Справа № 826/20661/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 листопада 2015 року 16:55 № 826/20661/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом приватного підприємства «Дубекспо»
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві
про стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Дубекспо» (надалі - позивач або ПП «Дубекспо») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві (надалі - відповідач 1 або ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві) та Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (надалі - відповідач 2 або ГУ ДКС у м. Києві), у якій просить суд:

- стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства «Дубекспо» суму пені, щодо протермінування бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 134 619,11 грн.;

- зобов'язати ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві та ГУ ДКС у м. Києві подати звіт про виконання судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення приписів норм ст. 200 Податкового кодексу України станом на 01.07.2015 відповідач прострочив повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 698 093 грн., що сформувалася за періоди травень-грудень 2011 року та січень 2012 року, на підставі виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.08.2015, виданого по справі № 826/12355/14. У зв'язку з чим у позивача відповідно до п. 200.23 ст. 200 зазначеного Кодексу виникло право на отримання пені у розмірі 134 619,11 грн. за протермінування контролюючим органом погашення бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 698 093 грн. (а саме - за період з 11.09.2014 по 01.07.2015).

Представник позивача в судовому засіданні у справі 27.10.2015 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, посилаючись на правову позицію наведену в письмових запереченнях від 21.10.2015. В тексті своїх письмових заперечень представник відповідача посилався на відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПП «Дубекспо» у зв'язку з відсутністю станом на 12.08.2015 суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість (за даними картки особового рахунку платника податку-позивача 12.08.2015 підприємство самостійно зменшило суму заявленого бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок у банку в розмірі 698 093 грн. шляхом подання уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період травень 2015 року).

В призначене судове засідання відповідач 2 явку свого представника не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Водночас, 08.10.2015 до канцелярії суду надійшли заперечення ГУ ДКС у м. Києві проти позову, де зазначено про те, що механізм виконання судових рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджеті або боржників». Зокрема, у відповідності до п. 23 цього Порядку стягувачі, на користь яких прийняті судові рішення про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, подають документ, зазначені у п. 6 Порядку, до органу Казначейства за місцем реєстрації стягувача а органі державної податкової служби. Казначейство здійснює в порядку черговості надходження виконавчих документів безспірне списання коштів державного бюджету в розмірі, встановленому судом або узгодженому органом державної податкової служби із стягувачем, та перераховує такі кошти на рахунок стягувача, зазначений у виконавчому документі або його заяві про виконання рішення про стягнення коштів. Таким чином, у даному випадку ГУ ДКС у м. Києві не несе відповідальності за прострочення сплати бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та відповідно ніяких порушень прав та законних інтересів позивача не допускало.

У зв'язку з неявкою усіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання 22.10.2015, суд, керуючись ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши думки представників позивача та відповідача 1, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

В силу норми ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до приписів ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

З урахуванням наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України суд при розгляді даної справи враховує обставини, встановлені постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.03.2015 по справі № 826/12355/14 (а.с. 9 - 11), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2015 (а.с. 12 - 14), що відповідно залишені без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 10.11.2015 № К/800/23860/15 в частині задоволення позовних вимог.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів та встановлено зазначеними судовими рішеннями у справі № 826/12355/14, ПП «Дубекспо» подавалися до ДПІ у Голосіївському районі міста Києва декларації із податку на додану вартість, в яких відображено відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок за період з травня 2011 року по грудень 2011 року, січень 2012 року у загальному розмірі 698 093 грн.

Податковим органом було проведено ряд документальних позапланових виїзних перевірок ПП «Дубекспо» щодо достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленої до відшкодування на рахунок платника у банку за період з травня 2011 року по грудень 2011 року та січень 2012 року, за результатами яких контролюючим органом були складені наступні довідки: від 05.04.2012 №75/2-07-20-36203336 за січень 2012 року; від 29.02.2012 №197/2-07-20-36203336 за грудень 2011 року; від 25.01.2012 №65/2-07-20-36203336 за листопад 2011 року; від 04.01.2012 №5/2-07-20-36203336 за вересень, жовтень 2011 року; від 03.11.2011 №1062/2-07-20-36203336 за серпень 2011 року; від 11.10.2011 №960/2-07-20-36203336 за липень 2011 року; від 13.09.2011 №874/2-07-20-36203336 за червень 2011 року; від 12.08.2011 №786/2-07-20-36203336 за травень 2011 року.

Вказаними довідками підтверджено факт достовірності нарахування позивачем сум бюджетного відшкодування в загальній сумі 698 093 грн.

У зв'язку із ненаданням ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м. Києві у п'ятиденний термін після закінчення перевірок, органу державного казначейства висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, позивач звернувся з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва про стягнення з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 698 093 грн. та суми пені щодо протермінування зазначеної суми бюджетного відшкодування у розмірі 184 912,94 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду України від 11.03.2015 по справі № 826/12355/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2015, позовні вимоги ПП «Дубекспо» задоволенні повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 10.11.2015 № К/800/23860/15 рішення судів попередніх інстанцій по справі № 826/12355/14 залишені в силі. Зокрема, в тексті свого рішення суд касаційної інстанції зазначив, що невідшкодовані платнику податку протягом встановленого строку суми, вважаються бюджетною заборгованістю, за стягненням яких платник податку має право в будь-який момент після виникнення такої бюджетної заборгованості звернутися до суду та нарахувати пеню на суму такої заборгованості.

Доказів перегляду ухвали Вищого адміністративного суду від 10.11.2015 № К/800/23860/15 Верховним Судом України, відповідних процесуальних рішень Верховного Суду України у даній справі представники сторін суду не надали.

Також, судом встановлено, що 19.08.2015 Окружним адміністративним судом м. Києва на виконання своєї постанови від 11.03.2015 по справі № 826/12355/14 виданий виконавчий лист (а.с. 44).

В цьому ж місяці 2015 року позивач звернувся до ГУ ДКС у м. Києві із заявою від 28.08.2015 № 28 про перерахування на виконання виконавчого листа від 19.08.2015 по справі № 826/12355/14 коштів в сумі 184 912,94 грн. на відповідний розрахунковий рахунок ПП «Дубекспо» у банку.

Однак, як зазначив представник позивача в судовому засіданні, фактично кошти в сумах 698 093 грн. (тобто, сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість) та 184 912,94 грн. (сума пені, нарахованої за прострочення бюджетного відшкодування) на розрахунковий рахунок ПП «Дубекспо» не надійшли.

У зв'язку з чим за період з 11.09.2014 по 01.07.2015 у відповідності до п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України на суму прострочення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 698 093 грн. має нараховуватися пеня у розмірі 134 619,11 грн. (в тому числі за період з 11.09.2014 по 13.11.2014 у розмірі 13 736,18 грн., за період з 14.11.2014 по 06.02.2015 - 27 311,69 грн., за період з 07.02.2015 по 04.03.2015 - 11 636,16 грн., за період з 05.03.2015 по 01.07.2015 - 81 935,08 грн.)

Представник відповідача 1 в судовому засіданні в заперечення проти позовних вимог зазначив про проведення камеральної перевірки позивача згідно норм п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України. В ході проведення такої перевірки встановлено, що ПП «Дубекспо» подало до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість з додатками за травень 2015 року (реєстр. № від 22.06.2015), де задекларувало суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (ряд. 23.2) в розмірі 900 002 грн., та одночасно в ряд. 24 («сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 22.1 + рядок 23.3) (переноситься до рядка 20.1 наступного звітного (податкового) періоду) - 977 842 грн.

Згідно аналізу податкової звітності ПП «Дубекспо» з податку на додану вартість встановлено, що в серпні 2015 року підприємство подало уточнюючий розрахунок (реєстр. № від 12.08.2015), згідно якого встановлено, що платником податку самостійно зменшено суму, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (ряд. 23.2) в розмірі 900 002 грн. та збільшено на тотожну суму значення ряд. 24 податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року, в результаті чого сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду склала 1 877 844 грн.

Згідно даних інтегрованої картки платника податку-позивача встановлено, що сума у розмірі 900 002 грн. відшкодована згідно платіжного доручення № 6389-20 від 14.07.2015 року на підставі п. 200.19 ст. 200 Податкового кодексу України (відповідність критеріям, що дають право на автоматичне бюджетне відшкодування).

У свою чергу контролюючим органом встановлено, що платником податку самостійно не нараховано штрафні (фінансові) санкції на завищену суму бюджетного відшкодування в розмірі 900 002 грн., чим порушено п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, та що в силу норми п. 123.1 ст. 123 цього ж Кодексу тягне накладення на позивача суми штрафних санкцій в розмірі 25 відсотків від суми бюджетного відшкодування (тобто, у розмірі 225 000,50 грн.).

На підтвердження своїх заперечень представник відповідача 1 подав до суду роздруківки електронних податкової декларації ПП «Дубекспо» з податку на додану вартість за звітний період травень 2015 року та уточнюючого розрахунку до неї від 12.08.2015 (а.с. 30 - 36), витяг з інтегрованої картки платника податку на додану вартість - ПП «Дубекспо» за 2015 рік (а.с. 37 - 38).

Водночас оригінали та/або належним чином завірені копії матеріалів камеральної перевірки, а також платіжне доручення № 6389-20 від 14.07.2015 або інший документ на підтвердження факту зарахування 14.07.2015 на рахунок позивача суми коштів у розмірі 900 002 грн. представник відповідача 1 суду не надав та про причини відсутності таких документів не повідомив.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 200.7 і 200.8 ст. 200 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Згідно п. 201.10 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

В силу норм п. 200.11, 200.12 і 200.13 ст. 200 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

В ході розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва справи № 826/12355/14 був встановлений факт підтвердження податковим органом за результатами проведених документальних позапланових виїзних перевірок правомірності та достовірності декларування ПП «Дубекспо» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 689 093 грн.

За приписами п. 200.15 ст. 200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

В силу норми п. 200.17 ст. 200 цього Кодексу джерелом сплати бюджетного відшкодування (в тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі підтвердження податковим органом під час перевірки сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, орган Державного казначейства України видає платнику податку суму бюджетного відшкодування зазначену у висновку, поданому йому податковим органом у п'ятиденний строк після закінчення перевірки .

Пунктом 200.23 ст. 200 ПК України встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З контексту наведеної норми ст. 200 Кодексу вбачається, що не відшкодовані протягом визначених ст. 200 ПК України строків суми, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Неподання органом державної податкової служби після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв'язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред'явити вимоги про стягнення зазначеної пені. Оскільки чинним законодавством не передбачено, що стягнення пені, нарахованої на суму наявної бюджетної заборгованості по податку на додану вартість, можливе та здійснюється лише після фактичного повного або часткового погашення платнику цієї заборгованості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України в своїй постанові від 03.06.2014 № 21-131а14, та наведена в судових рішеннях Вищого адміністративного суду України - постанова від 17.11.2014 № К/800/38736/14, ухвала від 23.09.2014 № К/800/36094/14.

Відповідно до наявних у справі матеріалів судом не встановлений, а відповідачем не доведений факт отримання позивачем станом на 01.07.2015 суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 693 093 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що оскільки сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість не була відшкодована позивачу станом на 01.07.2015, то ПП «Дубекспо» має право на стягнення пені у зв'язку з наявністю бюджетної заборгованості на вказану дату з урахуванням невідшкодування такої заборгованості (а саме за період з 11.09.2014 по 01.07.2015).

Щодо наданого позивачем розрахунку заявленої до стягнення суми пені у розмірі 134 619,11 грн. на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість, яка нарахована за період з 11.09.2014 по 01.07.2015 (а.с. 7), суд зазначає наступне.

За даними офіційного веб-сайту Національного банку України (http://www.bank.gov.ua) станом на дати 15.04.2014, 17.07.2014, 13.11.2014, 06.02.2015, 04.03.2015 та 28.08.2015 були встановлені наступні облікові ставки НБУ - 9,5%, 12,5%, 14%, 19,5% 30% і 27%.

Виходячи з приписів п. 200.23 ст. 200 ПК України та вказаних облікових ставок НБУ розрахунок суми пені за вказаний у позовній заяві період виглядає наступним чином: 12,5% (діюча облікова ставка НБУ з 11.09.2014 по 12.11.2014) х 120% = 15,0 (річних): 365 = 0,04109% (в день) х 63 дні х 698 093 грн. (сума заборгованості): 100 = 18 071,32 грн.; 14,0% (діюча облікова ставка НБУ з 13.11.2014 по 05.02.2015) х 120% = 16,8 (річних): 365 = 0,04603% (в день) х 85 днів х 698 093 грн. (сума заборгованості): 100 = 27 313,24 грн.; 19,50 % (діюча облікова ставка НБУ з 06.02.2015 по 03.03.2015) х 120% = 23,4 (річних) 365 = 0,06411% (в день) х 26 днів х 698 093,00 грн. (сума заборгованості): 100 = 11 636,23 грн.; 30 % (діюча облікова ставка НБУ з 04.03.2015 по 01.07.2015) х 120% = 36 (річних) 365 = 0,09863% (в день) х 120 днів х 698 093,00 грн. (сума заборгованості): 100 = 82 623,49 грн. Загальна сума пені за період прострочення заборгованості 294 дні з 11.09.2014 по 01.07.2015 складає 139 644,28 грн.

Таким чином, при здійсненні арифметичного розрахунку суми заявленої до стягнення пені за прострочення погашення суми бюджетного відшкодування позивач застосував невірні ставки НБУ у певних періодах та неправильно порахував загальну кількість днів протермінування, що призвело до зменшення розміру суми пені за відповідний період.

За приписами норми ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням меж заявлених позовних вимог суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ПП «Дубекспо» про стягнення з Державного бюджету України пені за протермінування бюджетного відшкодування податку на додану вартість в заявленій сумі 134 619,11 грн.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З урахуванням вищенаведеного та з огляду на встановлений судом факт протиправної бездіяльності відповідача 1, що полягає у не поданні до органу державної казначейської служби висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню ПП «Дубекспо» з бюджету, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідачів подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов приватного підприємства «Дубекспо» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного підприємства «Дубекспо» () суму пені за протермінування бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 134 619,11 грн. (сто тридцять чотири тисячі шістсот дев'ятнадцять гривень 11 копійок).

3. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві та Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві подати до суду у десятиденний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили письмовий звіт про його виконання.

4. Стягнути судові витрати у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) на користь приватного підприємства «Дубекспо» () шляхом їх безспірного списання з рахунку Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві (ідентифікаційний код 39468461) за рахунок бюджетних асигнувань.

5. Стягнути судові витрати у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) на користь приватного підприємства «Дубекспо» () шляхом їх безспірного списання з рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві (ідентифікаційний код 37993783) за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський