Справа № 345/3849/15-а
Суддя: Галущак Л. О.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 345/3849/15-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015 року Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі : головуючої судді Галущак Л.О.

секретаря Назарчук І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської Ради про визнання дій неправомірними ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом й просить визнати висновок від 06.03.2015 року відділу у справах архітектури та містобудівного кадастру Калуської міської Ради про неможливість відведення земельної ділянки в оренду неправомірним та зобов»язати Калуську міську Раду укласти угоду про оренду земельної ділянки по вул.. Вітовського,4 в порядку, передбаченому Законом.

В судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про закриття провадження у справі в частині зобов»язання укласти угоду про оренду земельної ділянки по вул.. Вітовського,4 , оскільки правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права та підстав набуття права користування, а саме права оренди на спірну земельну ділянку.

Позивач та його представник дане клопотання вважають безпідставним, оскільки у відповідності із ст.. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимогу про зобов»язання відповідача, суб»єкта владних повноважень, прийняти рішення або вчинити певні дії.

Суд, заслухавши сторін, оглянувши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч.1,2 ст. 2 ЗК України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

За приписами ч.2 ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ч.10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Частинами 1 та 2 ст. 83 цього Кодексу встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Так, термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 ч. 1 ст. 3 КАС).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно, і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Згідно з ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, ОСОБА_2 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Статтею 172 цього Кодексу встановлено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Міська рада у справі, яка розглядається, є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин.

Реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, що перебувала у її власності, міська Рада відповідно до ст. 5 ЗК України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суд вважає, що правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права та підстав набуття права користування, а саме права оренди на спірну земельну ділянку.

Відповідно до п. 21 Постанови №3 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року Якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК. Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Виходячи із аналізу вищенаведених правових норм, в даному випадку фактично має місце цивільно-правовий спір , який підлягає розгляду за правилами цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 157,160,165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі в частині зобов»язання укласти угоду про оренду земельної ділянки по вул.. Вітовського,4 по справі за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської Ради про визнання дій неправомірними .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського адміністративного Апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 5-ти днів з дня винесення ухвали .

Суддя: