Справа № 804/4382/15
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2015 рокусправа № 804/4382/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.,

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційні скарги Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Закритого акціонерного товариства "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТіСТ"

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 р. у справі № 804/4382/15

за позовом Закритого акціонерного товариства "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТіСТ"

до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2012 р. Закрите акціонерне товариство "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТіСТ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 07.05.2012 року

- № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 043 748,75 грн., з яких 834 999 грн. за основним платежем та 208 749,75 грн. штрафні (фінансові) санкції та

- № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 8 743 250 грн., з яких 8 743 250 грн. - основний платіж.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сума 38 014 131,00 грн., яка визнана ліквідатором позивача у процедурі банкрутства, не є безнадійною заборгованістю у розумінні п.п. 14.1.11. ст.14 ПК України, оскільки не підпадає під визначення безнадійної заборгованості. За вказаних обставин відповідач безпідставно застосував вимоги п.п.159.1.2 ст. 159 ПК України до спірних правовідносин. Також позивач наголошує на тому, що відповідач у акті перевірки безпідставно посилається на інший акт перевірки від 20.12.2011 року № 1544/232/30926951 та прийняте на його підставі податкове повідомлення - рішення від 27.12.2011 року № , оскільки останнє визнано протиправним та скасовано у судовому порядку. Позивач у позовній заяві наголошує на тому, що в ліквідаційній процедурі у банкрута не виникає ніяких додаткових грошових зобов'язань.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2012 року в задоволенні адміністративного позову ЗАТ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТіСТ» відмовлено в повному обсягу. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2014 року, задоволено апеляційну скаргу Товариства та скасовано рішення суду першої інстанції, адміністративний позов задоволено в повному обсягу, визнано протиправними та скасовано спірні податкові повідомлення-рішення. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.02.2015 року рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовано у зв'язку з недостатнім з'ясуванням обставин по справі, справу повернуто до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 р. у справі № 804/4382/15 адміністративний позов Закритого акціонерного товариства "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТіСТ" до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення - рішення - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби від 07.05.2012 року № . Визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби від 07.05.2012 року № в частині визначення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 536 299,79 грн. В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено, що в податкових деклараціях з податку на додану вартість позивачем відображено суми від'ємного значення податку на додану вартість, які зменшено податковим органом за результатами попередньої перевірки позивача. Висновки акту попередньої перевірки, та винесені на підставі даного акту податкові повідомлення-рішення оскаржено товариством в судовому порядку, визнано протиправними та скасовано. Рішення суду в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість мотивовано тим, що сума неузгодженого податкового зобов'язання не повинна враховуватися у розрахунках податкових зобов'язань, податкового кредиту, визначення від'ємного значення та бюджетного відшкодування наступного податкового звітного періоду до її узгодження.

Щодо збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток, то судом встановлено, що спірна сума 38 014 131 грн. становить поточну заборгованість позивача перед ПАТ «Укрсоцбанк» та складається з суми поточної заборгованості по кредиту, тіла боргу - 2 331 864,22 грн., відсотків за користування кредитом 27 468 186,77 грн. та пені 8 214 205,44 грн. На підставі аналізу норм податкового законодавства, суд дійшов висновку, що до складу витрат зараховують будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням відсотків за борговими зобов'язаннями, якщо такі нарахування здійснюються з огляду на ведення господарської діяльності платника податку, у той час заборонено зараховувати до витрат платника податків виплати ним тіла кредиту. Судом зазначено, що позивач повинен був зменшити витрати на суму 35 682 392,21 грн. (за виключенням суми 2 331 864,22 грн., яка становить частину суми наданого кредиту). На підставі наведеного, з урахуванням ставки податку на прибуток приватних підприємств, судом вказано, що позивачу податковим органом повинно бути донараховано грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 8 206 950,21 грн. в іншій частині спірне податкове повідомлення-рішення визнано судом протиправним та скасовано.

Не погодившись з постановою суду, ЗАТ «НЗТС «ЮТіСТ» подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 р. у справі № 804/4382/15, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі. Скаржник вважає, що суд першої інстанції не врахував того, що, оскільки ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ» визнано банкрутом 08.06.2011 постановою господарського суду Дніпропетровської області по справі № БЗ8/180-10, то вказана заборгованість в розмірі 38 014 131 грн. не підпадала під жодну з ознак безнадійної заборгованості, визначеної п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПКУ (в редакції станом на час проведення перевірки), тому застосування в даному випадку Нікопольською ОДПІ п.п.159.1.2 п.159.1 ст.159 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 8 743 250 грн., в тому числі за 4 квартал 2011 року на суму 8743 250 грн., є передчасним та незаконним.

Також не погодилась з рішенням суду першої інстанції, Нікопольська ОДПІ та також подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволених позовних вимог та винести нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову у повному обсягу. Доводи апеляційної скарги по суті є матеріалами податкової перевірки, в яких скаржник наполягає на тому, що ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ», як покупець фінансових послуг, в період набрання чинності судового рішення по справі № Б38/180-10 від 17.11.11, а саме: 17.11.2011, у податковому обліку на підставі п.п.159.1.2 п.159.1 ст.159 ПК України було зобов'язане зменшити витрати, задекларовані у Податковій декларації з податку на прибуток за 2-4 квартали 2011 року на обсяг визнаної судом заборгованості, а саме: 38 014 131,43 грн. При цьому, скаржник звертає увагу суду, що відповідач не посилається на визначення безнадійної заборгованості в висновках акту перевірки, так як платник податків не порушив дану норму.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Представниками відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції надавались пояснення по суті спірних питань даної справи, доводи апеляційної скарги підтримано в повному обсязі. Щодо представників позивача, останні в судове засідання не з'явились, в зв'язку з перенесенням розгляду справи надали клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Матеріали справи свідчать про наступне:

Нікопольською ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2011 по 31.12.2011, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2011 по 31.12.2011, за результатами якої складено акт від 18.04.2012 № 150/221/30926951 (т.2, а.с.164-206).

07.05.2012 на підставі даного акту перевірки Нікопольською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ , яким Товариству за порушення п.п.200.1-200.4 ст.200 ПК України збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на суму 834 999 грн. - за основним платежем, 208749,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (т.1, а. с.24);

№ , яким Товариству за порушення п.п.159.1.2 ст.159 ПК України збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 8 743 250 грн. - за основним платежем (т.1, а. с.26).

ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ», вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення відповідача неправомірними, звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ЗАТ "НЗСТ "ЮТіСТ" та Нікопольської ОДПІ не підлягають задоволенню з таких підстав:

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З апеляційних скарг вбачаться, що доводи скаржників (і Нікопольської ОДПІ, і ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ») стосуються лише податкового повідомлення-рішення від 07.05.2012 № про збільшення Товариству грошового зобов'язання з податку на прибуток.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 07.05.2012 № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток

В ході проведення перевірки податківцями встановлено, що Товариством, як покупцем фінансових послуг, в період набрання чинності судового рішення по справі № Б38/180-10 від 17.11.2011, а саме 17.11.2011, у податковому обліку на підставі п.п.159.1.2 п.159.1 ст.159 ПК України не зменшено витрати, задекларовані у Податковій декларації з податку на прибуток за 2-4 квартали 2011 року, на обсяг визнаної судом заборгованості, а саме: 38 014 131,43 грн., шляхом відображенням зі знаком «-« по рядку 06.5.24 СБ Декларації «суми врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості (+,-)» з обов'язковим заповненням додатку СБ до рядка 03.11 додатку ІД та рядка 06.5.24 додатка ІВ до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства.

Проте, за період 2-4 квартали 2011 р. у Податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств Товариство не відображало суми врегулювання сумнівної (безнадійної) заборгованості, чим, на думку податківців, порушило п.п.159.1.2 п.159.1 ст.159 ПК України.

Так, з матеріалів справи вбачається і не заперечується сторонами, що ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ», як позичальник, отримував фінансові послуги у ПАТ "Укрсоцбанк" за договором про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії № 085/192-7 від 25.06.2007 (т.1, а. с.160), зі строком дії договору до 22.06.2012.

21.08.2010 господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, якою порушено провадження у справі № Б38/180-10 про банкрутство ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (т.1, а. с.8).

18.01.2011 господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, якою затверджено реєстр вимог кредиторів, у т. ч. вимоги у ПАТ "Укрсоцбанк" у розмірі 368 979 200,96 грн. (І черга) (т.1, а. с.9-15).

08.06.2011 господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, якою визнано ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ» банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру строком до 08.06.2012 (т.1, а. с.16, 17).

У частині 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.92 № 2343-XII (в редакції на момент порушення справи про банкрутство позивача) встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

17.11.2011 господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу, в якій (з урахуванням виправлення описки ухвалою від 11.03.2014, т.1, а. с.149, 150) встановлено, що:

- грошові вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" у розмірі 368 979 200,96 грн. відхиляються з огляду на те, що вказана заборгованість була раніше визнана та включена до реєстру вимог кредиторів;

- грошові вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" у розмірі 38 014 131,43 грн., які виникли після порушення господарським судом справи про банкрутство і до прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, визнаються і підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів 4 черги задоволення (т.1, а.с.210, 211).

Вказана ухвала суду господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2011 у справі № Б38/180-10 не оскаржена та набрала законної сили 17.11.2011.

За позицією відповідача, позивач, як покупець фінансових послуг, перебуваючи в процесі банкрутства, повинен був відповідно до п.п.159.1.2 п.159.1 ст.159 ПК України зменшити витрати, задекларовані у податковій декларації з податку на прибуток за II-IV квартали 2011 року, на обсяг визнаної судом заборгованості в сумі 38 014 131,43 грн.

За позицією позивача, такий обов'язок у Товариства відсутній з огляду на те, що вказана заборгованість у сумі 38 014 131,43 грн. не підпадала під жодну з ознак безнадійної заборгованості, визначеної п.п.14.1.1 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції станом на час проведення перевірки), тому і застосування в даному випадку Нікопольською ОДПІ п.п.159.1.2 п.159.1 ст.159 ПК України є передчасним та незаконним.

За позицією суду першої інстанції позивач повинен був у 4 кварталі 2011 р. у податкових деклараціях з податку на прибуток підприємств зменшити суми витрат на обсяг визнаної господарським судом заборгованості за виключенням тіла кредиту.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правомірним з огляду на наступне:

Як зазначено вище, господарським судом Дніпропетровської області встановлено, що грошові вимоги на суму 38 014 131,43 грн. виникли після порушення судом справи про банкрутство ЗАТ "НЗСТ "ЮТіСТ", після введення мораторію, але до прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно письмових пояснень позивача (не спростованих відповідачем) сума 38014131 грн. складається з поточної заборгованості Товариства перед ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 08.06.2011, з яких:

- 2 331 864,22 грн. - поточна заборгованість по кредиту (тіло кредиту) в

зв'язку із зростанням курсу валют,

- 27 468 186,77 грн. - відсотків за користування кредитом, які донараховані

станом на 08.06.2011; 8 214 205,44 грн. - пені, донарахованої станом на 08.06.2011.

За визначенням, наведеним у п."в" п.п.14.1.1 п.14.1 ст.14 ПК України (в редакції на момент періоду, який перевірявся) безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість, що не погашена внаслідок недостатності майна суб'єктів господарювання, оголошених банкрутами у встановленому законом порядку або знятих з реєстрації як суб'єкти господарювання у зв'язку з їх ліквідацією.

В свою чергу, пункт 159.1 статті 159 ПК України, згідно назви даного пункту, визначає порядок урегулювання безнадійної та сумнівної заборгованості.

З огляду на це та на наведені в акті перевірки позивача від 18.04.2012 положення п."в" п.п.14.1.1 п.14.1 ст.14 ПК України та п.159.1 ст.159 ПК України (т.2, а. с.179), колегія суддів вважає такими, що не відповідають матеріалам справи доводи скаржника (відповідача) про те, що податковий орган не посилається на визначення безнадійної заборгованості в висновках акту перевірки, так як платник податків не порушив дану норму.

Так, за приписами абз.1 п.п.159.1.2 п.159.1 ст.159 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) платник податку-покупець зобов'язаний зменшити витрати на вартість заборгованості, визнану судом чи за виконавчим написом нотаріуса, у податковому періоді, на який припадає день набрання законної сили рішення суду про визнання (стягнення) такої заборгованості (її частини) або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, в силу приписів п.п.159.1.2 п.159.1 ст.159 ПК України, з огляду на наявність ухвали суду господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2011 у справі № Б38/180-10, якою визнано грошові вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі 38014131,43 грн. і яка набрала законної сили, у позивача виник обов'язок віднести до витрат суму сумнівної (безнадійної) заборгованості, але з урахуванням наступного:

В свою чергу, пункт 153.4 статті 153 ПК України визначає порядок оподаткування операцій з борговими вимогами та зобов'язаннями.

Так, за положеннями п.п.153.4.2 п.153.4 ст.154 ПК України з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом, не включаються до витрат кошти або майно, надані платником податку у зв'язку з, зокрема, поверненням платником податку основної суми кредиту, у тому числі субординованого боргу, позики, частини консолідованого іпотечного боргу при погашенні іпотечного сертифіката участі, але не більше суми, сплаченої за придбання такого сертифіката іншим особам - кредиторам, процентної позики, а також з наданням основної суми кредиту, позики іншим особам-дебіторам, викупу (заміни) однієї частки консолідованого іпотечного боргу на іншу відповідно до закону.

Термін "основна сума" означає суму наданого кредиту, позики або депозиту (строкових, довірчих рахунків) без урахування процентів, фіксованих виплат, премій, виграшів, суму консолідованого іпотечного боргу в частині, яка відповідає ціні зобов'язання (абз.5 п.п.153.4.2 п.153.4 ст.154 ПК України).

Водночас, згідно п.141.1 ст.141 ПК України до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, до господарської діяльності ЗАТ "НЗСТ "ЮТІіТ", з порушенням провадження у справі про банкрутство застосовуються норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", але з порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення господарської діяльності боржника і останній не позбавляється права укладати договори та вчиняти інші правочини, що призводить до виникнення прав та обов'язків.

Отже, наведені норми податкового законодавства свідчать, що не включаються до складу витрат виплати платника податків тіла кредиту за борговими зобов'язаннями і, водночас, підлягають включенню до складу витрат будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням відсотків за борговими зобов'язаннями за кредитом, якщо такі нарахування здійснюються з огляду на ведення господарської діяльності платника податку.

Виходячи з даного висновку та вищевказаних складників поточної заборгованості Товариства перед ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 08.06.2011, позивач мав зменшити свої витрати на суму 35 682 392,21 грн. (27 468 186,77 грн. відсотків + 8 214 205,44 грн. пені), в той час як сума 2 331 864,22 грн. («основна сума», тіло кредиту) не підлягає включенню до складу витрат.

Таким чином, відсутність зменшення позивачем своїх витрат на суму 35 682 392,21 грн. призвело до заниження грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 8206950,21 грн. (35 682 392,21 грн. х 23 % (ставка податку на прибуток підприємств з 01.04.2011 по 31.12.2011 згідно п.10 підрозділу 4 розділу XX ПК України).

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що спірне податкове повідомлення-рішення від 07.05.2012 № , яким збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток на суму 8 743 250 грн. за порушення Товариством п.п.159.1.2 ст.159 ПК України, підлягає скасуванню в частині суми 536 299,79 грн. (8 743 250 грн. - 8 206 950,21 грн.).

Щодо податкового повідомлення-рішення від 07.05.2012 № про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ

В акті перевірки позивача від 18.04.2012 зафіксовано порушення п.200.1-п.200.4 ст.200 ПК України та п.п.4.6.8 п.4.6 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492, зареєстрованим в Мін'юсті 20.12.2011 № 1490/20228 (далі - Порядок № 1492), ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ» занижено податок, що підлягає сплаті до бюджету всього в сумі 834 999 грн., в тому числі за липень 2011 р. в сумі 834 999 грн.

Таке порушення мало місце з огляду на те, що на підставі акту про результати позапланової виїзної перевірки ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ» з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства від 20.12.2011 № 1544/232/30926, яким зафіксовано завищення позивачем залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 Декларації з ПД) за червень 2011 року на суму 834 999 грн., на підставі чого податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 27.12.2011 № про зменшення від'ємного значення податку на додану вартість по податковій декларації з ПДВ за червень 2011 року.

З огляду на те, що податкове повідомлення-рішення від 27.12.2011 № про зменшення від'ємного значення податку на додану вартість на момент складання акту перевірки від 18.04.2012 не скасовано, враховуючи порушення податкового законодавства, викладені в акті позапланові перевірки ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ» від 20.12.11 №1544/232/30926951, на порушення п.200.1-п.200.4 ст.200 ПК України та п.п.4.6.8 п.4.6 Порядку №1492, Товариством занижено податок, що підлягає сплаті до бюджету всього в сумі 834 999 грн., в тому числі за липень 2011 р. в сумі 834 999 грн.

Колегія суддів, як і суд першої інстанції вважає такі висновки податкового органу безпідставними, оскільки за приписами п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказане податкове повідомлення-рішення від 27.12.2011 № було оскаржено ЗАТ «НЗСТ «ЮТіСТ» у судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2012 у справі № 2а/0470/4506/12 податкове повідомлення-рішення від 27.12.2011 № визнано протиправним та скасовано (т.2, а. с.153-155).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013 вищевказану постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2012 залишено без змін (т.2, а. с.156-159).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014 вищезазначені судові рішення судів першої і апеляційної інстанції у справі № 2а/0470/4506/12 залишені без змін (т.2, а. с.160-162).

З положень п.56.18 ст.56 ПК України вбачається, що момент виникнення зобов'язання у платника податків відобразити у податковому обліку суму донарахованого податковим органом грошового зобов'язання з ПДВ пов'язаний з днем набрання судовим рішенням законної сили. При цьому, таке судове рішення повинно встановлювати правомірність грошового зобов'язання, визначеного податковим органом у податковому повідомленні-рішенні. І до моменту набрання таким судовим рішенням законної сили грошове зобов'язання, визначене податковим органом, вважається неузгодженим, а тому у платника податків не виникає обов'язок по відображенню суми визначеного податківцями грошового зобов'язання у податковій звітності підприємства.

Отже, враховуючи неузгодженість податкового повідомлення-рішення від 27.12.2011 № на момент проведення перевірки позивача (за результатами якої складено акт від 18.04.2012), останній не повинен був відображати грошове зобов'язання з ПДВ, визначене цим податковим повідомленням-рішенням, у його податковій звітності з ПДВ.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 07.05.2012.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухваливши законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційних скарг не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування спірної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Закритого акціонерного товариства "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТіСТ" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 р. у справі № 804/4382/15 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 червня 2015 р. у справі № 804/4382/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко