Справа № 804/1078/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2015 рокусправа № 804/1078/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.,

представників сторін:

позивача : - Кобиляков А.А., дов. від 06.05.15 р.

відповідача: - Іпатова Л.В., дов. від 14.05.15 р., Онасенко О.В. дов. від 07.09.15

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2014 р. у справі № 804/1078/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського"

до Дніпропетровської митниці Міндоходів

третя особа Головне управління Державного казначейства України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними рішень суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2014 Публічне акціонерне товариство "Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім.Петровського" звернулось з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, за участю третьої особи - Головного управління Державного казначейської служби України в Дніпропетровській області , в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів від 06.10.2013 № 110010000/2013/600280/1, від 06.10.2013 № 110010000/2013/600281/1, від 06.10.2013 № 110010000/2013/00282/1, від 07.10.2013 № 110010000/2013/00294/1, від 07.10.2013 № 110010000/2013/00295/1, від 08.10.2013 № 110010000/2013/00310/1, від 08.10.2013 № 110010000/2013/00311/1, від 27.10.2013 №110010000/2013/600372/1, від 29.10.2013 № 110010000/2013/600385/1, від 30.10.2013 №110010000/2013/600402/1, від 31.10.2013 №110010000/2013/600409/1, від 01.11.2013 №110010000/2013/600416/1, від 03.11.2013 № 110010000/2013/600428/1, від 03.11.2013 №110010000/2013/600425/1, від 03.11.2013 № 110010000/2013/600426/1, від 03.11.2013 №110010000/2013/600427/1, від 04.11.2013 № 110010000/2013/600432/1, від 04.11.2013 № 110010000/2013/600433/1, від 05.11.2013 № 110010000/2013/600437/1, від 06.11.2013 № 110010000/2013/600445/1, від 07.11.2013 № 110010000/2013/600448/1, від 11.11.2013 № 110010000/2013/600455/1, від 13.11.2013 № 110010000/2013/600459/1, від 19.11.2013 № 110010000/2013/600484/1, від 20.11.2013 № 110010000/2013/600487/1, від 20.11.2013 № 110010000/2013/600488/1, від 20.11.2013 № 110010000/2013/600489/1, від 20.11.2013 № 110010000/2013/600491/1;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.10.2013 № 110010000/2013/00262, від 06.10.2013 №110010000/2013/00263, від 06.10.2013 № 110010000/2013/00264, від 07.10.2013 №110010000/2013/00276, від 07.10.2013 № 110010000/2013/00277, від 08.10.2013 №110010000/2013/00295, від 08.10.2013 № 110010000/2013/00297, від 27.10.2013 №110010000/2013/00365, від 29.10.2013 № 110010000/2013/00380, від 30.10.2013 №110010000/2013/00394, від 31.10.2013 № 110010000/2013/00401, від 01.11.2013 №110010000/2013/00408, від 03.11.2013 № 110010000/2013/00420, від 03.11.2013 №110010000/2013/00417, від 03.11.2013 № 110010000/2013/00418, від 03.11.2013 №110010000/2013/00419, від 04.11.2013 № 110010000/2013/00423, від 04.11.2013 №110010000/2013/00424, від 05.11.2013 № 110010000/2013/00429, від 06.11.2013 №110010000/2013/00436, від 07.11.2013 № 110010000/2013/00440, від 11.11.2013 №110010000/2013/00447, від 13.11.2013 № 110010000/2013/00450, від 19.11.2013 №110010000/2013/00475, від 20.11.2013 № 110010000/2013/00477, від 20.11.2013 №110010000/2013/00479, від 20.11.2013 № 110010000/2013/00481, від 20.11.2013 №110010000/2013/00480;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю надати висновок до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області про повернення ПАТ «Євраз-ДМЗ ім.Петровського» надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у розмірі - 2 844 931,93 грн., шляхом її зарахування на поточний рахунок ПАТ «Євраз-ДМЗ ім.Петровського»;

- зобов'язати Дніпропетровську митницю здійснити митне оформлення вантажу за ціною контракту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення законодавства прийнято рішення про коригування митної вартості товару та видані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки Товариством до Митниці подані всі необхідні документи для митного оформлення ввезеного товару за ціною контракту.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2014 р. у справі № 804/1078/14 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано вищевказані рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Постанову суду в частині задоволених позовних вимог мотивовано тим, що позивачем до митного контролю надано всі необхідні документи, якими підтверджено відомості про заявлену митну вартість товару і ця митна вартість є обґрунтованою та піддається обчисленню, а виявлені відповідачем в результаті здійснення контролю обставини жодним чином не пов'язані з перевіркою ані наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, ані відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та спростовуються таким. Крім того, відповідачем не лише безпідставно та необґрунтовано витребувано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, але й сам перелік витребуваних документів є необґрунтованим та складеним із порушенням частини третьої пункту 1 Приміток до статті 1 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, Стандартного правила 3.16 та Стандартного правила 6.2 Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур від 18.05.1973.

Постанову суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог мотивовано тим, що вимога про зобов'язання відповідача надати висновок про повернення надміру сплаченої суми податку є безпідставною з огляду на відсутність звернення позивача до митного органу з відповідною заявою.

Не погодившись з постановою суду, Дніпропетровською митницею подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 4 лютого 2014 р. у справі № 804/1078/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову повністю. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки доводам Митниці щодо спрацювання системи АСАУР, взагалі не відобразивши даний факт у постанові суду. Також скаржник зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що виявлені розбіжності свідчать про те, що поставка товару здійснена через посередника, а отже, для обчислення митної вартості товару необхідний договір із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається або рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором. Так, скаржник наполягає, що Митниця має повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності заявленої митної вартості товару за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України, і в даних спірних правовідносинах у Митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, що підтверджується даними цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України. При цьому, на думку скаржника, суд першої інстанції помилково не сприймає посилання митного органу на положення ст.337 МК України і наявну у митного органу інформацію щодо митного оформлення аналогічного товару за ціною, значно вищою, ніж заявлено позивачем.

ПАТ "Євраз-ДМЗ ім.Петровського" проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржену постанову суду першої інстанції цілком обґрунтованою та правомірною, наполягаючи на тому, що подані позивачем до митного органу документи не містили розбіжності щодо складових митної вартості, і додатково витребувані документи не підтверджували заявлену митну вартість. Поряд з цим, АСАУР є лише способом контролю, однак, пріоритетними у застосуванні мають бути вимоги Митного кодексу України, які регламентують порядок та процедуру здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів. Тобто управління ризиками є засобом контролю, та не передбачає обов'язкову вимогу щодо, зокрема, відмови у митному оформленні та витребування додаткових документів. Крім того, Митним кодексом України не визначено спрацювання АСАУР як підставу для витребування додаткових документів. При цьому, судова практика, на яку посилається відповідач в обґрунтування нібито правомірності своєї позиції, ґрунтується на застосуванні норм Митного кодексу України від 11.07.2002, тоді як спірні правовідносини регулюються нормами Митного кодексу України від 13.03.2012.

Представниками сторін в судовому засіданні апеляційної інстанції надані пояснення та заперечення щодо доводів апеляційної скарги, підтримано визначені правові позиції по спірним питанням даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Євраз-ДМЗ ім.Петровського" протягом жовтня-листопада 2013 року звертався до Дніпропетровської митниці з метою здійснення митного оформлення товару - «вугілля кам'яне бітумінозне, коксівне, неагломероване: вугільний концентрат марки КС».

Вищезазначений товар ввозився на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту від 01.02.2013 № U-2013.60.992.01 (далі - Контракт), укладеного між Компанією "Unicoal AG" (Швейцарія) (Продавець) та ПАТ "Євраз-ДМЗ ім.Петровського" (Покупець) на поставку вугілля коксованого за умовами поставки DAP Інкотермс-2010 (поставка до пункту (назва пункту), доставка товару організовується продавцем у пункт погоджений з покупцем) до станції Соловей на російсько-українському кордоні.

