Справа № 336/5875/15-а
Суддя: Наумов О. О.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/5875/15-а
Пр. №2-а/336/149/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила під час розгляду справи, в обґрунтування позовних вимог просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в призначенні їй пенсії за вислугу років у відповідності до ст. ст. 55, 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити їй з 27 травня 2015 року пенсію за вислугу років у відповідності до ст. ст. 55, 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та здійснити нарахування та виплатити заборгованість по пенсії.

Позивач посилається на те, щомає стаж за вислугу років як працівник охорони здоровя та диплом серії ИВ № 187047 Запорізького державного педагогічного інституту за спеціальністю фізичне виховання та свідоцтва Міністерства охорони здоровя до диплома серії ИВ № 187047 про проходження підвищення кваліфікації та перепідготовки «лікувальна фізкультура, лікувальний масаж, інструктор ЛФК з курсів підвищення кваліфікації середніх медичних працівників. Таким чином, станом на 01 квітня 2015 року вона вже мала право на пенсію за вислугу років у відповідності до п. е. ст. 55, п. д, ж ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у звязку з чим звернулась до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя з заявою про призначення їй пенсії у відповідності до ст. ст. 55, 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 27 травня 2015 року (з моменту звернення за призначенням пенсії). Листом від 10 червня 2015 року їй було відмовлено у призначенні пенсії у звязку з тим, що не підтверджено спеціальний стаж роботи в період з 12.07.2005 року по 10.11.2008 року. 09 липня 2015 року, отримавши архівну довідку про час навчання у ВНЗ та перебування в академічній відпустці, вона повторно звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років. Листом від 24 липня 2015 року № 137/Р-1 їй знову було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоровя, оскільки, як вважає УПФУ в Шевченківському районі, позивач має стаж роботи 21 рік 11 місяці 11 днів інструктора з лікувально-фізичної культури, а посада інструктора з фізкультури (03 р. 03 місяці 29 днів) до спеціального стажу не зараховується. Крім того, до спеціального стажу відмовлено у зарахуванні періоду навчання у вищому навчальному закладі та перебування у декретній відпустці. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, оскільки працювала в лікарняному закладі на посаді, віднесеній до посад середнього медичного персоналу, а тому весь період роботи в МСЧ «МОТОР СІЧ» має бути зарахованим до спеціального стажу.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та підтвердили зазначені вище обставини.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що посада «Інструктора з лікувальної фізкультури» передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою КМУ № 909, а посада «інструктора з фізичної культури» не передбачена переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Крім того, період навчання у ВНЗ за спеціальністю «фізичне виховання» та академічна відпустка не може зараховуватись до спеціального стажу, а може враховуватись лише в загальний стаж. Відтак підстави для призначення пенсії відсутні, просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно архівної довідки Державного вищого навчального закладу «Запорізький національний університет» від 06.07.2015 № 24-12/55, в період з 01 вересня 1978 року по 23 липня 1982 року ОСОБА_1 навчалась в Луцькому педагогічному інституті ім.. ОСОБА_2, в період з 19 серпня 1981 року по 01 вересня 1982 року перебувала у академічній відпустці по догляду за дитиною до 1 року, та з 30 серпня 1982 року по 27 червня 1983 року навчалась в Запорізькому державному педагогічному інституті.

Після закінчення навчання, в період з 01.08.1983 року по 01.09.1984 року ОСОБА_1 працювала інструктором ЛФК в МСЧ Запорізького моторобудівного заводу, з 03.09.1984 року по 17.07.2005 року працювала в МСЧ «Мотор Січ» інструктором з ЛФК, а з 12.07.2005 року по 10.11.2008 року - в МСЧ ВАТ «Мотор Січ» інструктором з фізичної культури.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має стаж за вислугу років як працівник охорони здоровя та має диплом серії ИВ № 187047 Запорізького державного педагогічного інституту за спеціальністю «фізичне виховання» та свідоцтва Міністерства охорони здоровя до диплома серії ИВ № 187047 про проходження підвищення кваліфікації та перепідготовки «лікувальна фізкультура, лікувальний масаж, інструктор ЛФК» з курсів підвищення кваліфікації середніх медичних працівників.

Відповідно до змін, внесених до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 02.03.2015 року, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоровта соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. № 909, та наказом Міністерства охорони від 28.10.2002 р. № 385 «Про затвердження переліків закладів охорони здоровя, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоровя», станом на 01 квітня 2015 року 25 років.

