №2-а-4917/09/0270 за позовом: ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про накладення штрафу на ОСОБА_4 у порядку статті 267 КАС України за неподання звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі № 2-а-4917/09/0270.

У судовому засіданні ОСОБА_2 подану заяву підтримав, просив суд задовольнити її повністю.

Представник Міністерства оборони України у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про дату, час та розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Представник державної виконавчої служби у судовому засіданні проти задоволення заяви про накладення штрафу не заперечував, зазначивши, що жодних пояснень не має.

Відповідно до ч.5 ст. 267 КАС України питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

З'ясувавши думку осіб, які беруть участь у справі, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2009 року адміністративний позов задоволено повністю. Дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_2, як військовослужбовцю, звільненому з військової служби, у якого настала інвалідність 3 групи, що пов'язана із проходженням військової служби, за постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 21.02.2007р. визнано неправомірними та зобов'язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу, як військовослужбовцю, звільненому з військової служби, у якого настала інвалідність 3 групи у 2006 році, що пов'язана із проходженням військової служби, за постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 21.02.2007р. у розмірі 48-місячного грошового забезпечення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду 05.04.2011р. апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без розгляду.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, Міністерство оборони України звернулось із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, однак ухвалою від 30.11.2011 року касаційна скарга Міністерства оборони України залишена без задоволення, а рішення суду Київського апеляційного адміністративного суду - без змін.

Таким чином, судове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.12.2009 року набрало законної сили.

У зв'язку зі зверненням ОСОБА_2 до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, ухвалою суду від 23 квітня 2012 року зобов'язано Міністерство оборони України подати протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили звіт про виконання судового рішення від 14.12.2009 р. в адміністративній справі №2-а-4917/09/0270.

На підставі неподання відповідачем звіту про виконання судового рішення у встановлений судом строк, ухвалою від 16 серпня 2012 року суд встановив новий строк для подання Міністерством оборони України звіту про виконання судового рішення в адміністративній справі № 2-а-4917/09/0270, а також визнав ОСОБА_4 - голову комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби - відповідальною особою за подання звіту про виконання судового рішення.

Однак, протягом встановленого строку ОСОБА_4 не подано до суду звіт про виконання судового рішення.

Визначаючись щодо заявлених вимог ОСОБА_2, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України

Відповідно до ч.1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч.2 ст. 267 КАС України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 267 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Судом безспірно встановлено, що незважаючи на те, що рішення суду від 14.12.2009 року набрало законної сили, відповідачем по справі не було вчинено жодних дій для його виконання.

При прийнятті рішення суд враховує позицію Конституційного суду України, викладену в рішенні від 13 грудня 2011 року № 1-9/2011 у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, у п. 6.3. згаданого рішення зазначається наступне. У частинах другій, третій, шостій, восьмій статті 267 КАС України передбачено право судді накладати штрафи за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або у разі неподання такого звіту на винну посадову особу, відповідальну за виконання цієї постанови.

Суб'єкт права на конституційне подання вважає зазначені положення такими, що порушують приписи частини другої статті 8, частини другої статті 19 Основного Закону України, обґрунтовуючи це тим, що вони не містять у собі складу правопорушення, проте запроваджують міру відповідальності суворішу, ніж кримінальна, а також встановлюють подвійну відповідальність за одне й те саме правопорушення.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення статті 267 КАС України визначають порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, тобто спрямовані на забезпечення виконання рішень суду.

Частинами першою, другою статті 267 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого його ухвалено, подати звіт про виконання цього рішення. За наслідками розгляду звіту або у разі його неподання суддя ухвалою може встановити новий строк подання звіту та накласти на винну посадову особу штраф.

Механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду. Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора зауважив, що "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах" (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини). У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини). Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду". З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Враховуючи невиконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили, суд приходить до переконання щодо наявності достатніх підстав для накладення штрафу за невиконання судового рішення на особу, відповідальну за його виконання, однак беручи до уваги розмір заявлених вимог, суд зазначає про часткове їх задоволення. Так, заявник просить суд за невиконання судового рішення накласти на відповідальну особу штраф у розмірі двохсот мінімальних заробітних плат, а саме: 223 600 грн.

Однак, частиною 2 статті 267 КАС України визначено, що розмір штрафу, який суд своєю ухвалою може накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за невиконання постанови, становить від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат. З огляду на те, що станом на 01 січня 2013 року мінімальна заробітна плата складає 1147 грн., суд може накласти штраф від 11 470 грн. до 34 410 грн.

Таким чином, враховуючи все наведене вище, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 в частині накладення на відповідальну особу за виконання судового рішення - ОСОБА_4 штраф в розмірі 11 470 грн., зазначаючи, що відповідно до ч.4 ст. 267 КАС України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 186, 255, 267 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_2 про накладення штрафу на посадову особу, відповідальну за виконання рішення суду задовольнити частково.

Накласти на відповідальну особу за подання звіту про виконання судового рішення - ОСОБА_4 - голову комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби - штраф у розмірі 10 мінімальних заробітних плат - 11 470 (одинадцять тисяч чотириста сімдесят) грн. за неподання у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення.

Стягнути з голови комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби -ОСОБА_4 половину суми штрафу у розмірі 5 735 (п'ять тисяч сімсот тридцять п'ять) грн. на користь ОСОБА_2, половину суми штрафу у розмірі - 5 735 (п'ять тисяч сімсот тридцять п'ять) грн. - на користь Державного бюджету України.

Повідомити відповідача, що відповідно до ч.8 ст. 267 КАС України сплата штрафу не звільняє від обов'язку виконати постанову суду і подати звіт про її виконання.

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Порядок і строки апеляційного оскарження ухвали визначені ст. 186 КАС України. Набрання судовим рішенням законної сили визначено ст. 254 КАС України

Головуючий суддя /підпис/ Вільчинський Олександр Ванадійович

судді: /підпис/ Свентух Віталій Михайлович

/підпис/ Поліщук Ірина Миколаївна

Копія вірна

Суддя:

Секретар: