Справа № 2а-11149/09/1570
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2009-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого –судді Завальнюк І.В.,

суддів –Потоцької Н.В., Танцюри К.О.,

при секретарі –Катеренчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом приватного підприємства «Профстрой»до Південної митниці та Головного управління Державного казначейства України в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов’язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив суд визнати дії Південної митниці щодо визначення митної вартості товару неправомірними, визнати недійсними рішення Південної митниці про визначення вартості товарів, визнати недійсними картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, які були надані Приватному підприємству «Профсторой»на підставі рішень Південної митниці про визначення митної вартості товарів, зобов’язати Південну митницю надати до Головного управління Державного казначейства України в Одеській області підтвердження щодо зарахування до Державного бюджету України суму надмірно сплачених приватним підприємством «Профстрой»згідно митних декларацій мита у сумі 54 111,20 гривень та податку на додану вартість у сумі 175 743,57 гривень (загальна сума 229 854,77 гривень), стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України в Одеській області надмірно сплачені мито у сумі 54 111,20 гривень та податок на додану вартість у сумі 175 743,57 гривень (загальна сума 229 854,77 гривень).

У подальшому позивач неодноразово змінював і уточнював позовні вимоги та остаточно просив суд визнати дії Південної митниці щодо визначення митної вартості товару згідно митних декларацій №№ 500060735/9/002078 від 03.03.09 року, 500060735/9/002694 від 19.03.09 року, 500040026/9/002446 від 21.05.09 року, 500040413/9/008660 від 14.07.09 року, 500040413/9/008944 від 17.07.09 року, 500040413/9/008973 від 17.07.09 року, 500050030/9/009308 від 22.07.09 року, 500040413/9/009457 від 24.07.09 року, 500040413/9/009588 від 27.07.09 року, 500040413/9/009589 від 27.07.09 року, 500040413/9/009672 від 28.07.09 року, 500040413/9/009719 від 29.07.09 року, 500040413/9/009788 від 30.07.09 року, 500040413/9/009803 від 30.07.09 року, 500040413/9/010016 від 03.08.09 року, 500040413/9/010148 від 04.08.09 року неправомірними; визнати недійсними рішення Південної митниці №500000043/2009/000606/1 від 02/03/09 року, 500000043/2009/000729/1 від 18/03/09 року, 500000043/2009/001297/1 від 21/05/09 року, 500000043/2009/001857/1 від 14/07/09 року, 500000043/2009/001894/1 від 17/07/09 року, 500000043/2009/001931/1 від 17/07/09 року, 500000043/2009/001902/1 від 22/07/09 року, 500000043/2009/001999/1 від 24/07/09 року, 500000043/2009/002022/1 від 27/07/09 року, 500000043/2009/002023/1 від 27/07/09 року, 500000043/2009/002030/1 від 28/07/09 року, 500000043/2009/002033/1 від 28/07/09 року, 500000043/2009/002069/1 від 29/07/09 року, 500000043/2009/002073/1 від 30/07/09 року, 500000043/2009/002194/1 від 03/08/09 року, 500000043/2009/002201/1 від 04/08/09 року про визначення митної вартості товарів; визнати недійсними картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №№ 500000043/2009/000348 від 02.03.09 року, 500000043/2009/000397 від 18.03.09 року, 500000043/2009/000415 від 21.05.09 року, 500000043/2009/000683 від 14.07.09 року, 500000043/2009/000719 від 17.07.09 року, 500000043/2009/000724 від 17.07.09 року, 500050000/2009/000447 від 22.07.09 року, 500000043/2009/400768 від 24.07.09 року, 500000043/2009/400781 від 27.07.09 року., 500000043/2009/400782 від 27.07.09 року, 500000043/2009/400788 від 28.07.09 року, 500000043/2009/400792 від 28.07.09 року, 500000043/2009/400800 від 29.07.09 року, 500000043/2009/400802 від 30.07.09 року, 500000043/2009/400832 від 03.08.09 року, 500000043/2009/400841 від 04.08.09 року, прийняті Південною митницею; зобов'язати Південну митницю надати до Головного управління Державного казначейства України в Одеській області підтвердження щодо зарахування до Державного бюджету України суми надмірно сплачених Приватним підприємством «Профстрой»згідно митних декларацій № 500060735/9/002078 від 03.03.09 року, 500060735/9/002694 від 19.03.09 року, 500040026/9/002446 від 21.05.09 року, 500040413/9/008660 від 14.07.09 року, 500040413/9/008944 від 17.07.09 року, 500040413/9/008973 від 17.07.09 року, 500050030/9/009308 від 22.07.09 року, 500040413/9/009457 від 24.07.09 року, 500040413/9/009588 від 27.07.09 року, 500040413/9/009589 від 27.07.09 року, 500040413/9/009672 від 28.07.09 року, 500040413/9/009719 від 29.07.09 року, 500040413/9/009788 від 30.07.09 року, 500040413/9/009803 від 30.07.09 року, 500040413/9/010016 від 03.08.09 року, 500040413/9/010148 від 04.08.09 року, мита у сумі 54 111,20 гривень та податку на додану вартість у сумі 175 743,57 гривень, у загальній сумі 229 854,77 гривень. На підставі підтвердження Південної митниці щодо зарахування до Державного бюджету України суми надмірно сплачених Приватним підприємством «Профстрой»мита та податку на додану вартість згідно зазначених вище митних декларацій стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державного казначейства України в Одеській області на користь Приватного підприємства «Профстрой»суму надмірно сплачених останнім згідно зазначених вище митних декларацій мита у сумі 54 111,20 гривень та податку на додану вартість у сумі 175 743,57 гривень, а всього 229 854,77 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Південною митницею безпідставно відмовлено йому у прийнятті ВМД, прийняте рішення про визначення митної вартості товарів за шостим методом та надано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України. Позивачем було визначено митну вартість товару за основним методом –ціною договору щодо товару, який імпортується відповідно до ст.266 Митного кодексу України, однак відповідачем - Південною митницею заявлену митну вартість не було визнано і відмовлено у митному оформленні товару та, всупереч положенням чинного законодавства, розраховано митну вартість товару за шостим (резервним) методом. Позовні вимоги стосовно другого відповідача –Головного управління Державного казначейства України в Одеській області позивачем обґрунтовані тим, що у зв’язку з розрахунком митної вартості товару, наданого до митного оформлення, всупереч положенням чинного законодавства за шостим (резервним) методом, ним внесено до бюджету кошти у розмірі більшому ніж встановлено законодавством, а повернення за рішенням суду надмірно та /або помилково сплачених до бюджету податків, зборів (обов’язкових платежів) та інших доходів бюджету проводиться органами Державного казначейства.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник Південної митниці позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просила відмовити, пояснивши, згідно цінової бази ДМСУ рівень митної вартості на аналогічні та подібні товари інших виробників більший, ніж заявлений декларантом. У зв’язку з наявністю сумнівів щодо правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товару та неможливістю застосування 1-5 методів визначення митної вартості, Південною митницею було визначено митну вартість товару, наданого позивачем для митного оформлення, за шостим (резервним) методом.

