Справа № 820/9444/15
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 р.Справа № 820/9444/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.,

в присутності:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2015р. по справі № 820/9444/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення - рішення від 03.12.2014 року за № НОМЕР_1.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: п.36.1, п. 36.5 ст. 36, п.200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовою особою Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 з питання достовірності даних, що містяться в податковій звітності з ПДВ за липень 2014 року. Результати перевірки викладені в акті від 18.11.2014 року № 1162/20-27-17-02-13/ НОМЕР_2 ( а.с.9-14).

Перевіркою встановлено порушення, вчинені ФОП ОСОБА_3, а саме:

- порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року № 678;

- п.200.1 ст. 200 ПКУ занижено суму ПДВ у розмірі 32505 грн.

На підставі висновків акту перевірки, контролюючим органом відносно позивача було винесено податкове повідомлення рішення від 03.12.2014 року № НОМЕР_1 форми «Р», яким платнику було збільшено суму грошового зобовязання з ПДВ у сумі 48757,50 грн., з яких за основним платежем 32505 грн., за штрафними ( фінансовими) санкціями 16252,5 грн. ( а.с.8).

Позивач заперечуючи законність вказаного податкового повідомлення рішення, звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки дійшов до висновку, що оскаржуване рішення відповідача прийнято у відповідності до вимог діючого законодавства з урахуванням встановленого в ході перевірки факту порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 ПКУ, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п. 36.5 ст. 36 ПКУ).

Згідно з п.200.1 ст. 200 ПКУ, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно розділу ІІІ, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 р. №678 ( чинного на момент перевіряємого періоду, надалі - Порядок), декларація подається платником у визначений у пункті 5 розділу II цього Порядку строк до підрозділу контролюючого органу, яким здійснюється приймання податкової звітності, за формою, встановленою на дату подання. До декларації вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку.

Пункт 6 розділу V Порядку встановлює порядок заповнення розділу III Декларації "Розрахунки за звітний період".

Якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації. Якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов'язань і податкового кредиту отримано від'ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

Якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту (заповнено рядок 19 декларації), така сума: у декларації 0110 враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (відображається у рядку 20.1 декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду); у деклараціях 0121-0123/0130/0140 зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду). Рядок 20.1 у деклараціях 0121-0123/0130/0140 не заповнюється.

Якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення (рядок 22 декларації), до декларації 0110 подається (Д2) (додаток 2).

Платники, які заповнили рядок 22 декларації 0110 та відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають до декларації 0110 (Д3) (додаток 3). Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації 0110 за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 податкової декларації 0110.

При цьому платники податку, які мають право на отримання бюджетного відшкодування та прийняли рішення про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку (заповнено рядок 23.1 декларації 0110), подають до декларації 0110 (Д4) (додаток 4). У податкових деклараціях 0121-0123/0130/0140 рядки 23, 23.1, 23.2 не заповнюються.

Залишок від'ємного значення (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 24 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.2 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

Рядок 21.3 передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який (для декларації 0110 - після бюджетного відшкодування) включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної контролюючим органом.

У рядку 25 декларації вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду, з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та: сплачується до загального фонду державного бюджету - рядок 25.1 декларації 0110; частково сплачується до спеціального фонду державного бюджету - рядок 25.1 декларації 0140; спрямовується на спеціальний рахунок сільськогосподарського підприємства - рядок 25.2 декларації 0121-0123; частково спрямовується на спеціальний рахунок переробного підприємства - рядок 25.2 декларації 0140; залишається у розпорядженні сільськогосподарського підприємства - рядок 25.2 декларації 0130.

Встановлені обставини справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги свідчать про те, що позивачем було подано податкову звітність з ПДВ за липень 2014 р. - декларацію від 20.08.2014 р. № з додатком №5 "Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" (розділ «податкові зобов'язання») від 20.08.2014 р. №)( а.с.47-50).

Враховуючи акт перевірки від 14.11.2013 р. №690/20-27-17-02- 13/НОМЕР_2 контролюючим органом відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 винесене податкове повідомлення-рішення від 20.02.2014 р. № та зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість в сумі 32505 грн. за червень 2013 року.

Позивач, вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.08.2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно ст.255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Постанова Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 у справі №820/3632/15 набрала законної сили і є обов'язковою для виконання.

Отже, в силу приписів Наказу Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 р. №678 повинен був включити до зменшення залишок від'ємного значення за результатами перевірки податкового органу в сумі 32505 грн., а саме в розділі III Декларації «Розрахунки за звітний період» необхідно було заповнити р. 21 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до скалу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду р. 21.1+р. 21.2+р.21.3» з позначкою -32505 (із р. 21.3), р. 22 «Залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, за вирахуванням позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду р. 21 - р. 18» з позначкою - 32505-403 = «-32908», в р. 24 «Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду р. 22- р. 23» - з позначкою «-32908»; р. 25 «Сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду р. 18 - р. 21» з позначкою «+32908», що в свою чергу переноситься до р.25.1 Декларації.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем дані рядки декларації заповнено не було. Водночас платником задекларована сума ПДВ за липень 2014 року у розмірі 403 грн. була сплачена платіжним дорученням 17.09.2014 р. №28, що не заперечувалось сторонами по справі.

Таким чином, враховуючи висновки акту перевірки від 14.11.2013 р. №690/20-27-17-02-13/НОМЕР_2, повідомлення-рішення від 20.02.2014 р. № та факт сплати податку за перевіряємий період липень 2014 року, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про заниження позивачем суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету в сумі 32505 грн.

З огляду на зазначені обставини справи та вимоги податкового законодавства України, колегія суддів підтверджує висновки суду першої інстанції про відсутність достатніх підстав та належних доказів на підтвердження правомірності заявлених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року по справі № 820/9444/15 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2015р. по справі № 820/9444/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 30.11.2015 р.