Позивачем шляхом подання декларацій митної вартості форми ДМВ-1 заявлена до митного оформлення митна вартість вищевказаного товару за ціною Контракту (договору) (основний метод) відповідно до ст.58 МК України, а саме: 108,80 доларів США за одну метричну тонну.

За результатами перевірки поданих декларантом документів Митницею згідно ч.3 ст.53 МК України витребувано у Товариства додаткові документи з огляду на те, що подані документи містили наступні розбіжності:

- в інвойсах відсутні реквізити додаткових угод до Контракту, у т. ч. дати;

- в електронній копії декларації країни відправлення зазначені інші реквізити Контракту;

- у копії сертифіката якості марка вугілля зазначена КСКОН-Т, в той час як в інвойсі, залізничних накладних та додатку № 8 від 27.08.2013 до Контракту зазначено вугільний концентрат марки «КС»;

- за певними МД до митного оформлення надано договір з третіми особами від 13.12.2011 № U-2012.10.437.00.01, пов'язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається, але у договорі та додатках до нього відсутня інформація щодо ціни, суми контракту, кількості товару, що постачається та банківських реквізитів.

В зв'язку з цими виявленими розбіжностями, Митницею зроблено висновок про наявність підстав для сумніву у задекларованій митній вартості товару і витребувано у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості Товару:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою; контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації;

- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Товариство заявило про неможливість надання додаткових документів, витребуваних митним органом, з огляду на їх відсутність.

Дніпропетровською митницею прийнято перелічені вище рішення про коригування митної вартості товарів, яким митна вартість товару визначена на підставі наявних у Митниці відомостей із застосуванням згідно ст.60 МК України методу 2(б) (ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів), відповідно до якого митну вартість скориговано до 0,2100 USD/кг.

Також Дніпропетровською митницею прийнято перелічені вище картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

ПАТ "Євраз-ДМЗ ім.Петровського", вважаючи такі рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови незаконними, звернулось з даним адміністративним позовом до суду.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Дніпропетровської митниці не підлягає задоволенню з таких підстав:

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З апеляційної скарги вбачається, що доводи скаржника стосуються постанови суду першої інстанції лише в частині позовних вимог, які судом першої інстанції задоволено, тобто щодо визнання протиправними та скасування вищевказаних рішень Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів та карток відмови.

Так, відповідно до положень статті 55 МК України (в редакції на момент прийняття спірних рішень та карток відмови) за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість, чи приймає письмове рішення про її коригування.

Згідно ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Тобто ч.6 ст.54 МК України містить певний вичерпний перелік підстав, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

У відповідності до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У статті 57 МК України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту. Згідно даної статті такими методами є:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно п.п.1-4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, з аналізу наведених норм вбачається, що для витребування додаткових документів у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України зазначеного кодексу документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не зазначалось про ненадання декларантом будь-яких документів, визначених у ч.2 ст.53 МК України.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, за визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

З наведених норм випливає наявність у митного органу повноважень щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що не може бути свідченням неправильності визначення Товариством числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару те, що у наданих декларантом інвойсах відсутні реквізити додаткових угод до Контракту, у т. ч. дати, а також те, що в електронній копії декларації країни відправлення зазначені інші реквізити Контракту.

Стосовно посилань Митниці на те, що у копії сертифіката якості марка вугілля зазначена КСКОН-Т, в той час як в інвойсі, залізничних накладних та додатку № 8 від 27.08.2013 до Контракту зазначено вугільний концентрат марки «КС», а також пред'явив інший сертифікат якості (№ 00605-ф), виданий 10.11.2013 Філіалом ВАТ «УК «Кузбассразрезуголь «Бачатский угольный разрез» на вугільний концентрат марки «КС», в якому деякі хімічні властивості трохи відмінні від хімічних властивостей спірного вугільного концентрату, що імпортується, згідно наданих сертифікатів, колегія суддів зазначає наступне:

Позивач вважає такі доводи відповідача безпідставними, посилаючись на те, що приналежність російського вугільного концентрату встановлюють по рядовому вугіллю, що надходить з шахти на збагачувальну фабрику для його збагачення, згідно з (мовою оригіналу): «ГОСТ 25543-88 с изм.1,2 «Угли бурые, каменные и антрациты. Классификация по генетическим и технологическим параметрам». Марка встановлюється за такими класифікаційними параметрами: середньому показнику відбиття вітриніту (R0); змістом фюзенірованих компонентів (УОК); Виходу летких речовин на сухий беззольний стан (Vdaf); Товщині пластичного шару (У).

Згідно цього «ГОСТ» для марки «КС» (рос. «коксовый слабоспекающийся») значення, зазначених вище класифікаційних параметрів знаходяться в наступних діапазонах: R0 - 1,10- 1,69 %; УОК - менше 10 - понад 69 %; Vdaf - 24 % і нижче; У - 6-9 мм.

У сертифікатах якості зазначається, з перерахованих класифікаційних параметрів, значення тільки двох параметрів: Vdaf і У.

Так, у сертифікаті на заявлений до розмитнення товар № Ф-1214 зазначено наступні показники: Vdaf - 20,2; У - 9.

Тобто класифікаційні параметри товару (вугілля, вугільного концентрату) відповідають вимогам «ГОСТ 25543-88 с изм.1,2» «Угли бурые, каменные и антрациты. Классификация по генетическим и технологическим параметрам» та є вугіллям марки «КС».

При цьому, позивач зауважує, що з метою додаткової перевірки марочної приналежності вугільного концентрату, зазначеної в сертифікаті якості, в центральній лабораторії коксохімічного виробництва ПАТ «Євраз-ДМЗ ім.Петровського» (далі - ЦЛ КХП) визначають поряд з Vdaf і У значення інших показників: R0і УОК. За отриманими результатами ЦЛ КХП марочна приналежність вугільного концентрату «Краснобродский угольный разрез» сертифікат № Ф-1214 була підтверджена як марка «КС».

Поряд з цим, у всіх сертифікатах (УК «Кузбассразрезуголь «Краснобродский угольный разрез»), спрямованих на адресу Товариства, вказана скорочена назва вугільного концентрату, а саме: «КСКОН-Т»: КС - це марка вугілля, КОН-Т позначає слово «концентрат», отже у скороченому вигляді - «КСКОН-Т».

Позивач зазначає, що філіал «Бачатский угольньїй разрез» в своїх сертифікатах якості зазначає повне найменування товару, а філіал «Краснобродский угольньїй разрез» зазначає скорочену назву. При цьому, наданий відповідачем сертифікат якості, виданий Філіалом ВАТ «УК «Кузбассразрезуголь «Бачатский угольный разрез», який не має жодного відношення до даної справи, оскільки позивач імпортував вугілля за сертифікатом якості філіалу ВАТ «УК «Кузбассразрезуголь «Краснобродский угольный разрез».

Частиною 2 статті 71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача (якщо він заперечує проти адміністративного позову).

Відповідач, в свою чергу, жодним чином не заперечує проти вищенаведених доводів позивача, підтверджуючи, таким чином, позицію останнього стосовно того, що назва марки вугілля «КС», вказана в інвойсі, залізничних накладних та додатку № 8 від 27.08.2013 до Контракту, є по суті скороченою назвою від назви вугільного концентрату марки КСКОН-Т, вказаної у сертифікатах якості і не означає будь-якої іншої марки вугілля, і відповідно, не може бути свідченням неправильності визначення Товариством числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару.

