Справа № 144/1065/15-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 144/1065/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Панченко Д.І.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

18 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Литвинюка С.О.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Зайцева В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 25 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Теплицької селищної ради Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення Теплицької селищної ради Вінницької області №613 від 11.08.2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Пазивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати протиправним та скасувати рішення Теплицької селищної ради Вінницької області № 613 від 11 серпня 2015 року.

Відповідно до постанови Теплицького районного суду Вінницької області від 25 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні вказав на безпідставність вимог апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши докази у справі та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.08.2015 року до Теплицьої селищної ради звернулась директор КП «Житлокомунсервіс Т» з клопотанням про виділення коштів на встановлення та благоустрій пам'ятника учасникам АТО в сумі 99900 грн..

Постійна комісія з питань бюджету, фінансів, планування та приватизації розглянуто позитивно клопотання КП «Житлокомунсервіс Т» від 05.08.2015 року, і 11 серпня 2015 року Теплицька селищна рада на пленарному засіданні 41 сесії 6 скликання, прийняла рішення № 613 про внесення змін до видаткової частини КФК 100203 Благоустрій міст, сіл, селищ» КЕКВ 2610 «Субсидії та поточні трансфери підприємствам (установам, організаціям)» на суму 99000 грн., які не відносяться до захищених статей бюджету.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що Теплицька селищна рада при прийнятті рішення № 613 в частині виділення коштів на встановлення меморіального знаку та благоустрій площі в сумі 99000 грн. діяла законно, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Проте з таким висновком суду першої інстанції судова колегія не може погодитись з наступних підстав.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 78 Бюджетного кодексу України рішення про внесення змін до рішення про місцевий бюджет ухвалюється відповідною місцевою радою на підставі офіційного висновку місцевого фінансового органу (в даному випадку Теплицька райдержадміністрація) про перевиконання чи недовиконання дохідної частини загального фонду, про обсяг залишку коштів загального та спеціального фондів (крім власних надходжень бюджетних установ) відповідного бюджету.

Такого висновку місцевого фінансового органу (в даному випадку Теплицька райдержадміністрація) суду відповідачем надано не було.

За змістом п.10 ст. 78 БК України щодо виконання місцевих бюджетів, після набрання чинності законом про Державний бюджет України органам державної влади та їх посадовим особам забороняється приймати рішення, що призводять до виникнення додаткових витрат місцевих бюджетів, без визначення джерел коштів, виділених державою для забезпечення цих витрат.

Пунктом 8 ст. 78 БК України передбачено, що рішення про внесення змін до рішення про місцевий бюджет можуть бути ухвалені відповідною місцевою радою з урахуванням положень ст. 52 БК України, в разі необхідності перерозподілу бюджетних призначень між головними розпорядниками бюджетних коштів (за наявності відповідного обґрунтування) та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з Бюджетним кодексом перевиконання дохідної частини місцевого бюджету за наслідками трьох кварталів менше ніж на 15 відсотків не є підставою для внесення змін до рішення про місцевий бюджет, проте це створює умови для накопичення грошових ресурсів бюджету, що можуть використовуватись для покриття тимчасових касових розривів у процесі виконання місцевого бюджету та невиконання у запланованих обсягах доходів останнього кварталу року.

У разі внесення змін до кошторисів та планів асигнувань обов'язково складаються відповідні довідки, які затверджуються і виконуються у тому ж порядку, що й кошториси та плани асигнувань. При внесенні установою змін до спеціального фонду кошторису довідка візується керівником установи, яка затвердила кошторис.

Бюджетна установа не має права здійснювати запозичення в будь-якій формі або надавати за рахунок бюджетних коштів позички юридичним та фізичним особам.

Необхідність внесення змін до рішення місцевої ради про бюджет може бути пов'язана як із зміною умов та показників міжбюджетних відносин, затверджених законом про Державний бюджет України та рішенням ради вищого рівня про бюджет, так і з факторами, що виникають у процесі виконання відповідного місцевого бюджету.

Установи мають право використовувати протягом поточного року залишки коштів спеціального фонду на початок року для здійснення видатків, передбачених у кошторисах на поточний рік. У разі, коли сума фактичних надходжень спеціального фонду бюджету за власними надходженнями перевищить затверджений у кошторисі річний обсяг цих надходжень, розпорядник на підставі довідки, затвердженої в установленому порядку, вносить зміни до спеціального фонду кошторису.

Про кожний випадок внесення змін повідомляється головному розпоряднику, який проводить аналіз цих змін та готує зведення показників поданих довідок. Зміни до спеціального фонду кошторису за іншими надходженнями (крім власних) вносяться у порядку, за яким після внесення відповідних змін до бюджетного розпису складаються довідки про внесення змін до кошторису.

Головний розпорядник коштів подає зведені показники довідок з належним обґрунтуванням щодо внесення змін у річний розпис призначень бюджету за спеціальним фондом. У такому ж порядку вносяться зміни до спеціального фонду кошторису за доходами та видатками у разі, коли установа одержує кошти для виконання окремих доручень.

При цьому у спеціальному фонді кошторису уточнений обсяг видатків повинен дорівнювати сумі уточненого обсягу доходів та залишків коштів на початок року. Зміни до планів використання бюджетних коштів одержувачами вносяться в порядку, встановленому для їх затвердження, за формою, що відповідає плану використання.

Відповідач не надав суду доказів дотримання вищевказаних норм Бюджетного Кодексу України в частині збільшення видатків, а його представник не зміг пояснити такий швидкий розгляд клопотання про виділення коштів - всього протягом п'яти днів.

Отже, колегія суддів вважає, що прийняте відповідачем оскаржуване рішення є таким, що прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені законами України, а тому повинне бути скасованим.

В такому випадку судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, оскаржену постанову не можна визнати законною та обґрунтованою, тому відповідно до ст. 202 КАС України, постанову суду першої інстанції необхідно скасувати з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Теплицького районного суду Вінницької області від 25 вересня 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Теплицької селищної ради Вінницької області №613 від 11.08.2015 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 листопада 2015 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.