Представник прокуратури Малиновського району м. Одеси, яка вступила у справу на боці відповідачів, проти задоволення позову також заперечувала, вважаючи дії Південної митниці правомірними.

Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що на виконання контракту BP—07/2008 від 22.07.2008 року, укладеного на умовах поставки –CIF Одеса, CIF Іллічівськ (у редакції INCOTERMS-2000) між приватним підприємством «Профстрой»та компанією «Brilliant Shipping Ltd», Nassau Bahamas, в особі директора Samuel Ruinn, та контракту №PR-0309 від 03.09.2009 року, укладеного на тих саме умовах між приватним підприємством «Профстрой»та компанією Systems INS.», Panama, згідно інвойсів, наявних в матеріалах справи, компанією компаніями «Brilliant Shipping Ltd», Nassau Bahamas, та Systems INS.», Panama приватному підприємству «Профстрой»були поставлені товари народного споживання на суму 2781187,7 гривень.

Приватним підприємством «Профстрой»до Південної митниці були підготовлені та подані вантажні митні декларації №№ 500060735/9/002078 від 03.03.09 року, 500060735/9/002694 від 19.03.09 року, 500040026/9/002446 від 21.05.09 року, 500040413/9/008660 від 14.07.09 року, 500040413/9/008944 від 17.07.09 року, 500040413/9/008973 від 17.07.09 року, 500050030/9/009308 від 22.07.09 року, 500040413/9/009457 від 24.07.09 року, 500040413/9/009588 від 27.07.09 року, 500040413/9/009589 від 27.07.09 року, 500040413/9/009672 від 28.07.09 року, 500040413/9/009719 від 29.07.09 року, 500040413/9/009788 від 30.07.09 року, 500040413/9/009803 від 30.07.09 року, 500040413/9/010016 від 03.08.09 року, 500040413/9/010148 від 04.08.09 року, відповідно до яких був задекларований товар народного споживання на суму 2781187,7 гривень. Позивачем згідно ст. 266 МК України застосовано визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Однак, Південною митницею декларанту надані картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №№ 500000043/2009/000348 від 02.03.09 року, 500000043/2009/000397 від 18.03.09 року, 500000043/2009/000415 від 21.05.09 року, 500000043/2009/000683 від 14.07.09 року, 500000043/2009/000719 від 17.07.09 року, 500000043/2009/000724 від 17.07.09 року, 500050000/2009/000447 від 22.07.09 року, 500000043/2009/400768 від 24.07.09 року, 500000043/2009/400781 від 27.07.09 року., 500000043/2009/400782 від 27.07.09 року, 500000043/2009/400788 від 28.07.09 року, 500000043/2009/400792 від 28.07.09 року, 500000043/2009/400800 від 29.07.09 року, 500000043/2009/400802 від 30.07.09 року, 500000043/2009/400832 від 03.08.09 року, 500000043/2009/400841 від 04.08.09 року, де було зазначено, що товари не підлягають митному оформленню у зв’язку із заниженням митної вартості імпортуємого товару.

Південною митницею самостійно проведена оцінка товару на підставі шостого (резервного) методу визначення митної вартості відповідно до ст.ст. 265, 273 МК України та винесені Рішення про визначення митної вартості товару: 500000043/2009/000606/1 від 02/03/09 року, 500000043/2009/000729/1 від 18/03/09 року, 500000043/2009/001297/1 від 21/05/09 року, 500000043/2009/001857/1 від 14/07/09 року, 500000043/2009/001894/1 від 17/07/09 року, 500000043/2009/001931/1 від 17/07/09 року, 500000043/2009/001902/1 від 22/07/09 року, 500000043/2009/001999/1 від 24/07/09 року, 500000043/2009/002022/1 від 27/07/09 року, 500000043/2009/002023/1 від 27/07/09 року, 500000043/2009/002030/1 від 28/07/09 року, 500000043/2009/002033/1 від 28/07/09 року, 500000043/2009/002069/1 від 29/07/09 року, 500000043/2009/002073/1 від 30/07/09 року, 500000043/2009/002194/1 від 03/08/09 року, 500000043/2009/002201/1 від 04/08/09 року.

Відповідно до ст. 259 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 261 МК України відомості про митну вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, використовуються для нарахування податків і зборів (обов’язкових платежів), ведення митної статистики, а також у відповідних випадках для розрахунків у разі застосування штрафів, інших санкцій та стягнень, встановлених законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 МК України митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Згідно ст. 266 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Кожен наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі неможливості застосування жодного з методів 1-5, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 Митного Кодексу України.

Відповідно до ст. 267 МК України митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

Згідно ч.3 ст. 266 МК України якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Цією ж статтею передбачається, що у разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на розсуд декларанта. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 цього Кодексу. Тобто метод 6 (резервний) може бути використано для визначення митної вартості товару тільки в разі неможливості використання 1-5 методів визначення вартості за умови додержання процедури визначення митної вартості встановленої ч.3 цієї статті.

Суд не приймає до уваги пояснення Південної митниці відносно витребування додаткових документів та ненадання їх позивачем, що стало підставою для винесення оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації та прийнятті рішення про визначення митної вартості, з огляду на наступне.

Так, Південною митницею у вантажних митних деклараціях у графі "Для відміток митниці" письмово повідомлено декларанта ПП «Профстрой»про необхідність на виконання ПКМУ від 20.12.2006 року №1766(п.11) надання додаткових документів: копії ВМД країни відправлення, прейскуранти (прайс –листи) фірми –виробника товару.

Відповідно до ст. 265 МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості. Якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, митний орган має право зобов'язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

Так, відповідно до п. 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766 для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

У разі необхідності для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи (п. 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження).

Відповідно до п. 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми - виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем, - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів. Таким чином, перелік визначених цим пунктом документів не є ані вичерпним, ані таким, що визначає документи, відсутність хоча б одного з яких є обов’язковою передумовою для неможливості визначення митної вартості за ціною договору. Крім цього, Південною митницею не надано підтверджень на підставі чого митний орган дійшов висновку, що визначена позивачем митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, та що послугувало необхідності затребувати додаткові документи від декларанта.

Посилання Південної митниці на те, що надані ПП «Профстрой»інвойси викликали сумніви у їх достовірності нічим не підтверджені, з урахуванням того, що до повноважень митниці віднесена перевірка наданих декларантом документів. Однак, судом встановлено, що перевірка законності цих інвойсів відповідачем не проводилась.

Як підставу неможливості застосування методів оцінки 2 та 3 представник Південної митниці зазначив відсутність у ЦБД ДМСУ відомостей про рівень митної вартості товарів виробників товару «Brilliant Shipping Ltd», Nassau Bahamas, та Systems INS.», Panama. Відповідач не пояснив, чому митний орган не застосував дані інших виробників відповідно до ст. 270 МК України, адже застереження цього не забороняє, а тільки встановлює послідовність використання інформації. Таким чином, Південною митницею безпідставно не застосовано методи 2 та 3 для визначення митної вартості.

Суд не приймає пояснення представника відповідача щодо незастосування методів 4 та 5 у зв’язку з відсутністю у митного органу інформації, з огляду на наступне. Згідно п. 3.1 Методичних рекомендацій із застосування окремих положень Митного Кодексу України, що стосуються питань визначення митної вартості товарів, які імпортуються на митну територію України, затверджені Наказом Державної митної служби України 31.01.2007 року №74, посадова особа митного органу, що здійснює такий контроль, використовує інформацію бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, а також електронного та/або паперового бюлетеня «Огляд цін українського та світового товарних ринків», біржову інформацію про ціни на товари та/або сировину, інші інформаційні джерела, де наведено цінові характеристики таких товарів та/або сировини. Південною митницею не підтвердженого використання всіх можливих джерел отримання інформації та відсутність в них необхідної інформації.

Правильне тлумачення терміну CIF спростовує сумніви відносно достовірності поданих декларантом відомостей, оскільки всі додаткові витрати по одержанню товару контрактом були покладені на продавця товару та закладені в ціну товару.

Відповідно до п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 09.07.2008 № 609, повернення за рішенням суду надмірно та/або помилково сплачених до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету провадиться органами Державного казначейства.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що Південна митниця, як суб'єкт владних повноважень, не довела чому саме заявлена позивачем митна вартість товару є неправильною та неможливість застосування методів 1-5 та безпідставно визначила декларанту митну вартість за резервним методом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем внесено до бюджету кошти з розрахунку митної вартості товарів, визначеної всупереч положенням чинного законодавства, в той час як належною митною вартістю таких товарів була вартість, визначена за першим методом (ціною договору), приватним підприємством «Профстрой»сплачені до бюджету кошти в розмірі більшому, ніж встановлено законодавством, позовні вимоги приватного підприємства «Профстрой»є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов приватного підприємства «Профстрой»задовольнити.

Визнати неправомірними дії Південної митниці щодо визначення митної вартості товару згідно митних декларацій № 500060735/9/002078 від 03.03.09 року, 500060735/9/002694 від 19.03.09 року, 500040026/9/002446 від 21.05.09 року, 500040413/9/008660 від 14.07.09 року, 500040413/9/008944 від 17.07.09 року, 500040413/9/008973 від 17.07.09 року, 500050030/9/009308 від 22.07.09 року, 500040413/9/009457 від 24.07.09 року, 500040413/9/009588 від 27.07.09 року, 500040413/9/009589 від 27.07.09 року, 500040413/9/009672 від 28.07.09 року, 500040413/9/009719 від 29.07.09 року, 500040413/9/009788 від 30.07.09 року, 500040413/9/009803 від 30.07.09 року, 500040413/9/010016 від 03.08.09 року, 500040413/9/010148 від 04.08.09 року.

Визнати недійсними рішення Південної митниці № 500000043/2009/000606/1 від 02/03/09 року, 500000043/2009/000729/1 від 18/03/09 року, 500000043/2009/001297/1 від 21/05/09 року, 500000043/2009/001857/1 від 14/07/09 року, 500000043/2009/001894/1 від 17/07/09 року, 500000043/2009/001931/1 від 17/07/09 року, 500000043/2009/001902/1 від 22/07/09 року, 500000043/2009/001999/1 від 24/07/09 року, 500000043/2009/002022/1 від 27/07/09 року, 500000043/2009/002023/1 від 27/07/09 року, 500000043/2009/002030/1 від 28/07/09 року, 500000043/2009/002033/1 від 28/07/09 року, 500000043/2009/002069/1 від 29/07/09 року, 500000043/2009/002073/1 від 30/07/09 року, 500000043/2009/002194/1 від 03/08/09 року, 500000043/2009/002201/1 від 04/08/09 року про визначення митної вартості товарів.

Визнати недійсними картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 500000043/2009/000348 від 02.03.09 року, 500000043/2009/000397 від 18.03.09 року, 500000043/2009/000415 від 21.05.09 року, 500000043/2009/000683 від 14.07.09 року, 500000043/2009/000719 від 17.07.09 року, 500000043/2009/000724 від 17.07.09 року, 500050000/2009/000447 від 22.07.09 року, 500000043/2009/400768 від 24.07.09 року, 500000043/2009/400781 від 27.07.09 року., 500000043/2009/400782 від 27.07.09 року, 500000043/2009/400788 від 28.07.09 року, 500000043/2009/400792 від 28.07.09 року, 500000043/2009/400800 від 29.07.09 року, 500000043/2009/400802 від 30.07.09 року, 500000043/2009/400832 від 03.08.09 року, 500000043/2009/400841 від 04.08.09 року, прийняті Південною митницею.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано «12»листопада 2009 року.

Головуючий суддя _____________________ І.В. Завальнюк

Суддя _____________________ Н.В. Потоцька

Суддя _____________________ К.О. Танцюра