Справа № 2а-234/10
Суддя: Панасенко О. П.
Дата ухвалення: 2010-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-234/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14вересня 2010 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді Панасенко О.П. при секретарі Назаренко А.В.

за участю позивача розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Марганці справу і за позовом ОСОБА_1 до начальника ДАІ з обслуговування Томаківського району ОСОБА_2 про оскарження постанови про про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2010 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника В ДАІ з обслуговування Томаківського району про скасування постанови про справі про адміністративне правопорушення, вказавши, що він працює дорожнім майстром Нікопольської дистанції колії. 15.04.2010 р. Інспектором Томашевим В.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення. 16.04.2010 року начальником ВДАІ на нього накладено штраф в розмірі 1360 грн. Позивач не згоден з постановою, так як відповідно до посадової інструкції не передбачена відповідальність дорожнього майстра за стан дороги на переїзді, в протоколі не зазначено ні місця, ні часу вчинення правопорушення, а також, який нормативний акт порушено. Також при призначенні покарання не врахована особа. Просить суд скасувати постанов) про накладення на і нього адміністративного стягнення за ст. 140 ч. 1 КУпАП в розмірі 1360 грн.

В судовому засіданні Позивач позов підтримав та суду пояснив, що він не є посадовою особою, визначеною ст.. 140 ч.І КАпАІІ, він повідомляв адміністрації про необхідність ремонту, але сам вічне має право ні укладати договори на виконання робіт, ні має матеріальних цінностей та коштів1 на проведення ремонту, оскільки не є відповідальною за це особою.

Відповідач позов не визнав і пояснив, що за наданими йому документами саме позивач повинен був утримувати переїзд, про що існують докази.

По справі була оголошена перерва, після якої відповідач до суду не з'явився.

- Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд приходить до наступного:

15квітня 2010 року інспектором ВДАІ Томаківського району Томашевим В.Л. складено протокол про адміністративне правопорушення АЕ 343693, відповідно до якого ОСОБА_1 будучи відповідальною посадовою особою за утримання залізничного переїзду 123 км + 044 м перегону Марганець- Мирове не прийняв своєчасних заходів щодо заміни дорожніх знаків та проведення ямкового ремонту, відповідно до діючих правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чим порушив вимоги ДСТУ-4100-2002, за що передбачена відповідальність ч.І ст. 140 КУпАГІ.

16квітня 2010 року Начальником ВДАІ з О AT Томаківського району ОСОБА_3В. винесено постанову АН 625372, відповідно до якої позивач був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. І ст. 140 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 1360 ірн.

Відповідно до вказаної постанови позивач 15.04.2010 р. будучи відповідальною посадовою особою за утримання залізничного переїзду, 123 км + 044 м перегону Марганець-Мирове не прийняв своєчасних заходів щодо заміни дорожніх знаків та проведення ямкового ремонту, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 140 ч.І КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній адміністративній справі.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення і повинна містити : найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу , щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених прц розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення , прийняте по справі рішення.

Зазначені вимоги закону начальником ВДАІ виконані не були, внаслідок чого поза його увагою

залишилися обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративний/ правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено назву місця роботи Правопорушника, тобто підприємства, де він працює, якого взагалі не існує - м.Марганець ПЧ-16, вірна назва підприємства - Нікопольська дистанція колії Придніпровської залізниці.

Крім того ні в протоколі, ні в постанові не зазначено час скоєння правопорушення та обставини правопорушення.

Згідно ч. 1 от. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від шістдесяти до вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Відповідно до п.5 Інструкції з улаштування та експлуатації залізничних переїздів, яка затверджена наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26 січня 2007 р. N 54 на працівників дистанції колії (або інших власників переїздів) покладаються обов'язки з тримання в справному стані настилів і огороджень (стовпчиків, перил), знаків, під'їздів до переїзду та інших колійних споруд у межах смуги відчуження земель залізниці.

Позивач працює шляховим майстром Нікопольської дистанції колії і виконує роботи по поточному утриманню колії.

Відповідно до посадової інструкції майстра шляхового Нікопольської дистанції шляхів ОСОБА_1В : майстер керує околотком, організовує виконання робіт з поточного утримання та ремонту верхньої будови колії, земляного полотна та штучних споруд в установлені строки , планує проведення робіт , забезпечує розміщення робітників та бригад, провіряє якість виконаних робіт, здійснює формування бригад та інше.

При прийнятті рішення по справі Відповідач не перевірив функціональні обов'язки Позивача, не витребував накази про призначення відповідальних осіб за стан залізничних переїздів, з відміткою про ознайомлення відповідальних осіб з ними.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу про внесення змін до його посадової інструкції, за якою розширене коло його обовязків, стало повідомлено 19 квітня 2010 року, про що свідчить копія наказу № 163 від ||0 березня 2010 року. На час складання протоколу зазначених в протоколі обовязків на позивача покладено не було..

Тому суд вважає, що на момент складання протоколу, винесення постанови до посадових обовязків позивача не входило обов'язок відповідати за утримання залізничних переїздів.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Однак, в справі, що розглядається, крім протоколу про адміністративне правопорушення, інших доказів, якими б підтверджувалась вина ОСОБА_1 в скоєнні вказаного в протоколі правопорушення, суду не надано.

З врахуванням встановлених судом обставин в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.І КУпАП, за недоведеністю його вини.

На підставі викладеного і керуючись ст. 11,161, 162 КАСУ України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати постанову Серії АН № 625372 від 16 квітня 2010 р. начальника ДАІ з обслуговування Томаквського району ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності і накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. І ст. 140 КпАII України.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя