Справа № 2а-635/10
Суддя: Непомняща Н. О.
Дата ухвалення: 2010-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новокаховський міський суд Херсонської області
Справа № 2-а-635/10
ПОСТАНОВА

іменем України

06 квітня 2010 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Непомнящої Н.О.

при секретарі: Биковій Ю.В. з участю представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до державного інспектора праці Територіальної державної інспекції праці ОСОБА_3 про визнання рішення неправомірним,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення від 08.02.2010 року посилаючись на те, що вказаною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАГІ у виді штрафу в сумі 850 грн., вважає, що вказана постанова винесена з грубим порушенням вимог ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контрою) у сфері господарської діяльності», а також з грубим порушенням процедури розгляду справ про адміністративне правопорушення, з перевищенням службових повноважень. Просить скасувати вказану постанову, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з наведених підстав.

Відповідачка в попередньому судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на правомірність накладення адміністративного стягнення, подальший розгляд справи просила здійснювати в свою відсутність.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. З ч. З ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень.

Адміністративні суди відправляють правосуддя відповідно до КАС України, розглядають скарги осіб щодо порушення їх прав притягненням до адміністративної відповідальності.

Пункт 2 ч. 1 ст. 18 КАС України встановлює, що місцевим загальним судам як адміністративним підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, адміністративна відповідальність настає у разі невиконань норм, правил, встановлених КУпАП, які посягають на громадський порядок, громадян, на встановлений порядок управління. Цим же Кодексом визначег здійснюють адміністративний контроль у відповідних сферах правовідносиг накладати адміністративні стягнення.

Виходячи із норм КАС України суду при розгляді справ в порядку, передбаченому цим Кодексом належить вирішити питання щодо правомірності накладення стягнення адміністративними органами.

Судом встановлено, що Постановою КМУ від 18.01.2003р. №50 "Про деякі питання Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю" було затверджено Положення про Державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю, який є урядовим органом державного управління, що діє у складі Мінпраці і підпорядковується йому.

Держнаглядпраці та його територіальні державні інспекції праці здійснюють державний нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю на підставі законів України:

ст.259 КЗпПУ визначено, що нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю здійснюють спеціально уповноважені на те органи та інспекції, які не залежать у своїй діяльності від власника;

ст.35 Закону України "Про оплату праці", якою зазначено, що контроль за додержанням законодавства про оплату праці здійснюють Міністерство праці та його ограни;

ст. 27 Закону України "Про відпустки" про те, що нагляд за додержанням законодавства про відпустки здійснюють спеціально уповноважені на те органи та інспекції, які не залежать у своїй діяльності від власника.

На підставі Положення про державний департамент нагляду за додержанням законодавства про працю на Держнаглядпраці покладено завдання здійснювати контроль за додержанням законодавства про працю шляхом проведення перевірки роботодавців.

Відповідно до п.6 зазначеного Положення посадові особи Держнаглядпраці мають право давати роботодавцям приписи щодо усунення порушень законодавства про працю, які піддягають обов'язковому виконанню з письмовим повідомленням про вжиті заходи у зазначений у приписі строк та відповідно до п.п 4 складати протоколи про адміністративні правопорушення за ст.41 КЗпПУ та розглядати справи про такі правопорушення і накладати адміністративні стягнення згідно із законодавством за ст. 188-6 КЗпПУ.

03.02.2010 року була проведена первинна перевірка на дотримання законодавства про працю ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» за результатами якої були складено акт №21-04-114/07 від 08.02.2010 року, протокол про адміністративне правопорушення № 21-04-114/11.

Під час перевірки було встановлено, що перебуваючи на посаді генерального директора TOB «НКЕМЗ» ОСОБА_2, допустив невиконання припису державного інспектора праці за № 21-04-14/141 від 24.09.2009 року, а саме: не виконано п.1 припису, згідно і яким остаточний розрахунок з робітниками проводиться не в день звільнення (ОСОБА_4, ОСОБА_5 звільнені 13.10.2009 року, остаточний розрахунок отримали 3.12.2009 року, ОСОБА_6 звільнена 16.11.2009 року, остаточний розрахунок отримала 25.12.2009 року, ОСОБА_7 звільнена 3.08.2009 року, остаточний розрахунок отримала 4.11.2009року), що порушує вимог ч. І ст.116 КЗпПУ та вимоги розділу 4.2, підпункту 4.2. Галузевої угоди між Міністерством промислової політики України, Фондом державного майна України, Всеукраїнський об'єднанням обласних організацій роботодавців на 2008-2009 роки. Не виконано п.2 припису, згідно із яким нарахування та виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні працівників не проводиться порушуються вимоги ч. І ст. 117 КЗпПУ Не виконано п.З припису, згідно із яким звільненим працівникам не надаються довідки про нараховані суміу належні працівнику при звільненні на виконання вимоги ст.116 КЗпПУ. Не виконано припис, згідно із яким заробітна плата на час відпустки надається не за три дні до початку відпустки (ОСОБА_8 надано відпустку з 28.12.2009 року заробітну плату не отримв, ОСОБА_9 надано відпустку 26.12.2009 року, заробітну плату не отримав; ОСОБА_10 надано відпустку 05.10.2009 року, заробітну плату отримав 24.12.2009року) не виконано вимоги ч. З ст.115 КЗпПУ та вимоги ст.21 Закону України «Про відпустки» , вимоги розділу 5 п.5.1, підпункту 5.1.9. колдоговору, не виконано п.5. припису, згідно із яким не проводиться виплата компенсація працівникам через втрату частини заробітної плати у зв'язку із порушенням термінів її виплати. Не виконано п. 6 припису, згідно із яким виплата заробітної плати працівникам проводилася з порушенням вимог ст. 115 КЗпПУ та ст. 24 ЗУ « Про оплату працю» , заборгованість із виплати заробітної плати на підприємстві не погашена і станом на 01.01.2010 року становить 610,7 тис. грн. З 01.09.2009 року по 01.01.2010 року на розрахунковий рахунок та в касу підприємства надійшло коштів на суму 2093 тис. грн. На виплату поточної заробітної плати направлено 449,9 тис. грн, а на погашення заборгованості із заробітної плати направлено 387,5 тис. грн. Всього на заробітну плату направлено 40,0 % від загальної суми надходжень, чим порушено ст.ст. 15,24 Закону України « Про оплату праці » та ст. 97 КЗпПУ, де вказано, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, та те, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються власником після виконання зобов'язань щодо оплати праці (ОСОБА_11 заробітну плату за жовтень отримала 24.12.2009 року, на момент перевірки заборгованість за листопад 2009 року складає 1043,77 грн., ОСОБА_12 заробітну плату за жовтень отримав 22.12.2009року заборгованість за листопад складає 1719,1 грн., ОСОБА_13 заробітну плату за жовтень отримала 22.12.2009року заборгованість за листопад складає 1325,43 грн. та інш.)

За результатами перевірки на директора ОСОБА_2 на підставі постанови №21-04- 114/11-1 за ст.188-6 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.

Суд не приймає до уваги пояснення представника позивача, який наполягав на відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КЗпП України, оскільки ці твердження спростовуються висновками проведеної перевірки, тому вважає, що адміністративне стягнення накладено правомірно.

При цьому, адміністративне стягнення накладено уповноваженою на те посадовою особою, у відповідності до вимог КУпАП та у межах санкції ст. 188-6 КУпАП, з урахуванням обставин, що пом'якшують відповідальність, внаслідок чого стягнення було накладено на рівні мінімального, передбаченого даною статтею, будь-яких порушень при накладенні адміністративного стягнення судом на встановлено.

З цих підстав, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12,17,18, 99,158 - 163,167 КАС України, суд -

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до державного інспектора праці Територіальної державної інспекції праці ОСОБА_3 про визнання рішення неправомірним - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення, апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.О.Непомняща