Справа № 804/8959/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2015 р. Справа № 804/8959/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколайчук С.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства "Електроград" про стягнення заборгованості,-
Статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях субєкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.
Ухвалою суду від 28.08.2015 року відкрито скорочене провадження у адміністративній справі №804/8959/15 та запропоновано відповідачу у 10-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття скороченого провадження та копій документів подати заперечення проти позову та докази, які у нього є, або заяву про визнання позову.
Представником відповідача було направлено до суду письмові заперечення, зі змісту яких вбачається, що грошове зобовязання, визначене в податковій вимозі від 03.02.2015р. № 94-25, є неузгодженим та не може вважатись податковим боргом, оскільки дана вимога була оскаржена до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. За результатами розгляду адміністративної справи № 804/4269/15 прийнято постанову від 22.04.2015р., якою адміністративний позов задоволено; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 03.02.2015р. № 94-25, сформовану Криворізькою південною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. Таким чином, станом на 03.08.2015 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2015 в справі №804/4269/15 не набрало законної сили, оскільки оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи у порядку скороченого провадження.
Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.
У відповідності до п.п.16.1.3, п.п.16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 36.1, п. 36.2 ст. 36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Відповідно до п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку
Положеннями п. 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як зазначає позивач в адміністративному позові, станом на 30.06.2015р. Приватне акціонерне товариство «Електроград» повинно сплатити до бюджету заборгованість авансові внески з податку на прибуток від інших платників податків на прибуток, який з урахуванням наявної переплати в розмірі 7670,34грн. та нарахованої згідно ст. 129 ПКУ пені в розмірі 3424,97грн. становить в сумі 123449,63грн. та підлягає стягненню за рахунок активів боржника.
Пунктами 59.1 та 59.3 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Податковий борг за податковою вимогою в повному обсязі сплачений не був, тому з урахуванням вищенаведеної норми нові податкові вимоги на адресу відповідача не направлялись.
Відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У відповідності до п.п. 56.18 ст.56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.
Скориставшись своїм правом підприємство подало адміністративний позов до Дніпропетровського окружного суду з позовними вимогами до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкової вимоги.
Постановою суду від 22.04.2015 року по справі №804/4269/15 адміністративний позов задоволено; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 03.02.2015р. №94-25, сформовану Криворізькою південною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. Дане рішення було оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Так, ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 року по справі №804/4269/15 апеляційна скарга призначена до розгляду на 22.10.2015 року.
Таким чином, позовні вимоги позивача щодо несплати відповідачем суми податкового боргу в розмірі 123449,63грн., визначеного на підставі податкової вимоги від 03.02.2015р. №94-25, яка є неузгодженою, оскільки постанова від 22.04.2015р. по адміністративній справі №804/4269/15 не набрала законної сили.
Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
У відповідності до п. 95.1 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктами 95.3, 95.4 ст.95 цього Кодексу визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Від-так, з урахуванням вищенавеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки податковий борг в сумі 123449,63грн. не може вважатися податковим боргом в розумінні п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України та не підлягає стягненню.
Керуючись ст.ст.158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства "Електроград" про стягнення заборгованості- відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 27.08.15р. Суддя З оригіналом згідно Помічник суддіОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_2