Справа № 802/1717/15-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/1717/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Богонос М.Б.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

26 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області до публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року позов задоволено частково, а саме: стягнуто з публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" на користь управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області заборгованість із витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за травень 2015 року в сумі 4282 грн. 92 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов'язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно частини 6 статті 12, частини 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, станом на 29.05.2015 року відповідач має заборгованість по відшкодуванню управлінню Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області фактичних витрат, проведених на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 4421 грн. 13 коп., яка утворилась в результаті не погашення витрат проведених на виплату і доставку пільгових пенсій за травень 2015 року по громадянах, які отримують пенсію, призначену відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відтак, управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області звернулось до суду щодо стягнення утвореної заборгованості.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов частково, дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.

Відповідно до пункту "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам; в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; г) жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі; д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України; е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України; з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень даного Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій визначається Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 1 статті 1 цього Закону платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Об'єктом оподаткування відповідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2 цього ж Закону є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і ставка збору відповідно до статті 4 становить 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Згідно пункту 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1 (далі - Інструкція), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно пунктів 6.4 - 6.5 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

З матеріалів справи встановлено, що на адресу відповідача позивачем був направлений розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій згідно з пунктом "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та доведено до відома відповідача про розмір сум до відшкодування.

Проте, відповідачем за травень 2015 року не відшкодовано витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по пенсіонерам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в сумі 4421 грн. 13 коп. відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Разом з тим, відповідач в добровільному порядку сплатив кошти в розмірі 138 грн. 21 коп. по ОСОБА_6, що підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення №86 від 11 червня 2015 року. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 4282 грн. 92 коп.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Дана правова позиція, зокрема, узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України викладеною в ухвалі від 17.09.2015 року у справі № К/800/37959/13.

Слід зауважити, що відповідач до 01 січня 2015 року був платником фіксованого сільськогосподарського податку і відповідно, був звільнений від обов'язку відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Водночас, з 01 січня 2015 набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким внесено зміни до ПК України, зокрема з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок та установлено, що його платники є платниками єдиного податку четвертої групи. Також слід зазначити, що для платників єдиного податку виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено. Відповідно, з 01 січня 2015 року у вищезазначених платників виникає обов'язок відшкодування понесених пенсійним фондом витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Крім того, ототожнення "фіксованого сільськогосподарського податку" та "єдиного податку четвертої групи" є безпідставними, оскільки глава 2 Податкового кодексу України "фіксований сільськогосподарський податок" виключена згідно із Законом №71-VIII, а фактичне віднесення відповідача до четвертої групи платників єдиного податку як сільськогосподарського товаровиробника, у яких частка сільгосптоваровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75%, не дає права на звільнення від обов'язку відшкодування пенсійному фонду понесених витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову частково, шляхом стягнення з публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" на користь управління Пенсійного фонду України у Шаргородському районі Вінницької області заборгованість з відшкодування виплат пенсій, призначених на пільгових умовах станом на 29.05.2015 року у розмірі 4282 грн. 92 коп.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Сад Поділля" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.