Справа № 2а-1514/11/0970
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2011-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2011 р. Справа № 2a-1514/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кишинського М.І.

при секретарі Дякун М.М.

за участю сторін:

позивач не з'явився.

відповідач: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції

про визнання протиправною бездіяльність та скасування постанови від 04 липня 2002 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надаліпозивач) звернувся в суд з позовом до першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції (надалівідповідач) про визнання протиправною бездіяльність та скасування постанови від 04 липня 2002 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач по справі звернувся до органів ДАІ у Тернопільській області про зняття з реєстрації зазначеного автомобіля. Однак, отримав відмову в звязку з тим, що на даний автомобіль накладено арешт державним виконавцем відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції від 04 липня 2002 року. В звязку з даною обставиною, позивач звернувся до першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції з відповідним листом щодо зняття з арешту даного автомобіля, однак йому, жодної відповіді не надано. Позивач зазначає, що оскаржувана постанова про накладення арешту підлягає скасуванню, оскільки виконавчий документ, а саме виконавчий напис приватного нотаріуса, на підставі якого накладався арешт державним виконавцем на вищезазначений автомобіль, постановою заступника начальника першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції від 16.10.2003 року повернутий стягувачеві і повторному предявленню не підлягав. В звязку з цим, позивач вважає, що подальше перебування автомобіля під арештом відповідача є зайвим, а постанова державного виконавця першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 04 липня 2002 року підлягає до скасування.

Позивач в судове засідання не зявився, про те на адресу суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення наявними в матеріалах справи. Своїм правом на подання заперечення не скористався, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності суду не направляв. Відповідно до змісту ст.128 КАС України повторне неприбуття в судове засідання без поважних причин сторони або її представника або неповідомлення ними про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. За таких обставин суд вбачав за належне розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту позовної заяви, позивач по справі звернувся до органів ДАІ у Тернопільській області про зняття з реєстрації зазначеного автомобіля. Однак, отримав відмову в звязку з тим, що на даний автомобіль накладено арешт державним виконавцем відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції від 04 липня 2002 року. В звязку з даною обставиною, позивач звернувся до першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції з відповідним листом щодо зняття арешту з даного автомобіля, однак йому, жодної відповіді не надано. Крім того, позивач, 11 березня 2011 року звернувся до відповідача з заявою про скасування оскаржуваної постанови про накладення арешту. Дану заяву відповідач отримав 22 березня 2011 року, про те жодної відповіді та іншого рішення за результатами даної заяви відповідач не надав.

Згідно отриманої позивачем інформації, виконавчий документ, а саме виконавчий напис приватного нотаріуса ОСОБА_3, на підставі якого накладався арешт на автомобіль марки ВАЗ 2102, 1974 року випуску, згідно постанови відповідача від 16 листопада 2003 року був повернутий стягувачеві і повторному предявленню не підлягав.

Згідно статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин даліЗакон) передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дій.

Стаття 37 Закону передбачає випадки закінчення виконавчого провадження, серед яких повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно статті 38 даного Закону у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у звязку з завершенням виконавчого провадження.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувача або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її прид'явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

В звязку з тим, що виконавчий напис приватного нотаріуса ОСОБА_3, на підставі якого накладався арешт на автомобіль марки ВАЗ 2102, 1974 року випуску, згідно постанови відповідача від 16 листопада 2003 року був повернутий стягувачеві, відповідач зобовязаний був закінчити виконавче провадження та скасувати арешт на автомобіль марки ВАЗ 2102, 1974 року випуску.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Ухвалою суду від 10 травня 2011 року, відповідача зобовязувалось надати заперечення проти позову та всі матеріали, що були взяті ним до уваги при прийнятті рішення, вчиненні дії, з приводу яких подано позов. Однак, відповідачем не подано до суду заперечення та інших доказів, які б пітверджували його правомірність відмови в задоволенні заяви позивача.

Отже, подані позивачем докази, які наявні в матеріалах справи, свідчать про протиправні дії з боку відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята всупереч чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції щодо незняття з арешту автомобіля марки ВАЗ 2102 1974 року випуску, державний номерний знак Е55-34ТЕ.

Скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 04 липня 2002 року про накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 2102, 1974 року випуску, державний номерний знак Е55-34ТЕ.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 16 серпня 2011 року.