Справа № 361/2006/14-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 361/2006/14-а Головуючий у 1-й інстанції: Сердинський В.С. Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до виконуючого обов'язки міського голови - заступника міського голови Броварської міської ради Київської області Андрєєва Василя Олександровича, Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до виконуючого обов'язки міського голови - заступника міського голови Броварської міської ради Київської області Андрєєва Василя Олександровича (далі за текстом - відповідач-1), Броварської міської ради Київської області (далі за текстом - відповідач-2) про визнання дій відповідача-1 щодо неналежного виконання своїх службових обов'язків за безпідставну відмову розглянути заяву з приводу надання земельної ділянки на сесії Броварської міської ради та ненадання вмотивованої відповіді позивачу відповідно до Закону України «Про звернення громадян» протиправними; зобов'язання розглянути заяву позивача на сесії Броварської міської ради відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як відселеного із зони безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, п. 2 ст. 18 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», міждержавної угоди «Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців», яка набрала чинності 27 червня 1996 року, та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; відшкодування завданих відповідачем-1 матеріальних збитків у розмірі 1,00 гривні за безпідставну відмову розглянути заяву позивача з приводу надання земельної ділянки на сесії Броварської міської ради без жодних правових підстав, за ненадання вмотивованої відповіді позивачу.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Броварську міську раду Київської області розглянути на черговій сесії Броварської міської ради питання щодо надання ОСОБА_3 у власність земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовним розміром до 0,10 га, розташованої в межах міста Бровари Київської області. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - необов'язкова, колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, визнала за можливе проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 є інвалідом війни II групи, інвалідність призначена безстроково, також йому встановлена III група інвалідності, пов'язана з виконанням обов'язків військової служби, позивач є громадянином, який постійно проживав у зоні безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення у 1990 році, ІІІ категорії, що підтверджується копіями відповідних посвідчень, наявних в матеріалах справи.

26 лютого 2014 року позивач звернувся до міського голови м. Бровари Київської області Сапожко І.В. з письмовою заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в розмірі 0,10 га, розташованої в межах м. Бровари Київської області.

Листом виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 1-18/90 від 05 березня 2014 року, за підписом виконуючого обов'язки міського голови - заступника міського голови Андрєєва В.О., позивачу повідомлено, що з метою розгляду його клопотання на пленарному засіданні сесії Броварської міської ради, йому необхідно повторно звернутися до Броварської міської ради Київської області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, до якого необхідно додати графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки в межах міста Бровари, із зазначенням її орієнтовного розміру.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов'язані подавати допомогу інвалідам війни у будівництві індивідуальних жилих будинків. Земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва відводяться зазначеним особам у першочерговому порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 32 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадяни мають право на індивідуальне житлове будівництво з позачерговим одержанням земельних ділянок з гарантованим забезпеченням необхідними будівельними матеріалами, укладанням договорів з підрядними організаціями на будівництво будинків садибного типу, а також на позачерговий вступ до житлово-будівельних (житлових) кооперативів незалежно від строків проживання і реєстрації місця проживання у даному населеному пункті. При цьому громадянам Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем будівництва житла виділяються кошти з розрахунку 13,65 квадратного метра на кожного члена сім'ї.

Колегія суддів зазначає, що наведеними правовими нормами передбачено пільги позивачу щодо першочергового отримання земельної ділянки, водночас, порядок набуття права власності на земельну ділянку громадянами регулюється відповідними нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту листа позивача про отримання земельної ділянки у власність вбачається направлення його в цілому до органу місцевого самоврядування, а не до посадової особи органу.

Так, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних завданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Тому, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Аналогічна правова норма закріплена в ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, відповідно до якої сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частинами першою і другою ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматися радою у формі рішення. Чинне законодавство не наділяє раду в межах своїх повноважень приймати нормативні та інші акти у формі листів, в іншому випадку такі дії ради кваліфікуються як протиправна бездіяльність щодо неприйняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи про її відмову.

Однак, у відповідності до вищевикладених законодавчих норм, а саме: п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 118, 122 ЗК України, до повноважень міського голови не входить внесення на розгляд сесії клопотання про виділення та передачу у власність земельної ділянки.

Колегія суддів зазначає, що лист-відповідь № 1-18/90 від 05 березня 2014 року на заяву позивача складений від імені виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області. Наявність на зазначеному листі підпису виконуючого обов'язки міського голови означає посвідчення його дійсності компетентною посадовою особою суб'єкта владних повноважень та не є підставою вважати, що лист складений від імені цієї посадової особи і, тим більше, не є приводом стверджувати про наявність обов'язку міського голови вносити на розгляд сесії клопотання про виділення та передачу у власність земельної ділянки.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог про визнання дій відповідача-1 щодо неналежного виконання своїх службових обов'язків за безпідставну відмову розглянути заяву з приводу надання земельної ділянки на сесії Броварської міської ради та ненадання вмотивованої відповіді позивачу відповідно до Закону України «Про звернення громадян» протиправними; відшкодування завданих відповідачем-1 матеріальних збитків у розмірі 1,00 гривні за безпідставну відмову розглянути заяву позивача з приводу надання земельної ділянки на сесії Броварської міської ради без жодних правових підстав, за ненадання вмотивованої відповіді позивачу.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі позивач просить збільшити позовні вимоги на підставі ст. 51 КАС України.

Згідно з ч. 4 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Отже, оскільки в суді першої інстанції позивачем не заявлялися позовні вимоги про зобов'язання Броварської міської ради надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу; зобов'язання відповідачів надати йому земельну ділянку протягом року після подання заяви відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 18 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у першочерговому порядку, в межах міста Бровари Київської області; відшкодування матеріальних збитків на суму 100 000,00 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., то суд апеляційної інстанції не може розглянути позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції, відповідно до приписів ч. 4 ст. 195 КАС України.

Проаналізувавши викладені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що задоволення позовних вимог в частині зобов'язання Броварської міської ради Київської області розглянути на черговій сесії Броварської міської ради питання щодо надання ОСОБА_3 у власність земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовним розміром до 0,10 га, розташованої в межах міста Бровари Київської області, є достатнім та належним способом захисту порушених прав позивача.

З огляду на викладене та враховуючи межі перегляду судом апеляційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 до виконуючого обов'язки міського голови - заступника міського голови Броварської міської ради Київської області Андрєєва Василя Олександровича, Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування збитків.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.