Справа № 826/24874/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

26 листопада 2015 року м. Київ № 826/24874/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., при секретарі судового засідання Мині І.І., розглянув у судовому засіданні клопотання Народного депутата України ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомНародного депутата України ОСОБА_1

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг
провизнання незаконною та скасування постанови № 2074 від 23.07.2015 р.,
ВСТАНОВИВ:

Народний депутат України ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання незаконною та скасування постанови № 2074 від 23.07.2015 р.

Позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.07.2015 р. № 2074 «Про вставлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП «ВОДГЕО» (м. Сміла)».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.11.2015 р. призначено судовий розгляд заяви про забезпечення позову.

В судове засідання 26.11.2015 р. сторони не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.

Зважаючи на неявку представників сторін в судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши клопотання про забезпечення адміністративного позову та подані матеріали, суд вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

23 липня 2015 р. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято постанову № 2074 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП «ВОДГЕО» (м. Сміла).

Вищезазначеною постановою було постановлено установити КП «ВОДГЕО» тарифи: на централізоване водопостачання - 9,71 грн. за 1 куб.м. (без ПДВ), на централізоване водовідведення - 8,91 грн. за 1 куб.м. (без ПДВ). Постанова набирає чинності з 01.09.2015 р.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову позивач зазначає, що відповідач встановивши ціни на централізоване водопостачання та водовідведення, не забезпечив реальні соціальні гарантії населенню, у зв'язку із зростанням цін і тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. На думку позивача, такі дії є істотним порушенням прав громадян - мешканців м. Сміла стосовно оплати отриманих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав та інтересів позивача як представника громадян у відносинах з органами державної влади та місцевого самоврядування на час вирішення спору. Невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить та взагалі зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Вирішуючи заявлене клопотання суд виходить із наступного.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведених правових норм вбачається, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Ці підстави є оціночними, тому необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні даного клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв'язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в обґрунтування клопотання про забезпечення адміністративного позову не надано достатніх доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Слід зазначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну загрозу неможливості виконання судового рішення по справі, без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідного клопотання.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 1 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд вбачає, що забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.07.2015 р. № 2074 «Про вставлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП «ВОДГЕО» (м. Сміла)» до моменту вирішення справи в суді, на час розгляду даної справи, яка є предметом позову, буде фактично вирішенням справи по суті до постановлення рішення в даній справі.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 117, 118 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук