Справа № 814/2528/15
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2015-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

05 жовтня 2015 року Справа № 814/2528/15

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Князєва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за

адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області (вул. Леніна, 21, м. Очаків, Миколаївська область, 57500)

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Племзавод імені Шмідта» (вул. Очаківська, 35, А, с. Рівне, Очаківський район, Миколаївська область, 57530)

про стягнення заборгованості в сумі 4 903,18 грн.,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області (далі позивач, Управління) звернулося до суду з позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Племзавод імені Шмідта» (далі відповідач, ВАТ «Племзавод імені Шмідта») заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по списку № 2, залипень 2015 року в сумі 4 903,18 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що Управлінням виплачується пільгова пенсія колишнім працівникам відповідача, але останній, в порушення приписів пункту 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (надалі - ЗУ № 1788-ХІІ) та пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV«Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (надалі ЗУ № 1058-ІV), витрати по виплаті та доставці пенсій за липень 2015 року не відшкодував, що стало підставою звернення позивача до суду.

Відповідач проти позову заперечує. В письмових заперечень ВАТ «Племзавод імені Шмідта» зазначило, що воно відповідач є платником фіксованого податку, тобто перебуває на спеціальному режимі оподаткування, яке не повязане ні з доходами сільгосппідприємства, ні з розміром мінімальної заробітної плати. Звільнення цих підприємств від відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій залежить від особливостей оподаткування та наявності підстав для реєстрації цих підприємств як платників фіксованого податку (так і платників єдиного податку 4-ї групи) (арк. спр. 42 - 43).

Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (арк. спр. 40). Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідач зареєстрований як юридична особа та є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно ЗУ № 1058-ІV, відповідач зобовязаний вносити до Пенсійного фонду України внески, що покривають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених громадянам, які працювали на його підприємстві на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, на пільгових умовах, відповідно до пунктів «б» «з» статті 13 ЗУ № 1788-ХІІ.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень ЗУ № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами ЗУ № 1058-IV, в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 ЗУ № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Колишні працівники ВАТ «Племзавод ім. Шмідта» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,отримують пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» - «з» статті 13 ЗУ № 1788-XII.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за № 64/8663 (надалі Інструкція) підприємства платники страхових внесків зобовязані покривати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 2 у розмірі 100%. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що діяв до набрання чинності ЗУ від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (надалі Інструкція), підприємства платники страхових внесків зобовязані відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень ЗУ № 1058-IV застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 «Прикінцевих положень» ЗУ № 1058-IV.

При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах (пункт 6.2 Інструкції).

Пунктом 6.3 Інструкції передбачено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень ЗУ № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до Інструкції, позивач надіслав відповідачу до відома розрахунок витрат на виплату та доставку пенсій (арк. спр. 7).

Таким чином, обовязок по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, які згідно з розрахунком заборгованості цих витрат, складеним останнім відповідно до Інструкції, призначені працівникам підприємства згідно з пунктами «б» - «з» частини 1 статті 13 ЗУ № 1788-ХІІ, покладається на відповідача.

Доводи відповідача про те, що пільгова пенсія ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 була призначена незаконно, суд відхиляє, оскільки це питання не є предметом судового розгляду даної справи, а дії органів УПФУ з цього приводу відповідачем оскаржені не були.

Відповідно до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач доказів погашення заборгованості станом на час розгляду справи не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючисьстаттями 11, 71, 94, 128, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни, суд,

П О С Т А Н ОВ И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Племзавод імені Шмідта» (вул. Очаківська, 35, А, с. Рівне, Очаківський район, Миколаївська область, 57530, ) борг фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку в сумі 4 903,18 грн. (чотири тисячі девятсот три гривні 18 копійок) на рахунок Управління Пенсійного фонду України в м. Очакові та Очаківському районі Миколаївської області (вул. Леніна, 21, м. Очаків, Миколаївська область, 57500, ).

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночаснонадсилається особою, яка їїподає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Князєв В.С.