Справа № 2а/0270/1510/11
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2011-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

21 квітня 2011 р. Справа № 2а/0270/1510/11 м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Чернюк Алли Юріївни

при секретарі судового засідання: Бурбела О.В.

за участю представників сторін:

Позивача : ОСОБА_1, ОСОБА_2;

Відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4;

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі:

за позовом: ОСОБА_1

до: Прокурора Немирівського району, Немирівської міської ради

про: визнання незаконним протест прокурора, визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Прокурора Немирівського району, Немирівської міської ради про визнання незаконним протест прокурора, визнання протиправним та скасування рішення .

У судовому засіданні представник відповідача - Прокуратури Немирівського району заявила клопотання про закриття провадження у справі, в частині вимог про визнання протиправним та скасування протесту прокурора з тих підстав, що відповідно до ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" не передбачено оскарження протесту прокурора до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти заявленого клопотання, а представник відповідача - Немирівської міської ради у вирішенні питання щодо заявленого клопотання поклався на розсуд суду.

Суд вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Так, у клопотанні представник відповідача просить закрити провадження у справі з тих підстав, що відповідно до ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" не передбачено оскарження протесту прокурора до суду.

Проте суд не погоджується з думкою представника відповідача та вважає що клопотання не підлягає задоволенню. Свою позицію обґрунтовує наступним.

Стаття 55 Конституції гарантує кожному право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 55 Конституції України не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб можуть бути оскаржені, а тому встановлює принцип, відповідно до якого в суді можуть бути оскаржені будь-які їхні рішення, дії та бездіяльність

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Крім статті 55 Конституції України, що безпосередньо гарантує право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, це право випливає також з інших її статей. Зокрема, ч. 2 ст. 3 Конституції передбачає відповідальність держави перед людиною за свою діяльність.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (далі - Закон), завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, та забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 7 Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 3 КАС України передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень. Винятки з цього правила встановлено Конституцією та законами України, які можуть визначати інший порядок судового провадження для таких рішень, дій чи бездіяльності.

Таким чином враховано принцип, за яким жоден правовий акт (нормативний чи індивідуальний) не може бути виведено з-під контролю судової влади на предмет конституційності, законності цього акта чи його відповідності правовому акту вищої сили.

Тобто, винятками є випадки, коли Конституцією та законами України встановлюється інший порядок судового оскарження. В даному випадку іншого порядку судового оскарження, крім загального, щодо протесту прокурора законодавством не встановлено. Тому доцільно дійти висновку, що оскарження протесту прокурора відбувається в загальному порядку, що й має місце в даній справі.

Статтею 6 КАС встановлено, кожна особа має право на звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому цим Кодексом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Стаття 17 КАС України встановлює юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Відповідно ч. 1 вказаної статті до юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій. При визначенні кола правових актів, що можуть бути оскаржені до адміністративних судів, необхідно виходити з принципу, що жоден правовий акт (нормативний чи індивідуальний) не повинен бути виведеним з-під контролю судів на предмет конституційності, законності цього акта чи його відповідності правовому акту вищої юридичної сили. Цей принцип логічно випливає зі згаданого вище конституційного положення, яке поширює юрисдикцію судів на всі правовідносини, що виникають в Україні.

Частиною 2 ст. 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином предмет адміністративної юрисдикції становлять публічно-правові спори, у яких хоча б однією зі сторін є суб'єкт владних повноважень (п. 1 ст. 3 КАСУ), тобто обов'язковою стороною у таких спорах має бути представник публічної влади (орган державної влади, орган місцевого самоврядування тощо). При цьому юрисдикція адміністративних судів охоплює всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення (ч. 2 ст. 4 КАСУ). Йдеться про публічно-правові спори саме за участю суб'єктів владних повноважень. Виняток становлять лише спори щодо правовідносин, пов'язаних з процесом виборів чи референдуму, що віднесені до адміністративної юрисдикції незалежно від того, чи є у них стороною суб'єкт владних повноважень.

З огляду на викладене, вважаю, що підстави для закриття провадження у справі в частині визнання протиправним та скасування протесту прокурора відсутні.

Керуючись ст.ст. 133, 160 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання представника відповідача - Прокуратури Немирівського району про закриття провадження у справі, в частині вимог про визнання протиправним та скасування протесту прокурора Немирівського району від 06.05.2010 року на рішення 21 (позачергової) сесії 5 скликання Немирівської міської ради від 07.04.2009 року відмовити.

Ухвала окремо від постанови оскарженню на підлягає.

Суддя Чернюк Алла Юріївна