Справа № 2а-1870/5020/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Київ К/9991/24011/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача:Усенко Є.А.,
суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,
при секретарі: Корецькому І.О.,

розглянувши у судовому засідання

касаційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Суми

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2011

та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012

у справі № 2а-1870/5020/11 Сумського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд НД»

до Державної податкової інспекції в м. Суми

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20.10.2011 позов задоволено: визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення ДПІ в м. Суми від 12.07.2011 №/0/55401, №/0/55404, №/0/55341; визнані протиправними дії ДПІ в м. Суми щодо викладення висновків в пунктах 1, 2, 3 розділу IV (Висновки) акту планової виїзної перевірки від 24.06.2011р. № 4768/2314/33526186/51, а саме: про порушення ТОВ «Агротрейд НД» пунктів 1-3, 5, 6 ст.203, ст. 215, ст. 216, 228 Цивільного кодексу України в частині недотримання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів ТОВ «Агротейд НД» при придбанні та продажу мінеральних добрив; про відсутність об'єктів , які підпадають під визначення пункту 3.1 ст. 3, пункту 4.1 ст.4, пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» по взаємовідносинах ТОВ «Агротрейд НД» з постачальниками ПП «Нікас-Україна" (3), ТОВ «Агрохімпартнер», () та покупцями ТОВ «Вітчизна» (), ТОВ «Лохвиця цукор сервіс» (), ФГ «Світанок» (), ТОВ «Хімагроюг» (1), ТОВ «Мілком» (), ЗАТ «Компанія «Райз» (), ППЗТФ «Хімтрейд» (0), СТОВ «Агрофірма «Україна Нова» (1), ПП «Ліга А» (), ТОВ «Кролевецький КЗ» (код ЄДРПОУ 0068279), СТОВ «Агро 2000» (), ТОВ «Інтертрейд» (), ТОВ «Ремавтокомплект-сервіс» (), ТОВ «Агро-альфа» (), ТОВ «Неогран» (), МПП Фірма «Єрідон» (код ЄДРПОУ 9420704), в результаті чого зменшено валовий дохід на суму 8989980,0 грн.; про встановлення відсутності об'єктів, які підпадають під визначення підпункту 3.1.1 пункту 3.1 ст. 3, підпункту 7.2.3 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.5.1 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» по взаємовідносинах з постачальниками ПП «Нікас-Україна» (3), ТОВ «Агрохімпартнер» () та покупцями ТОВ «Вітчизна» (), ТОВ «Лохвиця цукор сервіс» (), ФГ «Світанок» (), ТОВ «Хімагроюг» (1), ТОВ «Мілком» (), ЗАТ «Компанія «Райз» (), ППЗТФ «Хімтрейд» (0), СТОВ «Агрофірма «Україна Нова» (1), ПП «Ліга А» (), ТОВ «Кролевецький КЗ» (код ЄДРПОУ 0068279), СТОВ «Агро 2000» (), ТОВ «Інтертрейд» (), ТОВ «Ремавтокомплект-сервіс» (), ТОВ «Агро-альфа» (), ТОВ «Неогран» (), МПП Фірма «Єрідон» (код ЄДРПОУ 9420704), в результаті чого встановлено завищення податкових зобов'язань з податку на додану вартість на 1828529,00 грн. та завищення податкового кредиту на 1711638,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012 скасовано постанову суду першої інстанції у частині задоволення позову про визнання протиправними дій ДПІ в м. Суми щодо викладення висновків в пунктах 1, 2, 3 розділу IV (Висновки) акту планової виїзної перевірки від 24.06.2011р. № 4768/2314/33526186/51 та відмовлено у задоволенні позову в цій частині; в іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ в м. Суми просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Фактичною підставою для збільшення у податковому обліку позивача грошового зобов'язання із податку на прибуток, податку на додану вартість, податку з доходів фізичних осіб та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 24.06.2011 № 4768/2314/33526187/51. Згідно з цими висновками позивач порушив норми пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2. підпункту 5.3.9 пункту 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (Закон № 334/94-ВР), підпункту 7.2.3 пункту 7.2, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР): завищено скоригований валовий доход на загальну суму 8989980,00 грн. у податковому обліку за 1-й квартал, півріччя, 3 квартали 2010 року, 2010 рік та податкові зобов'язання із податку на додану вартість на загальну суму 1828529,00 грн. у податковому обліку за березень, квітень, травень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2010 року за наслідками господарських операцій з реалізації товару (мінеральні добрива), відображених у бухгалтерському та податковому обліках як придбані у ТОВ «Техагрохім-С», ТОВ «Агрохімпартнер», ТОВ «Нікас-Україна», на користь ТОВ «Вітчизна», ТОВ «Лохвиця цукор сервіс», ФГ «Світанок», ТОВ «Хімагроюг», ТОВ «Мілком», ЗАТ «Компанія «Райз», ППЗТФ «Хімтрейд», СТОВ «Агрофірма «Україна Нова», ПП «Ліга А», ТОВ «Кролевецький КЗ», СТОВ «Агро 2000», ТОВ «Інтертрейд», ТОВ «Ремавтокомплект - сервіс», ТОВ «Агро-альфа», ТОВ «Неогран», МПП Фірма «Єрідон», які не мали реального характеру; завищено валові витрати на загальну суму 9400933,00 грн. у податковому обліку за 1-й квартал, півріччя, 9 місяців 2010 року, 2010 рік за наслідками нікчемних правочинів з поставки від СПД ОСОБА_4 послуг по укладанню договорів купівлі-продажу з третіми особами; від ТОВ «Техагрохім-С», ТОВ «Агрохімпартнер», ТОВ «Нікас-Україна» мінеральних добрив; завищено податковий кредит у податковому обліку за січень, березень, квітень, травень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2010 року на загальну суму 1995266,00 грн. за наслідками нікчемних правочинів з поставки від ТОВ «Техагрохім-С», ТОВ «Агрохімпартнер», ТОВ «Нікас-Україна» мінеральних добрив. У результаті вказаних порушень позивач занизив податкові зобов'язання з податку на прибуток за 2010 рік на 102734,00 грн. ( у т.ч.: занижено за 1-й квартал на 118928,00 грн. та завищено за 2-й квартал на 74101,00 грн., за 9-ть місяців 2010 року занижено на 72684,00 грн., за 2010 рік занижено на 102734,00 грн.) та з податку на додану вартість за січень 2010 року на 81872,00 грн. Крім того, за висновками акту перевірки позивачем порушені норми абзацу «е» підпункту 4.2.9 пункту 4.2 ст.4, підпункту 8.1.1 пункту 8.1 ст.8, пункту 19.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»: не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб у сумі 2553,86 грн. за 2010 рік з вартості безоплатно отриманих від товариства його працівниками товарів (робіт, послуг), а саме: 1047,90 грн. - з вартості послуг оператора мобільного зв'язку на суму 6986,04 грн., наданих працівникам в мережах іноземних роумінг-партнерів, за відсутності відряджень працівників товариства за кордон; 1505,96 грн. - з доходу в розмірі 70000,00 грн., сплаченого СПД ОСОБА_5 за послуги з організації громадського харчування в кафе «Здибанка», оскільки документи на підтвердження характеру цих витрат як представницьких у позивача відсутні.

На підставі зазначеного акту ДПІ стосовно ТОВ «Агротрейд НД» прийняті податкові повідомлення-рішення від 12.07.2011: № /0/55401 - про збільшення грошового зобов'язання із податку на додану вартість у сумі 81872,00 грн. за основним платежем та 20468,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № /0/55404 -про збільшення грошового зобов'язання із податку на прибуток у сумі 102734,00 грн. за основним платежем та 25684,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № /0/55341 - про збільшення грошового зобов'язання із податку з доходів фізичних осіб у сумі 2553,86 грн. за основним платежем та 638,47 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

У судовому процесі встановлено, що за наслідками поставки від СПД ОСОБА_4 послуг по укладанню договорів купівлі-продажу з третіми особами за агентським договором від 05.02.2010 № 05/01-01-/10-ША, від ТОВ «Техагрохім-С», ТОВ «Агрохімпартнер», ТОВ «Нікас -Україна» мінеральних добрив, сторони підписали акти прийняття виконаних робіт - з СПД ОСОБА_4, ТОВ «Техагрохім-С», ТОВ «Агрохімпартнер», ТОВ «Нікас-Україна» виписали позивачу видаткові та податкові накладні, на підставі яких позивач сформував валові витрати та податковий кредит в податкових деклараціях з податку на прибуток та з податку на додану вартість. За наслідками подальшої реалізації отриманого від ТОВ «Техагрохім-С», ТОВ «Агрохімпартнер», ТОВ «Нікас - Україна» товару на користь ТОВ «Вітчизна», ТОВ «Лохвиця цукор сервіс», ФГ «Світанок», ТОВ «Хімагроюг», ТОВ «Мілком», ЗАТ «Компанія «Райз», ППЗТФ «Хімтрейд», СТОВ «Агрофірма «Україна Нова», ПП «Ліга А», ТОВ «Кролевецький КЗ», СТОВ «Агро 2000», ТОВ «Інтертрейд», ТОВ «Ремавтокомплект-сервіс», ТОВ «Агро-альфа», ТОВ «Неогран», МПП Фірма «Єрідон» позивач збільшив валовий доход та податкові зобов'язання з податку на додану вартість у вищевказаних податкових періодах.

За визначенням пункту 4.1 ст. 4 Закону № 334/94-ВР валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Валовий доход включає: загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів, деривативів, іпотечних сертифікатів участі, іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, сертифікатів фондів операцій з нерухомістю (за винятком операцій з їх первинного випуску (розміщення), операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації) та операцій з консолідованим іпотечним боргом відповідно до закону) (підпункт 4.1.1 цього пункту).

Відповідно до пункту 5.1 ст.5 цього Закону валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 ст. 5 цього Закону встановлено, що до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті (підпункт 5.2.1 пункту 5.2 цієї статті).

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку (підпункт 5.3.9 пункту 5.3 цієї ж статті).

Відповідно до підпункту 3.1.1. пункту 3.1 ст.3 Закону № 168/97-ВР об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України.

Пунктом 4.1 ст.4 цього Закону встановлено, що база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

Абзацами першим, другим підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР) (абзац перший підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті).

При цьому законодавцем, безумовно, презумується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

За змістом наведених норм право платника податків на збільшення валових витрат та на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР) суми витрат на придбання товару (послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Обов'язкове встановлення факту поставки як підстави для включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до податкового кредиту відповідає правовій позиції Верховного Суду України по такій категорії спорів, висловленій, зокрема в постанові від 22.10.2010 у справі за позовом Приватного підприємства «Балтімор» до ДПІ у Кіровоградській області, Головного управління Державного казначейства України у Кіровоградській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення та стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Заперечуючи проти позову та доводячи правомірність зменшення у податковому обліку позивача сум валових витрат та податкового кредиту за наслідками господарських операцій позивача з СПД ОСОБА_4, ТОВ «Техагрохім-С», ТОВ «Агрохімпартнер», ТОВ «Нікас - Україна», податковий орган посилається на нікчемність правочинів поставки між ними. При цьому, контролюючий орган посилався на ознаки фіктивності ТОВ «Техагрохім-С», ТОВ «Агрохімпартнер», ТОВ «Нікас-Україна», зокрема: відсутність ТОВ «Техагрохім-С» за своїм місцезнаходженням, неможливість провести перевірку цього товариства, у зв'язку з чим неможливо підтвердити факт виписки видаткових та податкових накладних, відсутні докази фактичної поставки товарів; відсутність за своїм місцезнаходженням ТОВ «Нікас-Україна»; відсутність у цих постачальників основних засобів та трудових ресурсів (ТОВ «Агрохімпартнер» та ТОВ «Нікас-Україна»), необхідних для здійснення поставки. Обґрунтовуючи нікчемність правочину з постави від СПД ОСОБА_4 агентських послуг, пов'язаних з укладанням договорів купівлі-продажу мінеральних добрив з третіми особами, контролюючий орган посилався на тривалість господарських операцій позивача з юридичними особами, з якими СПД ОСОБА_4 від імені позивача укладав договори.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій на підставі приєднаних до справи доказів, а саме: копій видаткових та податкових накладних, залізничних накладних, актів приймання виконаних робіт, укладених з СПД ОСОБА_4, звітів повіреного, довіреностей на ім'я СПД ОСОБА_4, банківськими виписками з розрахункового рахунку товариства щодо оплати товарів та послуг, - встановили факт поставки позивачу від СПД ОСОБА_4 агентських послуг, пов'язаних з укладанням договорів купівлі-продажу з третіми особами, а від ТОВ «Техагрохім-С», ТОВ «Агрохімпартнер», ТОВ «Нікас-Україна» мінеральних добрив, і відповідно до встановлених обставин зробили юридично правильний висновок про правомірність формування позивачем на підставі документів, виписаних за наслідками господарських операцій, здійснених на підставі зазначених господарських операцій, валових витрат та податкового кредиту у податковій звітності за вище вказані звітні податкові періоди. Вказані висновки судами були зроблені з урахуванням встановлених договорами умов поставки мінеральних добрив від ТОВ «Техагрохім-С», ТОВ «Агрохімпартнер», ТОВ «Нікас-Україна», а саме: поставка на умовах СРТ, які передбачали поставку товару до безпосереднього отримувача товару у ланцюгу господарських операцій - покупця позивача. Оцінка судами першої та апеляційної інстанцій доказів у справі відповідає нормам ст. 86 КАС України.

Відповідає правильному застосуванню норм пункту 1.15 ст. 1, пункту 8.1 ст. 8 Закону № 889-ІV, розділу ІІІ Декрету Кабінету Міністрвів України «Про прибутковий податок з доходів громадян» висновок судів попередніх інстанцій про неправомірне донарахування ДПІ податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у сумі 1505,96 грн. з виплаченої СПД ОСОБА_5 вартості послуг з огляду на те, що позивач не є податковим агентом щодо виплаченого доходу суб'єкту підприємницької діяльності.

Що ж до висновку судів попередніх інстанцій у частині неправомірного збільшення грошового зобов'язання із податку з доходів фізичних осіб на 1047,90 грн. з вартості послуг мобільного зв'язку в мережі міжнародного роумінгу, отриманих працівниками товариства, то цей висновок не відповідає обставинам у справі та правильному застосуванню норм підпункту 4.2.9 пункту 4.2 ст.4 Закону № 889-ІV Суди, на підставі оцінки правил користування мобільним зв'язком на підприємстві, встановили, що вказані послуги були оплачені за користування послугами роумінгу директором та його заступниками, за якими згідно з цими правилами були закріплені номери мобільного зв'язку з метою забезпечення підприємству безперешкодного та швидкого доступу до керівників, оперативного обміну інформацією для здійснення маркетингових, збутових і постачальницьких функцій, а також для виконання обов'язків адміністративно-управлінським персоналом. Разом з тим, документів, які б підтверджували, що вказані посадові особи товариства перебували за кордоном в період часу, на який припадає користування ними послугами зв'язку в мережі міжнародного роумінгу, з цілями, що викликані інтересами виробництва, зокрема щодо їх відрядження, позивач як під час перевірки, так і в судовому процесі не надав. До того ж, позивач не доводить, що перебування його працівників за кордоном відповідало цим цілям.

За визначенням пункту 1.15 ст.1 Закону № 889-ІV податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Відповідно до пункту «е» підпункту 4.2.9 пункту 4.2 ст.4 цього Закону до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються: дохід, отриманий платником податку від його працедавця як додаткове благо (за винятками, передбаченими пунктом 4.3 цієї статті), а саме у вигляді: вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), а також суми знижки з ціни (вартості) товарів (послуг), що перевищує звичайну, розраховану за правилами визначення звичайних цін (у розмірі такої знижки), крім випадків, передбачених пунктом 4.3 цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, податкове повідомлення-рішення від 12.07.2011 № /0/55341 підлягає скасуванню в частині збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на 1505,96 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 378,49 грн. (1505,96 * 25 %).

Відповідно до ст. 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 225, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Суми задовольнити частково, змінити постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012, позов задовольнити частково: скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми від 12.07.2011 № /0/55401, № /0/55404 повністю, від 12.07.2011 № /0/55341 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб на 1505,96 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 378,49 грн.

В іншій частині Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя підписЄ.А. Усенко
Судді підписО.А. Веденяпін
підписМ.П. Зайцев