Справа № 810/4748/15
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року м. Київ 810/4748/15

Київський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Панової Г.В., суддів Василенко Г.Ю., Лапія С.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України

треті особи: Міністерство доходів і зборів України,

ОСОБА_2 податкова інспекція у м. Алушті ГУ Міндоходів в АРК

Генічеська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС

ОСОБА_2 казначейська служба України

про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1В.) з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ОСОБА_2 фіскальна служба, ДФС) , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство доходів і зборів України (далі - Міндоходів), ОСОБА_2 податкова інспекція у м. Алушті Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим (далі - ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів в АРК), Генічеська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС (далі - Геніченська ОДПІ ГУ ДФС, податковий орган), ОСОБА_2 казначейська служба Україна про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості по заробітній платі за період роботи з 11.03.2014 по 26.03.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 15.10.2010 по 26.03.2015 він проходив державну службу в підрозділах органів Державної податкової служби України (Міністрерства доходів і зборів України).

Відповідно до наказу Міністрерства доходів і зборів України від 15.10.2013 він був призначений на посаду заступника начальника ДПІ у м.Алушта ГУ Міндоходів в АР Крим , а починаючи з 24.03.2014 перебував у складі робочої групи згідно з розпорядженням Міністрерства доходів і зборів України від 24.03.2014 та наказом ГУ Міндоходів від 24.03.2014. У період з 28.05.2014 і до моменту звільнення він виконував покладені на нього обовязки у складі міжвідомчої групи на підставі розпорядження Міністрерства доходів і зборів України від 17.04.2014 та наказу ГУ Міндоходів від 28.05.2014. Позивач зауважив, що весь цей час він перебував на посаді заступника начальника ДПІ у м.Алушта ГУ Міндоходів в АР Крим.

При цьому, позивач стверджує, що у період з 11.03.2014 по 26.03.2015 заробітна плата йому не виплачувалась, у звязку з чим просив суд стягнути суму заборгованості по заробітній платі за вказаний період у судовому порядку.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2015 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

07.10.2015 від Державної фіскальної служби України до суду надійшли заперечення на адміністративний позов відповідно до змісту яких відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів заперечень зазначив, що позивач ніколи не перебував у трудових відносинах з ДФС України, а тому останній не має обовязку виплачувати ОСОБА_1 заробітну плату.

З огляду на зазначене, відповідач стверджує, що позовні вимоги до ДФС України є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

23.10.2015 від Генічеської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС до суду надійшли заперечення на адміністративний позов відповідно до змісту яких, податкова інспекція просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів заперечень третьою особою зазначено, що позивач не перебував у трудових відносинах з Генічеською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонскій області, будь які докази щодо недоотримання позивачем заробітної плати за період з 11.03.2015 по 26.03.2015 у податкової інспекції також відсутні.

Разом з тим, податковий орган зауважив, що з метою виконання листа Державної фіскальної служби України від 18.09.2015 № 34544/7/99-99-13-01-02-17 «Про завершення реорганізації» комісією на засіданні 25.09.2015 (протокол засідання № 4) розглядалися питання щодо розгляду матеріалів «інвентаризації» майна, що знаходиться на тимчасово неконтрольованій території АР Крим і яке повинно бути передано на позабалансові рахунки ГУ ДФС у Херсонській області та Генічеської ОДПІ. Водночас, враховуючи неможливість безперешкодного доступу для проведення інвентаризації станом на жовтень 2015 року комісія з інвентаризації не створювалась.

З огляду на зазначене, Генічеська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонскій області стверджує, що жодних зобовязань перед відповідачем не має.

У судове засідання призначене на 23.11.2015 зявились уповноважені представники позивача, відповідача та третьої особи - Міністерства доходів і зборів України.

Від Генічеської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонскій області 27.10.2015 до суду надійшло клопотання про здійснення судового розгляду справи за відсутності уповноваженого представника податкової інспекції. Крім того, у вказаному клопотанні третьою особою зазначено, що , Генічеська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонскій області позовні вимоги не визнає у повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 податкова інспекція у м. Алушті ГУ Міндоходів в АРК та ОСОБА_2 казначейська служба України явку уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується даними наявних в матеріалах справи доказів. Будь яких заяв чи клопотань, а також заперечень на адміністративний позов суду не надали.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в адміністративному позові, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Державної фіскальної служби та Міністерства доходів і зборів України у судовому засіданні підтримав доводи викладені в письмових запереченнях від 07.10.2015 та проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відсутність обовязку виплачувати заробітну плату особі, яка фактично не перебувала в штаті та підпорядкуванні цих органів, крім того, на зазначені цілі не передбачалось фінансування відповідних органів.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи Міністерства доходів і зборів України, суд протокольною ухвалою від 23.11.2015 суд на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження в межах строку розгляду адміністративних справ.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 15.10.2013 по 26.03.2015 (в тому числі і спірний період з 11.03.2014 по 26.03.2015) ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ОСОБА_2 податковою інспекцією у м. Алушті ГУ Міндоходів в АР Крим.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 15.10.2015 № 3260-о позивач був призначений у порядку переведення на посаду заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Алушті Головного управління Міндоходів в АР Крим та на підставі наказу Міністерства доходів і зборів України від 26.03.2015 № 260-о був звільнений з даної посади за власним бажанням (том 1 а.с. 16-17).

Судом також встановлено, що в період перебування ОСОБА_1 на публічній службі в органах Головного управління Міністерства доходів та зборів в АР Крим територію Кримського півострову було окуповано Російською Федерацією, у звязку з чим у роботі всіх державних органів АР Крим, у тому числі і територіальних органів Міндоходів у відповідному регіоні відбувся збій (зазначені обставини є загальновідомими, а тому не потребують доказування).

З огляду на вказані обставини, 24 березня 2014 року на підставі розпорядження Міністрерства доходів і зборів України від 24.03.2014 № 55-р та наказу ГУ Міндоходів від 24.03.2014 № 121-о ОСОБА_1 було включено до складу робочої групи з координації роботи органів ГУ Міндоходів в АР Крим та м. Севастополі з числа працівників цих органів, та направлено у відряження до Міністерства доходів і зборів України на період функціонування вказаної робочої групи (т.1 а.с. 19-23, 24-27, 28-31).

Водночас, дане розпорядження втратило чинність на підставі розпорядження Міністерства доходів і зборів № 76-р від 17.04.2014.

28 травня 2014 року ОСОБА_1, на підставі наказу ГУ Міндоходів в АР Крим № 126-о, було направлено у відрядження до Міністерства юстиції України у складі міжвідомчої робочої групи на період її функціонування (т.1 а.с. 32-34).

Обовязки по веденню табелю обліку робочого часу міжвідомчої робочої групи в ГУ Міндоходів в АР Крим наказом від 24 березня 2014 року №122-о покладено на заступника начальника ГУ Міндоходів в АР Крим ОСОБА_3 (т.1 а.с.35). У цьому ж наказі визначено, що до створення належних умов праці або припинення окупації АР Крим табель обліку робочого часу ведеться відповідальною особою в електронному вигляді за типовою формою, затвердженою наказом Держкомстату України від 5 грудня 2008 року № 489 Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці.

З наданих відповідачем на виконання вимог ухвали суду витягів з табелю обліку використання робочого часу за період з березня 2014 року по березень 2015 року, а також розрахунку заробітної плати від 05.10.2015 № 1770/21-10-05-09 судом встановлено, що заступник начальника ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів АР Крим ОСОБА_1 знаходився у щорічній відпустці у період з 26.02.2012 по 12.03.2015, та у період з 13.03.2013 по 30.03.2014 у відпустці без збереження заробітної плати (т. 2 а.с. 45-60).

Виплата відпускних та оздоровчих була здійснена ОСОБА_1 у березні 2014 року, після чого заробітна плата позивачу не нараховувалась та не виплачувалась (т. 1 а.с.149).

Вказані обставини підтверджуються також наявними в матеріалах справи довідкою про заробітну плату та інші доходи, а також випискою по картці/рахунку ОСОБА_1В, згідно з даними яких, останню заробітну плату на території АР Крим позивач отримав 11.03.2014 (т.1 а.с.36-40).

Таким чином, позивач, перебуваючи на посаді заступника начальника ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів АР Крим, у звязку з окупацією території Автономної Респубілки Крим Російською Федерацією в березні 2014 року переїхав на материкову частину України, де у складі робочої групи та міжвідомчої робочої групи при Міністерстві юстиції України продовжував виконувати свої службові обовязки до моменту звільнення з займаної посади, а саме до 26.03.2015. При цьому, заробітна плата за вказаний період позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, що також не заперечувалось відповідачем та третіми особами.

Позивач задля вирішення цього питання звернувся разом з іншими працівниками до начальника ГУ Міндоходів в АР Крим та керівника робочої гурпи ОСОБА_4, який, у свою чергу, неодноразово звертався до Державної фіскальної служби України з приводу цього, водночас, питання щодо виплати заробітної плати вирішено не було.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У статті 1 Закону України Про оплату праці визначено, що заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини другої статті 4 і статті 13 цього Закону джерелом коштів на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, є кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Строки виплати заробітної плати врегульовані статтею 115 Кодексу законів про працю України, згідно з якою заробітна плата виплачується працівникам не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

З наданого відповідачем на виконання вимог ухвали суду розрахунку, проведеного Генічеською обєднаною державною податковою інспекцію ГУ ДФС у Херсонській області ДФС України, заробітної плати (за аналогічною посадою) заступника начальника за період роботи з 11.03.2014 по 26.03.2015 вбачається, що всього за березень 2014 року заробітна плата за відповідною посадою повинна становити 3291,76 грн., у період з квітня 2014 року по лютий 2015 року у розмірі 4389,00 грн. щомісячно, та за березень 2015 3761,99 грн. (т. 1 а.с. 159-160).

Водночас, судом також встановлено, що бюджетні призначення для ГУ Міндоходів в АР Крим та ГУ Міндоходів у м. Севастополі були зняті, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками Міністерства фінансів України про зміни до річного розпису бюджету на 2014 рік від 2 квітня 2014 року № 147 та № 160 (т.2 а.с. 42-47).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем та третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не заперечується факт перебування позивача у спірний період на публічній службі в органах Міністерства доходів та зборів, а також факт не нарахування та невиплати заступнику начальника ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів АР Крим ОСОБА_1 заробітної плати у період з 11.03.2014 по 26.03.2015.

Таким чином, суть спору фактично зводиться до зясування органу відповідального за відшкодування позивачу належної йому заробітної плати за період з 11.03.2014 по 26.03.2015.

Вирішуючи дане питання суд зазначає про таке.

Кабінетом Міністрів України, з метою вжиття заходів врегулювання службових відносин працівників державних органів на території Автономної Республіки Крим, зокрема і співробітників ГУ Міндоходів в АР Крим 06.08.2014 було прийнято постанову № 311 Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України. Відповідно до змісту вказаної постанови Головне управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим повинно бути реорганізовано в Головне управління ДФС у Херсонській області.

Водночас, наказ Міністерства доходів і зборів України Про реорганізацію головних управлінь Міндоходів в АР Крим та м. Севастополі № 23, згідно якого утворено комісію з реорганізації головних управлінь Міндоходів в АР Крим та м.Севастополі і визначено строк для проведення реорганізації у шість місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи було фактично видано лише в березні 2015 року (т.2 а.с.8), а вже відповідно до наказу ГУ Міндоходів в АР Крим від 5 березня 2015 року № 1 розпочато реорганізацію Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим шляхом приєднання до ГУ ДФС у Херсонській області (т.2 а.с. 9-10).

Крім того, судом також встановлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 наказом Міністерства доходів і зборів України від 03.06.2015 № 59 «Про реорганізацію територіальних органів Міндоходів в АР Крим та м.Севастополі», розпочато реорганізацію територіальних органів Міндоходів в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі; утворено комісію реорганізації територіальних органів Міндоходів в АР Крим та у м. Севастополі: визначено строк для проведення реорганізації - три місяці з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи: встановлено двомісячний строк заявлення кредиторами своїх вимог з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи; голову комісії з реорганізації у дводенний термін зобовязано затвердити персональний склад комісії з реорганізації та план заходів, повязаних з реорганізацією (том 2 а.с. 5-7).

Наказом Державної податкової інспекції у м. Алушті Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим від 05.06.2015 № 1 розпочато реорганізацію ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів в АРК шляхом приєднання до Генічеської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області. Зазначеним наказом затверджено також склад комісії з реорганізації ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів в АРК (а.с. 11-12).

Водночас, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами в ході судового розгляду, до теперішнього часу такої комісії з інвентаризації не створено. Таким чином, можливість фактично здійснити реорганізацію ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів в АРК шляхом приєднання до Генічеської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області - відсутня.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2014 року № 67 ліквідовано Міністерство доходів і зборів України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 160 утворено ОСОБА_2 фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.

Згідно з даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Міністерство доходів і зборів України з 29.07.2014 знаходиться у стані припинення за рішенням засновників. (том 1, а.с. 91).

Таким чином, ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів в АРК, а також ГУ Міндоходів в АР Крим знаходяться у стані припинення, інвентаризації вказаних органів до теперішнього часу не проведено та передавального акта не створено. Разом з тим, Міністерство доходів і зборів реорганізовано шляхом перетворення у ОСОБА_2 фіскальну службу.

Нормами чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства встановлено наступне.

За приписами частини другої статті 4 Закону України Про оплату праці для установ і організацій, що фінансуються з бюджету, джерелом коштів на оплату праці є кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є ОСОБА_2 бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Як закріплено у пункті 7 Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України від 18 березня 2013 року №141/2013, Міністерство доходів і зборів України здійснює повноваження безпосередньо та через територіальні органи. До територіальних органів Міндоходів України належать його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, міжрегіональні територіальні органи, митниці, спеціалізовані департаменти та спеціалізовані органи Міндоходів України, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднані та спеціалізовані державні податкові інспекції.

За змістом пункту 5 цього ж Положення Міндоходів України з метою організації своєї діяльності: організовує роботу Міністерства, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління; надає територіальним органам Міндоходів України методичну і практичну допомогу в організації роботи, проводить перевірку стану такої роботи; здійснює прогнозування та планування видатків на матеріально-технічне забезпечення і розвиток діяльності Міндоходів України; здійснює відомчий контроль та внутрішній аудит за додержанням вимог законодавства і виконанням службових, посадових обов'язків у Міндоходів України, його територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління; організовує планово-фінансову роботу в Міндоходів України, його територіальних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує організацію та вдосконалення бухгалтерського обліку.

Згідно з підпунктом 33 пункту 11 названого Положення міністр як керівник Міндоходів приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міндоходів України.

У відповідності до Постанови кабінету Міністрів від 20.03.2013 № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» Головне управління Міндоходів в АР Крим та ОСОБА_2 податкова інспекція у м. Алушті Головного управління Міндоходів є територіальними органами Міністерства доходів та зборів України; а за нормами пункту 13 Положення про Головне управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 17 квітня 2013 року № 43 таке Головне управління утримується за рахунок державного бюджету.

За правилами частини першої статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними законом про ОСОБА_2 бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників (пункт 1 частини другої статті 22 Бюджетного кодексу України).

За нормами частини пятої статті 22 Бюджетного кодексу України (у редакції на час виникнення спірних відносин) головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема, отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про ОСОБА_2 бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань; затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством; здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі; здійснює контроль за своєчасним поверненням у повному обсязі до бюджету коштів, наданих за операціями з кредитування бюджету, а також кредитів (позик), отриманих державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста), та коштів, наданих під державні (місцеві) гарантії; здійснює внутрішній контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів.

Разом з цим, судом встановлено, що на теперішній час Генічеською ОДПІ Головного управління ДФС лише розпочато реорганізацію Державної податкової інспекції у м.Алушті ГУ Міндоходів в АР Крим шляхом приєднання до Генічеської ОДПІ ГУ ДФС. Проте, цей процес ускладнюється необхідністю проведення інвентаризації майна ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів в АР Крим, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України, складення передавального акту та розподільчого балансу, що за існуючої геополітичної ситуації не вбачається за можливим у найближчий час.

Таким чином, ОСОБА_2 податкова інспекція у м. Алушті ГУ Міндоходів в АР Крим на час прийняття рішення по даній справі перебуває у стані припинення, отже його виключено з мережі розпорядників та одержувачів коштів державного бюджету, знято бюджетні призначення для такого органу і не створено умов для функціонування вказаного субєкта владних повноважень на материковій частині України.

Разом з цим, враховуючи, що інвентаризації майна ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів в АР Крим не проведено та відповідний передавальний акт відсутній Генічеська ОДПІ Головного управління ДФС не несе жодних майнових прав та обовязків ДПІ у м. Алушті ГУ Міндоходів в АР Крим.

Суд також звертає увагу, що Міністерство доходів і зборів України на час виникнення спірних відносин було головним розпорядником бюджетних коштів щодо забезпечення діяльності органів доходів і зборів, а також відповідальним за забезпечення організації діяльності та фінансування Головного управління Міндоходів в Автономній Республіці Крим, зокрема і у частині фінансування видатків на оплату праці працівників такого територіального органу доходів і зборів.

Разом з цим, суд звертає увагу, що Вищим адміністративним судом України 12.11.2015 було розглянуто адміністративну справу № К/800/32907/15 за аналогічними правовідносинами та встановлено, що у ситуації яка склалась відповідальною особою за виплату заборгованості по заробітній платі особі, яка перебувала на державній службі в Головному управлінні Міндоходів в Автономній Республіці Крим є Міністерство доходів і зборів України.

Водночас, як вже зазначалось, на теперішній час Міністерство доходів і зборів України реорганізовано шляхом перетворення у ОСОБА_2 фіскальну службу України.

Відповідно до частини 5 статті 59 (у редакції на час виникнення спірних відносин) у разі перетворення одного суб'єкта господарювання в інший до новоутвореного суб'єкта господарювання переходять усі майнові права і обов'язки попереднього суб'єкта господарювання.

Тобто, ОСОБА_2 фіскальна служба України є правонаступником усіх майнових прав та обов'язків Міністерства доходів і зборів України.

Таким чином, враховуючи, що суд не може повязувати стягнення невиплаченої заробітної плати позивача з умовами виконання наказу Міністерства доходів і зборів України Про реорганізацію головних управлінь Міндоходів в АР Крим та м.Севастополі № 23, а також наказу Міністерства доходів і зборів України від 03.06.2015 № 59 «Про реорганізацію територіальних органів Міндоходів в АР Крим та м.Севастополі», оскільки реальність їх виконання вбачається тривалою та реальне відновлення порушеного права за таких обставин не вбачається за можливе, а Міністерство доходів і зборів України, як головний розпорядник бюджетних коштів реорганізовано у ОСОБА_2 фіскальну службу України, колегія суддів дійшла висновку, що державним органом відповідальним за виплату заборгованості по заробітній платі позивачу є саме ОСОБА_2 фіскальна служба України.

Разом з цим, судом встановлено, що відповідних виплат позивачу ОСОБА_2 фіскальною службою України проведено не було, що у свою чергу, свідчить про протиправну бездіяльність державного органу.

Враховуючи викладене та з огляду на завдання адміністративного судочинства, зокрема, щодо реальності відновлення порушеного права, колегія суддів дійшла висновку, що відновлення порушеного права позивача можливе шляхом стягнення з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 суми заборгованості по заробітній платі у розмірі 55332,75 грн. (відповідно до розрахунку № 1770/21-10-05-09 від 05.10.2015) за період з 11.03.2014 по 26.03.2015.

За правилами пункту 2 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Це покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Водночас, відповідачем, як субєктом владних повноважень та головним розпорядником бюджетних коштів не доведено правомірності не здійснення жодних дій щодо відновлення порушеного права позивача, зокрема, відшкодування суми заборгованості по заробітній платі за період з 11.03.2014 по 26.03.2015.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо невиплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 за період з 11 березня 2014 року по 26 березня 2015 рік у сумі 55332,75 грн.

3. Стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період роботи в Головному управлінні Міндоходів в Автономній Республіці Крим з 11 березня 2014 року по 26 березня 2015 рік у сумі 55332 (пятдесят пять тисяч триста тридцять дві) грн. 75 коп.

Постанова суду в частині стягнення з Державної фіскальної служби України заробітної плати у межах стягнення за один місяць у сумі 4389 (чотири тисячі триста вісімдесят девять) гривень 00 копійок - підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною другою статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий - суддя Панова Г. В.

Судді: Василенко Г.Ю.

ОСОБА_5