Стосовно іншої розбіжності, зазначеної відповідачем, яка полягає у тому, що за певними МД до митного оформлення надано договір з третіми особами від 13.12.2011 № U-2012.10.437.00.01, пов'язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається, але у договорі та додатках до нього відсутня інформація щодо ціни, суми контракту, кількості товару, що постачається та банківських реквізитів, колегія суддів зазначає наступне:

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що за заявленими при імпорті в Україні умовами поставки DАР ст.Тополі (поставка у місті призначення) Продавець несе всі ризики, пов'язані з доставкою товару у вказане місце призначення. Умови поставки DАР вимагають від Продавця (у нашому випадку - "Unicoal AG", Швейцарія) виконання митних формальностей для вивезення.

Крім того, Продавець зобов'язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару до вказаного пункту призначення (у нашому випадку - станція Тополі, Україна, кордон з Росією).

З огляду на ці обставини щодо умов поставки, митним органом зроблено висновок, про наявну «вірогідність», що митні формальності в країні експорту фактично здійснені та оплачені російським відправником, а не Продавцем ("Unicoal AG", Швейцарія) за Контрактом, що не відповідає заявленим в Україні умовам поставки.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.58 глави 9 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 МК України, «Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця».

Згідно ч.ч.6, 8, 9 ст.58 МК України платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов'язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

З наведеної норми виливає, що митною вартістю товарів являється по суті загальна сума всіх платежів, здійснених покупцем товарів, що імпортуються, продавцю таких товарів за контрактом.

Відповідно до ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що транспортні послуги, витрати на страхування, витрати на навантаження, вивантаження, якщо не були зазначені в контракті, але фактично були понесені продавцем, повинні включатись покупцем до митної вартості при декларуванні товарів на Митниці, і, відповідно, не повинні включатись, якщо таких витрат продавець не ніс.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що скаржник, зазначаючи про вірогідність того, що митні формальності в країні експорту фактично здійснені та оплачені російським відправником, а не Продавцем ("Unicoal AG", Швейцарія) за Контрактом, що не відповідає заявленим в Україні умовам поставки, не визначає яким чином, ці обставини, за їх наявності, впливають на числове значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару.

Отже, невірним є посилання скаржника на те, що виявлені розбіжності можуть розцінюватись як заниження чи невідповідність митної вартості товару за ціною договору.

Тобто, відповідачем не доведено існування обставин, зазначених у ч.3 ст.53 МК України, як підставу для витребування у позивача додаткових документів.

Як зазначено скаржником, при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості спрацювала автоматизована система управління ризиками (АСАУР), а саме (т.3, а. с.184):

105-2 - «Контроль правильності визначення митної вартості. Можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів»;

106-2 - «Заявлена митна вартість товару нижча, ніж при попередньому митному оформленні такого товару одержувача. Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

Скаржник, з посланням на судову практику, зауважує, що підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості може бути наявність в спеціалізованих програмно-інформаційних комплексах Єдиної автоматизованої системи Держмитслужби інформації, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органом доходів та зборів митних вартостях у співставних обсягах (зокрема, у МД від 29.01.2014 №807100000/2014/2887, за використанням якої позивачу і було визначено митну вартість за товару за резервним методом).

Колегія суддів такі доводи до уваги не приймає з огляду на те, що митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, на те, що при витребуванні у позивача додаткових документів (договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов'язаного з договором (угодою; контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписки з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини тощо), всупереч вимог п.3 ч.2 ст.55 МК України відповідач не обґрунтував, чому з наданням цих додаткових документів митна вартість не може бути визнана Митницею, тобто не зазначив необхідності надання саме цих додаткових документів і не визначив їх вплив на митну вартість і на виявлені розбіжності.

З огляду на викладене, колегія суддів, як і суд першої інстанції, вважає безпідставним прийняття відповідачем спірних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку, застосував до правовідносин, як виникли між сторонами по справі норми права, які регулюють саме ці правовідносини, прийняв законне та обґрунтоване судове рішення в його оскарженій частині.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Міндоходів на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2014 р. у справі № 804/1078/14 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2014 р. у справі № 804/1078/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко