Справа № 811/2653/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/800/460/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.,
суддівДонця О. Є.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області до Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи», третя особа: ОСОБА_4 про скасування рішення,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області звернулось до суду з позовом до Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача, ОСОБА_4 з вимогою скасувати експертне рішення Комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи» щодо визнання захворювання громадянина ОСОБА_4 в частині встановлення причини інвалідності внаслідок виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, викладене в акті огляду МСЕК № 94/2, на підставі якого видана виписка з акту огляду МСЕК серії 2-18 ВБ від 13 квітня 2005 року № 087691.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із такими рішеннями, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заперечень проти касаційної скарги не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Основні засади реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я визначені Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 9 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон № 796), особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Пунктом 1 частини першої статті 14 Закону № 796 встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. При цьому до категорії 1 відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Статтею 50 Закону № 796 передбачено призначення особам, віднесеним до 1 категорії, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі залежно від групи інвалідності.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону № 796 причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до чинних на час виникнення спірних відносин Переліку міжвідомчих експертних комісій по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, додатку 2 до Наказу Міністерства охорони здоров'я і Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30 травня 1997 року № 166/129 створено, зокрема, Дніпропетровську регіональну міжвідомчу експертну комісію, повноваження якої поширюються на Кіровоградську область.

Додатком 3 до названого Наказу № 166/129 передбачено, що особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, подають до Дніпропетровської регіональної міжвідомчої комісії документи щодо встановлення причинного зв'язку.

Висновки експертних комісій про причини захворювань постраждалих осіб є підставою для підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності і видів їх діяльності, для надання таким особам пільг, передбачених чинним законодавством (пункт 7 Положення про систему експертизи по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я і Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30 травня 1997 року № 166/129 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 27 названого Положення розгляд медичних справ в експертних комісіях проводиться за особистим зверненням та направленням спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу при наявності посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На час виникнення спірних правовідносин склад медико-соціальний експертних комісій, порядок їх діяльності визначався Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 83, а з грудня 2009 року - Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», якою затверджено Положення про медико-соціальну експертизу.

За приписами пунктів 1, 2 Положення про медико-соціальних експертизу від 22 лютого 1992 року № 83 медико-соціальна експертиза визначає ступінь обмеження життєдіяльності людини, причину, час настання, групу інвалідності, сприяє проведенню ефективних заходів щодо профілактики інвалідності, реабілітації інвалідів, пристосування їх до суспільного життя.

Медико-соціальній експертизі підлягають особи, які втратили здоров'я внаслідок захворювання, травм та уроджених дефектів, що обмежує їх життєдіяльність, а також особи, які за чинним законодавством мають право на соціальну допомогу, компенсацію втраченого заробітку або звільнення від виконання відповідних обов'язків тощо.

Відповідно до пункту 25 цього Положення медико-соціальні експертні комісії проводять засідання тільки у повному складі і колегіально приймають рішення. Дані експертного огляду і рішення заносяться до акта огляду та протоколу засідання медико-соціальної експертної комісії, які підписуються головою, членами комісії і засвідчуються печаткою.

При цьому, відповідно до частини першої статті 12 Закону № 796 причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію Міністерства охорони здоров'я України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідач наділений компетенцією щодо встановлення особам інвалідності, натомість причинний зв'язок інвалідності з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС встановлювався ним на підставі експертних висновків Дніпропетровської РМЕК. У свою чергу, покладений в основу оскаржуваного рішення відповідача експертний висновок Дніпропетровської РМЕК від 10 лютого 2005 року про пов'язаність захворювань ОСОБА_4 з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не спростовано належними доказами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками.

Як установлено судами, громадянин ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області та у відповідності до вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» отримує відповідну пенсію на підставі виписки із акту огляду серії 2-18 ВБ № 087691, виданої КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи», та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії.

Разом із тим, звернувшись до суду з позовом, орган Пенсійного фонду України стверджував, що експертне рішення відповідача щодо визнання захворювання ОСОБА_4 в частині встановлення причини інвалідності внаслідок виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке викладене в акті огляду МСЕК № 94/2, на підставі якого видана виписка з акту огляду МСЕК серії 2-18 ВБ № 087691 від 13 квітня 2005 року, підлягає скасуванню, оскільки громадянин ОСОБА_4 невідомим шляхом здобув експертний висновок Дніпропетровської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС Дніпропетровської обласної державної адміністрації Головного управління охорони здоров'я (далі - Дніпропетровська РМЕК) про набуття захворювання під час виконання робіт, пов'язаних з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. За наявною у позивача інформацією, висновком Дніпропетровської РМЕК від 17 березня 2005 року № 503 захворювання ОСОБА_4 визнані загальними, з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не пов'язані.

Судом першої інстанції на адресу позаштатного спеціаліста з питань медичного забезпечення постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації направлено запит стосовно звернень ОСОБА_4 та щодо видачі йому відповідного висновку.

24 жовтня 2013 року від вказаної особи надійшла відповідь, згідно з якою медична справа ОСОБА_4 розглянута Дніпропетровською РМЕК; за наслідком розгляду видано висновок від 10 лютого 2005 року № 9553, яким визнано захворювання ОСОБА_4 загальними та такими, що не пов'язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У той же час, у матеріалах справи міститься надана відповідачем копія експертного висновку Дніпропетровської РМЕК по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 10 лютого 2005 року № 9553, відповідно до якого Дніпропетровська РМЕК встановила, що захворювання ОСОБА_4 пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, зазначив, що вищевказані експертні висновки є візуально тотожними, підписані однією особою, містять відбитки печаток Дніпропетровської РМЕК та встановлюють однаковий діагноз захворювання ОСОБА_4, однак містять протилежні за змістом висновки щодо пов'язаності захворювання останнього з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У зв'язку з тим, що жоден із наявних у матеріалах справи експертних висновків не містить явних ознак підроблення, а сторонами не надано судових рішень чи інших процесуальних документів, яким би було встановлено факт підробки одного з них, судом першої інстанції зобов'язано Центральну міжвідомчу експерту комісію МОЗ та МНС України (далі - ЦМЕК) переглянути медичну документацію ОСОБА_4 та надати суду експертний висновок за наслідками такого перегляду.

За результатами розгляду 24 грудня 2013 року медичної експертної справи ОСОБА_4 ЦМЕК (експертний висновок від 10 січня 2014 року № 2871-8527) встановила, що захворювання «Вегето-сосудиста дистонія пароксизмальний перебіг. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ змішаного генезу прогредіснтний перебіг. Помірно виражений підкірковий синдром» набуте ОСОБА_4 під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, судами всебічно та повно з'ясовані обставини справи та надано їм належну оцінку. Доводи касаційної скарги є безпідставними та не спростовують правильності висновків оскаржуваних судових рішень.

Оскільки висновки судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: