Справа № 823/5131/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року справа № 823/5131/15

м. Черкаси

14 год. 55 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря: Цаплі І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ВіВа-трейд до Черкаської митниці ДФС України про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів,

встановив:

19 жовтня 2015 року до суду з позовною заявою звернулося товариство з обмеженою відповідальністю ВіВа-трейд, в якій просить (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 10.11.2015) скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, на підставі якої не було прийнято декларацію ТОВ Віва-трейд із зазначеною у ній вартості, та рішення про коригування митної вартості товарів №90200003/2015/203652/2 від 16.09.2015 із сумою донарахування 17029 грн 15 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ним заявлено до митного оформлення товар, митна вартість якого була визначена за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються. Позивач вважає, що ним подано всі, передбачені Митним кодексом України документи, що підтверджують правомірність формування митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а тому рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації є протиправними, просить суд їх скасувати.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема, зазначив, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару Черкаська митниця дійшла висновку, що документи які надані до митного оформлення не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності. Вказує, що надані документи для підтвердження рівня заявленої митної вартості товарів не давали можливості митниці остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару та містили розбіжності відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, у зв'язку із чим відповідачем здійснено коригування заявленої митної вартості товару з урахуванням цінової інформації, наявної в органі доходів і зборів та прийнято рішення про коригування митної вартості. Представник відповідача вважає, що спірні рішення винесені обґрунтовано та на підставі норм чинного законодавства, а відтак підстав для їх скасування немає та просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

18.04.2014 між ТОВ «Віва-трейд» (покупець) та компанією «Leboo healthcare products LTD» (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №1,відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує на умовах даного контракту товар у відповідності до з комерційним інвойсом, який є невідмною частиною даного контракту.

Для проведення митного оформлення, поставленого за зазначеним контрактом товару позивачем до митного органу подано:

- митну декларацію №902060000/2015/203673 від 16.09.2015;

- комерційний інвойс № LVIV-150610 від 31.07.2015 компанії «Leboo healthcare products LTD»;

- зовнішньоекономічний контракт №1 від 18.04.2015 укладений між ТОВ «Віва-трейд» та компанією «Leboo healthcare products LTD»;

- копії платіжних доручень від 08.07.2015 №7638, від 24.07.2015 №7655 та від 27.07.2015 №7657;

- копію довідки про витрати на транспортування товару від 01.09.2015 №158 від імені ТОВ «Гуд логістик»;

- копію договору транспортно-експедиційного обслуговування від 16.03.2015 №70.

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості згідно вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності:

1. Так згідно з п. 5.3 контракту від 18.04.2014 №1 комісії банків - кореспондентів сплачує покупець, що є обовязковою складовою митної вартості товару відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України. Митниці не надано документальне підтвердження щодо їх включення до ціни товару;

2. Відповідно до п. 4.1 контракту від 18.04.2014 №1 ціна на товар, включаючи вартість упаковки, зазначається на кожну партію товару в інвойсі, який є невідємною частиною контракту. Разом з тим, в інвойсі від 30.07.2015 №LVIV-150610 відсутні відомості про вартість упаковки. Таким чином, у митниці відсутні всі відомості про включення до митної вартості товару її обовязкових складових частин у повному обсязі;

3. Банківські реквізити сторін, зазначені в платіжних дорученнях від 08.07.2015 №7638, від 24.07.2015 №7655, від 27.07.2015 №7657, не відповідають банківським реквізитам сторін зазначених у контракті.

4. Згідно з відомостей, зазначених у коносаменті №MRFB 15075872, YMLUM243708453, однією із сторін, які надають послуги з перевезення партії товару є компанії: ТОВ «Транс Оушен експрес», MRF Firwarding International, Yang carrier company LTD. У митниці відсутні документально підтверджені дані, що піддаються обчисленню від зазначених компаній щодо вартості перевезення партії товару, що не дає можливості перевірити числового значення митної вартості товару у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене відповідачем зазначено вимогу про надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження митної вартості згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України. Декларанта також повідомлено про наявність у митниці інформації щодо вартості подібних товарів, які поставлялися у максимально наближений час до ввезення даної партії товару.

Декларант недоліки та розбіжності не усунув, повідомив митницю про неможливість в межах встановленого частиною 3 статті 53 Митного кодексу України строку надати додаткові документи. За таких обставин митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 902060000/2015/203673 від 16.09.2015.

24.09.2015 ТОВ «ВіВа-трейд» листом від 24.09.2015 №7 митниці надано:

- копію митної декларації Китаю №00052339 з перекладом;

- копію акта виконаних робіт від 16.09.2015 №527, виданий від імені ТОВ «Гуд Логістик».

Відповідно до акту виконаних робіт від 16.09.2015 №527 виконавцем надається звіт за надані транспортно-експедиційні послуги, які складаються з морського перевезення за межами території України - 23991,54 грн, завантажувально-розвантажувальних робіт, ТЕО в порту, автодоставка по території України, зберігання - 19721,5 грн, простій автотранспорту - 909,17 грн, винагороди експедитора - 500 грн. За результатами співставлення відомостей акта виконаних робіт та заявлених митниці відомостей витрат на транспортування товару до ввезення на митну територію України, які додаються до ціни товару відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є звязковою складовою частиною митної вартості товару. До заявленої митної вартості товару не включені витрати простою автотранспорту та винагорода експедитора, які також є витратами на транспортування товару та повинні додаватися до ціни товару, якщо вони до неї не включались.

Під час митного оформлення декларантом не надавались митниці відповідні відомості про включення зазначених витрат підтверджувальні числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, яка була фактично сплачена.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем з питання митного оформлення товарів, які переміщуються через митний кордон України, регламентуються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року №4495-VI.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами четвертою та п'ятою ст. 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Частиною першою ст. 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант, який заявляє митну вартість товару зобов'язаний, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга ст. 52 Митного кодексу України).

Згідно з частиною першою ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до частини 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами частини третьої ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина шоста ст. 53 Митного кодексу України).

Згідно із частиною першою ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами другою та третьою ст. 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Як зазначає митний орган, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог ст. 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, відсутні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару. Крім того, документи, які надані до митного оформлення, містять розбіжності.

Статтею 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

В порядку здійснення митного контролю на підставі та відповідно до п.5 ст.54, п.1,4 ст.337, 320 МК України встановлено невідповідність заявленої митної вартості товару та вартості операцій з подібними товарами у максимально наближений період до даного ввезення.

Використані декларантом відомості про митну вартість та обраний метод її визначення не підтверджені документально, оскільки наявні розбіжності в документах наданих митниці.

Враховуючи те, що вимоги статті 53 МК України декларантом не виконано, орган доходів і зборів відмовив у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до вимог статті 58 Митного кодексу України основний метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не був застосований через неподання всіх додаткових документів на письмову вимогу митного органу для перевірки об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню та наявності сумнівів щодо достовірності відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості.

Таким чином, митницею стосовно товарів за митною декларацією, що є предметом розгляду, був застосований другий метод визначення митної вартості щодо ідентичних товарів.

Джерелом інформації числового значення подібного товару слугувала від митна декларація 24.07.2015 №100250002/2015/57379, тобто дана декларація була максимально наближена у часі до митного оформлення, яке здійснювалось у вересні 2015 року.

На пояснення представника позивача, що відповідач, як джерело інформації при встановленні митної вартості товару повинен був використати митну декларацію від 11.06.2015 №902060000/2015/202240 по якій поставлявся ідентичний товар та по якій проведено митне оформлення, суд зазначає таке.

В митній декларації від 11.06.2015 №902060000/2015/202240 є лише 3 ідентичних товари, а у митній декларації від 16.09.2015 №902060000/2015/203673 8 товарів по яким підвищено митну вартість.

Таким чином посилання позивача на те, що у червні 2015 року ТОВ «ВіВа - трейд» поставляла ідентичні товари не відповідає дійсності, адже значна кількість товару була відсутня у митній декларації від 11.06.2015 №902060000/2015/202240.

Враховуючи зазначені результати перевірки, невідповідності відомостей у наданих документах, виявлені під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та за результатами розгляду додатково наданих документів, неможливість проведення обчислення заявленого рівня митної вартості на підставі наданих документів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно зі сформованим митницею переліком, суд погоджується з тим, що у митниці були відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості, а у суду для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості.

Відповідно до статті 264 Митного кодексу України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті спірних рішень про коригування митної вартості заявленого позивачем товару та оформленні картки відмови у прийнятті митної декларації діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. У зв'язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.

Крім цього суд зазначає, що згідно частини 1 та підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (в редакції, яка діє з 01.09.2015р.) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі; ставка судового збору за подання юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» № 80-VIII від 28 грудня 2014 року установлено на 2015 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 218 гривень.

При цьому, згідно положень частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діє з 01.09.2015р.) у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тобто, за подання до адміністративного суду юридичною особою адміністративного позову немайнового характеру з двома немайновими вимогами ставка судового збору становить 2436,00 грн (1218, 00 грн *2 (дві вимоги немайнового характеру: скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів №90200003/2015/203652/2 від 16.09.2015 із сумою донарахування 17029 грн 15 коп.) = 2436, 00 грн).

Оскільки позивачем у даній справі судовий збір сплачено частково (1378,00 грн сплачено платіжним дорученням №992 від 16.10.2015), а також враховуючи ту обставину, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, судовий збір у сумі 1058,00 грн підлягає стягненню з позивача до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ВіВа-трейд (ідентифікаційний код 33585132) на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подання цього позову в сумі 1058 (одну тисячу пятдесят вісім) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст складений та підписаний 26 листопада 2015 року