Справа № 2-а-16/11
Суддя: Маршал І. М.
Дата ухвалення: 2011-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області
Справа № 2-а-16/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2011

м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Маршал І.М.

при секретарі Мелашенко О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Славута справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо недоплати підвищення до пенсії згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та зобовязання провести перерахунок призначених виплат згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивиходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком і виплатити недоплачені як дитині війнисуми щомісячної державної соціальної допомоги за період з 22.05.2010 р. і до дати набрання сили постановою суду,-

ВСТАНОВИВ:

22.11.2010 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області, в якому просила визнати протиправною бездіяльності щодо недоплати підвищення до пенсії згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та зобовязати управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області провести перерахунок призначених виплат згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивиходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком і виплатити недоплачені позивачу як дитині війнисуми щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.08.2007 р., 2008 р., 2009 р. та за 2010 р. і до дати набрання сили постановою суду.

Ухвалою судді від 24 листопада 2010 року позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області в частині зобовязання відповідача провести перерахунок призначених виплат згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивиходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком і виплатити недоплачені позивачу як дитині війнисуми щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01.08.2007 р., 2008 р., 2009 р., з 01.01 2010 р. по 21.05.2010 р. залишено без розгляду. Відкрито скорочене провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області в частині визнання протиправною бездіяльності щодо недоплати підвищення до пенсії згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та зобовязання провести перерахунок призначених виплат згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивиходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком і виплатити недоплачені як дитині війнисуми щомісячної державної соціальної допомоги за період з 22.05.2010 р. і до дати набрання сили постановою суду та відповідачу надано строк для подачі заперечень проти позову.

28 грудня 2010 року управлінням Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області до суду подано клопотання про заміну управління як неналежного відповідача належним відповідачем ОСОБА_2 управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

29 грудня 2010 року суддя ухвалою перейшов до загального провадження.

Ухвалою суду від 28 лютого 2011 року суд здійснив заміну первісного відповідача управління Пенсійного Фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області за заявленим позовом ОСОБА_1 належним відповідачем - ОСОБА_2 управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлений позов у межах в відкритого судом провадження.

В судовому засідання представник відповідача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області проти позову заперечив, вказує на відсутність підстав для задоволення позову

Зазначає, що оскільки фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України Про соціальний захист дітей війни здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, розпорядником яких є Міністерство фінансів України та Державне казначейство України, а не із бюджету Пенсійного Фонду України, відповідач не вбачає у своїх діях порушення закону.

Вважає, що мінімальний розмір пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннязастосовується лише для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до цього Закону та для перерахунків або підвищення пенсій на підставі інших законів не застосовується. Вказує на відсутність механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30 % якої мають підвищуватися дітям війнипенсії.

Просить також суд взяти до уваги, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення з позовом до адміністративного суду, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України Про соціальний захист дітей війнидитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945року) Другої світової війни було менше 18 років.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є громадянкою України, станом на 2 вересня 1945року їй було менше 18 років ( згідно даних паспорту серії НВ№060609, виданого Славутським МВ УМВС України в Хмельницькій області 21 березня 2002 року), вона має статус дитини війни, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.03.2011 року № 1015.

Згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року №2195-4 дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

У 2010 році в законодавчому порядку будь-які обмеження щодо дії ст. 6 цього Закону не встановлювалися.

У 2010 році позивачці виплачувалася надбавка до пенсії у фіксованому розмірі 49,80 грн. щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" .

Проте, положення постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" суперечать вимогам Закону України Про соціальний захист дітей війни, а отже не підлягають застосуванню.

Критерієм обрахунку підвищення до пенсії, яке підлягає нарахуванню та виплаті дітям війни, є мінімальна пенсія за віком, розмір якої визначено статтею 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

В силу ст. 2 ч. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону № 2195-ІV застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 ч. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Положення частини 3 цієї статті не є перешкодою для застосування зазначеної величини, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком.

Вимогами ст.7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відсутність бюджетного фінансування доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону № 2195-ІV, не може бути причиною невиконання покладених на УПФ зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань ( Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Кечко проти України" від 18 листопада 2005року).

Крім того, як зазначив Європейський Суд з прав людини у вказаному рішенні, в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення).

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 року № 121/2001. Основним завданням Пенсійного фонду України є забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення, повного і своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій та інших соціальних виплат, що здійснюється з коштів Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління.

За таких обставин суд вважає, що позивачка має право на щомісячне підвищення до пенсії, згідно ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, тому відмова відповідача у нарахуванні і виплаті їй недоплаченої, як дитині війни, щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є незаконною.

Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ч.2 ст.11 КАС України для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких вона просить вийти за межі позовних вимог і зобовязати відповідача виплачувати позивачеві дану соціальну допомогу по день припинення права на неї, оскільки дане щомісячне підвищення до пенсії є довічним, не зникне після ухвалення судового рішення у даній справі, продовжуватиме існувати і не може бути обмеженим або скасованим, в силу ст.22 Конституції України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 8, 19, 22, 46, 55, 57, 95, 96 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.ст.6, 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.2 Закону України Про прожитковий мінімумвід 15.08.1999 року, ст.10 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст. ст. 2,4, 6, 8, 11, 17, 18, 19, 70, 71, 86, 99, 159, 160, 161, 162,183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо недоплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниу розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та зобов'язати ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок призначених виплат згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивиходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком і виплатити ОСОБА_1 недоплачені як дитині війни суми щомісячної державної соціальної допомоги за період з 22.05.2010 р. по день припинення права на таку допомогу, з врахуванням уже проведених виплат.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу з направленням її копії апеляційній інстанції до апеляційного адміністративного суду через Славутський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3