Справа № 821/4253/14
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/4253/14

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року по справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" (далі позивач, ПАТ) звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом та просило скасувати податкове повідомлення-рішення про визначення грошових зобовязань з земельного податку з юридичних осіб № від 16.10.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту перевірки, яким встановлено невірне нарахування позивачем податку за землю. Однак позивач вважає, що оскільки рішення з нормативної грошової оцінки земель прийнято у травні 2012 року, то зазначена нормативна оцінка землі підлягає застосуванню при обчисленні податку на наступний бюджетний період, тобто з 01 січня 2013 року, що помилково не було враховано податковим органом.

За наслідками розгляду зазначеної справи Херсонським окружним адміністративним судом 19 листопада 2014 року прийнято постанову про відмову у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у порушення норм податкового законодавства не подав до податкового органу уточнюючу декларацію з плати за землю, а податковий орган, виявивши порушення норм податкового законодавства, правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на відсутність доказів опублікування рішення Мирненської селищної ради щодо встановлення нової нормативної оцінки землі, у звязку з чим через необізнаність позивач подав відповідну декларацію до відповідача лише у січні 2013 року .

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" зареєстроване 28.09.1998 Каланчацьким районним управлінням юстиції Херсонської області. Як платник податків відповідач взятий на облік в органах фіскальної служби 21.08.1998 за №16103, станом на 07.10.2014 перебуває на обліку у Каланчацькому відділенні Скадовської ОДПІ.

Судом також встановлено, що відповідач є платником земельного податку на підставі Державного акту №44 ІКС №001314 від 17.05.1996 р., яким відповідачу надана в постійне користування земельна ділянка загальною площею 25,41 га.

Згідно з податковим розрахунком земельного податку за 2012 р., відповідач визначив податкові зобов'язання з плати за землю загальною площею 25,41 га у розмірі 27932,91 грн., щомісячна сплата складає 2327,74 грн.

Відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 по 21.12.2013, в ході якої складено акт від 07.10.2014 №312/22/00952344, в якому зафіксовані виявлені порушення норм чинного законодавства України, а саме:

- порушення ст.ст. 286.2, 286.4 ПК України, яке полягає в невірному обчисленні суми плати за землю починаючи з 25 травня 2012 р., що призвело до заниження її розміру на загальну суму 67720,45 грн.

ДПІ виявила, що з 25.05.12 змінилась нормативна грошова оцінка земельних ділянок, тому нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 25,41 га, яка знаходилась в постійному користуванні позивача, склала 14008533 грн. Отже щорічна плата за землю становила 140085 грн. 33 коп. (1 % від нормативної грошової оцінки). Позивач в 2012 році сплачував земельний податок виходячи з суми 27932 грн. 91 коп. щорічно, тобто 1 % від попередньої нормативної грошової оцінки 2793291 грн.

За наслідками перевірки, на підставі акту від 07.10.2014 № 312/22/00952344 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.10.2014 № про нарахування грошових зобовязань з земельного податку з юридичних осіб за основним платежем у розмірі 67720,45 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 16930,11 грн.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, яким урегульовано питання внесення плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності на праві постійного користування і оренди.

За нормами пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно пунктів 288.2 та 288.3 статті 288 такого кодексу платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, а для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом

За нормами пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За правилами підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Водночас, статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Відповідно до ч.12 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» регуляторним актом, зокрема, є прийнятий уповноваженим регуляторним органом, до яких відносяться і органи місцевого самоврядування, офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 12 вищезазначеного Закону регуляторні акти, прийняті Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими органами виконавчої влади, територіальними органами центральних органів виконавчої влади, а також їх посадовими особами, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації, визначених Кабінетом Міністрів України, не пізніш як у десятиденний строк після їх державної реєстрації або прийняття та підписання, у випадку, якщо ці регуляторні акти не підлягають державній реєстрації. Регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Судом першої інстанції встановлено що у відповідності до вищезазначених положень Закону у друкованому засобі масової інформації - інформаційному виданні Каланчацького району газеті "Слава праці" № 21 від 25.05.2012 р відповідачем в межах встановленого Законом строку опубліковано рішення сесії Мирненської селищної ради XXVIII сесії шостого скликання №180 від 17.05.2012 р." Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель смт. Мирне Каланчацького району Херсонської області" .

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Мирненською селищною радою виконано вимоги ст. 12 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а податковий орган приймаючи оскаржене податкове повідомлення рішення № від 16.10.2014 року, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, а відтак висновків Херсонського окружного адміністративного суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 198, 200, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили через пять днів після направлення копії сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: В.Л. Романішин