Згідно до п. «е» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоровя та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років

ОСОБА_1 отримала освіту за спеціальністю «фізична культура», підвищувала свою кваліфікацію, про що має свідоцтва Міністерства охорони здоровя до диплома серії ИВ № 187047 про проходження підвищення кваліфікації та перепідготовки «лікувальна фізкультура, лікувальний масаж, інструктор ЛФК» з курсів підвищення кваліфікації середніх медичних працівників та працювала інструктором з лікувально-фізичної культури та інструктором з фізкультури. Тобто, позивачка працювала на посадах, які відносяться до посад середніх медичних працівників.

Спірні відносини регулюються Законом № 1788-ХІІ та Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» від 19 листопада 1992 року № 2801-XII (далі - Закон № 2801-XII), Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» від 4 листопада 1993 року № 909 (далі - Постанова КМУ № 909), Наказом Міністерства охорони здоров'я України № 385 від 28 жовтня 2002 року (далі - Наказ МОЗ № 385), а також Порядком державної акредитації закладу охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №765 від 15 липня 1997року (далі Порядок № 765).

Постановою КМУ № 909 затверджено перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Згідно розділу 2, до закладів охорони здоров'я відносяться лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри. До посад відносяться - лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторіїв, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладів переливання крові, закладів охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладів, установ з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальних органів Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичних центрів.

Посилання ж відповідача на той факт, що посада «Інструктора з лікувальної фізкультури» передбачена зазначеним Переліком, а посада «інструктора з фізичної культури» не передбачена переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, не може прийматися до уваги, оскільки посада «Інструктора з лікувальної фізкультури» встановлена в переліку лише для закладів соціального захисту (п. 3 - інтернатні заклади для інвалідів, дітей-інвалідів і престарілих, медичні відділи протезних підприємств), в яких позивач не працювала. Позивачка ж працювала в закладах охорони здоровя, встановлених саме п. 2 Переліку, на посадах, віднесених до середнього медичного персоналу.

Відповідно до п. 3 та Додатку № 2 Наказу Міністерства охорони здоров'я України № 146 від 23.10.1991 року Про атестацію середніх медичних працівників, до середнього медичного персоналу належать всі працівники, всіх спеціальностей, що одержали підготовку в середніх спеціальних учбових закладах або мають незакінчену вищу освіту. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України № 122 від 12 березня 2008 року, назву розділу «Середній медичний персонал» замінено на назву «Фахівці з базовою та неповною вищою медичною освітою та технічні працівники», а згідно відповіді Медико-санітарної частини ПАТ «Мотор Січ», відокремлений підрозділ медико-санітарної частини ПАТ «Мотор Січ», відповідно до довідки АА № 511994 Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, надає послуги в сфері охорони здоровя, що підтверджується Ліцензією МОЗ України (серії АГ № 600416) на медичну практику. З 12.07.2005 року до штатного розпису медико-санітарної частини відділення донозологічних форм була введена посада інструктора з фізкультури, яку мав право займати спеціаліст з вищою або неповною вищою немедичною освітою відповідного профілю, який пройшов курси по підвищенню кваліфікації за спеціальністю «Лікувальна фізкультура». Тож, період роботи інструктором з фізкультури в ВСЧ ПАТ «Мотор Січ» з 12.07.2005 року по 10.11.2008 року також має бути зарахований до спеціального стажу роботи.

Стосовно зарахування періоду навчання та перебування у відпустці по догляду за дитиною до одного року, суд зауважує, що відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі та час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку. При цьому законом не встановлено, що ці періоди мають зараховуватись до спеціального стажу роботи.

Проте, стаж роботи позивачки на посадах інструктора з лікувальної фізичної культури та інструктора з фізкультури у лікувальному закладі (21 рік 11 місяці 11 днів інструктора з лікувально-фізичної культури та інструктора з фізкультури 03 р. 03 місяці 29 днів) станом на 01 квітня 2015 року дорівнює 25 років 3 місяці 10 днів, тож позивачка має право на призначення їй пенсії за вислугу років у відповідності до п. «е» ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобовязання вчинення дій задовольнити повністю.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до ст. ст. 55, 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 27 травня 2015 року - протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у відповідності до ст. ст. 55, 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 27 травня 2015 року, здійснити нарахування та виплатити заборгованість по пенсії.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Шевченківського районного суду

м. Запоріжжя О.О. Наумов