Справа № 2-а-1392/10
Суддя: Заруцька Г. М.
Дата ухвалення: 2010-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-1392/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2010 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Заруцької Г.М.

при секретарі Марченко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Красноармійську заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Красноармійському районі Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити нарахування допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та матеріали адміністративної справи,

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Красноармійському районі Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити нарахування допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказав, що відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус «дитина війни».

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, що набрав чинності 1 січня 2006 року, дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону було зупинено на 2006 рік згідно із Законом України від 20.12.2005 р. № 3235-IV «Про Державний бюджет України на 2006 рік», так само і у 2007 році Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Оскільки рішеннями Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції, вважає, що відповідач повинен був здійснювати виплату спірної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком протягом періоду з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2010 року.

Також, з підстав визнання рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року неконституційними положень Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими було внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що передбачали виплату підвищення дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання, чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсій на 15% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, вважає, що відповідач і у період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року повинен був здійснювати виплату спірної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Оскільки у 2009 році зміни до законодавства не вносилися, позивач також вважає, що виплата спірної допомоги у цей період також повинна була виплачуватися у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

З огляду на те, що відповідачем у спірні періоди допомога позивачу як «дитині війни» виплачувалася у розмірі 10%, він просить суд визнати бездіяльність відповідача з невиплати йому спірної допомоги «дитині війни» у періоди з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність протиправною та зобовязати відповідача провести нарахування і виплату спірної допомоги у ці періоди, відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

У позовній заяві позивач заявив про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, обґрунтовуючи причини його пропуску тим, що часто хворіє. При вирішенні питання про поновлення строку просив врахувати його похилий вік.

Справу позивач просив розглядати без його участі, про що надав заяву.

Відповідач в судове засідання не прибув, про місце і час розгляду заяви позивача про поновлення строку звернення до суду повідомлявся.

Вивчивши позовну заяву та перевіривши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що заява про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом задоволенню не підлягає, у звязку з чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина друга статті 99 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд не може взяти до уваги ствердження відповідача щодо його хвороби, які він навів на обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки на підтвердження цих доводів позивачем суду не надано доказів.

Таким чином, суд не знаходить підстав для поновлення строку.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Керуючись ст. 100 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Красноармійському районі Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання здійснити нарахування допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» залишити без розгляду.

Особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: