Справа № 177/2466/14-а
Суддя: Приміч Г. І.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/2466/14-а
Провадження № 2-а/177/1/15
П О С Т А Н О В А
Іменем України
25.11.2015

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

представника позивача - адвоката Щербачова А.П.

представника відповідача Хоменко О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, про визнання дій протиправним, зобов`язання призначити та нарахувати пенсію, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом 19.08.2014 року. Уточнивши позовні вимоги просив суд визнати протиправними дії УПФ у Криворізькому районі Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, зі зниженням пенсійного віку на 10 років, згідно зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язати відповідача призначити та нарахувати пенсію з 21.08.2012 року.

Представник позивача - адвокат Щербачов А.П., в ході судового засідання, в обґрунтування позовних вимог вказував, що позивач в період з 27.07.1986 року по 12.08.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі військової частини НОМЕР_1 , має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, в підтвердження чого отримав посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС. Після досягнення 50 річного віку, позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком зі скороченням пенсійного віку на 10 років, згідно ч.1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак, протоколом № 1071 від 20.11.2012 року йому було відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з недостатністю документів, які б підтверджували роботу в зоні відчуження. Відповідач вказував, що с. Оране де дислокувалася війська частина не відноситься до зони відчуження, надані документи не містять вказівок на дні виїзду в зону відчуження та отриману дозу опромінення, а розрахункові відомості на заробітну плату у вказаний період містять виправлення.

Представник позивача, підтримавши вимоги позивача, вважав таку відмову незаконною, а тому просив суд визнати відмову у призначенні пенсії позивачу протиправною, та з метою захисту порушених прав позивача, зобов`язати позивача призначити та нарахувати позивачу пенсію з 21.08.2012 року.

При цьому, просив суд поновити позивачу строк для звернення до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він вживав заходів для вирішення вказаного спору в позасудовому порядку, збирав документи в підтвердження участі в ліквідації наслідків ЧАЕС, оскаржував відмову в призначенні пенсії до УПФ України. У зв`язку з чим, просив суд визнати причину пропуску строку для звернення до суду поважною та поновити йому строк для звернення до суду.

Представник відповідача за довіреністю уточнений позов не визнала, проти його задоволення заперечувала. В обґрунтування заперечень проти позову вказувала, що позивач у зазначений період приймав участь у зборах при військовій частині № НОМЕР_1 , яка дислокувалася в с. Оране, яке розташовано у зоні гарантованого добровільного відселення, тобто за межами зони відчуження, які не є тотожними поняттями. В період з 26.07.1986 року по 12.08.1986 року, коли ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в складі військової частини НОМЕР_1 , вказана військова частина в зоні відчуження не перебувала.

Обов`язковою умовою для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, є не лише статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, а також праця у зоні відчуження не менше 5 днів, тобто мають бути документально зафіксовані дні виїздів до зони відчуження, доза радіації отримана ним, що позивачем підтверджено не було (а.с. 99-100). Також, перевіркою документів ОСОБА_1 не було підтверджено нарахування оплати праці у кратному розмірі, майже всі документи надані для нарахування пенсії містили прізвище " ОСОБА_2 ", що суперечить записам в паспорті. У зв`язку з цим, представник відповідача вважала правомірною відмову у призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах. Також, просила суд застосувати строк позовної давності для звернення до суду, оскільки позивач був ознайомлений з відмовою у призначенні пенсії 25.12.2012 року, а до суду звернувся лише в 2014 році.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед яких: учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних днів.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 10 років.

Підпунктом "ґ" п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 досяг 50-ти річного віку (а.с.4) та 31.10.2012 року звернувся до УПФУ в Криворізькому районі з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, як учаснику ліквідації ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується заявою (а.с. 22). Разом з заявою позивач надав необхідні для призначення пільгової пенсії документи, а саме посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, довідки Центрального архіву Міноброни № 51/4953 від 12.09.1994 року та Галузевого архіву Міноброни України № 80997 від 17.05.2012 року (а.с.5,6,7,), що не заперечувалося представником відповідача та підтверджується протоколом № 1071 від 20.11.2012 року (а.с. 27).

Протоколом № 1071 від 20.11.2012 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, мотивуючи своє рішення недостатністю документів, що підтверджують роботу в зоні відчуження, а саме відсутністю підтвердження місця проведення робіт, днів виїзду в зону відчуження та дози опромінення, а також тим, що військова частина НОМЕР_1 не вказана у переліку військових частин, які дислокувалися у зоні відчуження у період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 27).

Вказану відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах позивач оскаржив до суду 19.08.2014 року (а.с. 1), тобто з пропуском встановленого законом 6-ти місячного строку. При цьому, позивач надав до суду заяву про визнання причин пропуску строку на звернення до суду поважними та поновлення вказаного строку (а.с. 35-36). Суд вважає, що вказана вимога підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивач, будучи учасником ліквідації наслідків ЧАЕС 2 категорії, якому державою гарантується додатковий соціальний захист, отримавши оскаржувану відмову в призначені пенсії, був змушений самостійно вживати заходів для захисту свого права, а саме вживав заходів для збирання первинних документів (а.с. 8), на відсутність яких вказав відповідач у відмові, вживав заходів для усунення недоліків цих документів, які були допущені певними посадовими особами при оформленні, здійснював запити (а.с. 42), а також вживав заходів для позасудового врегулювання спору, зокрема шляхом звернення до ПФУ (а.с. 9-10, 37-41 ). Вказані причини пропуску строку для звернення до суду з позовом суд вважає поважними, а тому вважає за необхідне поновити позивачу строк для звернення до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ст. 2 Закону УРСР "Про правовий режим території, що зазнала радіаційного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" (який був першим нормативно-правовим актом, що регулював спірні правовідносини), рішення Конституційного суду України № 12-рп/2000 25.10.2000 року, територія, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, поділяється на зони: зона відчуження, зона безумовного (обов`язкового) відселення, гарантованого добровільного відселення, посиленого радіоекологічного контролю. При цьому зоною відчуження є територія, що з 26 квітня 1986 року охоплює ту частину радіаційно небезпечних земель, рівень забруднення яких зумовив необхідність евакуації населення у 1986 році на підставі відповідних актів органів державної влади, незалежно від часу прийняття цих актів та проведення евакуації. Відповідно до ч.5 ст. 2 Закону УРСР "Про правовий режим території, що зазнала радіаційного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" межі цих зон встановлюються та переглядаються Радою Міністрів Української РСР на основі експертних висновків Національної комісії радіаційного захисту населення України, Академії наук Української РСР, Міністерства охорони здоров`я Української РСР, Державного комітету Української РСР по захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Українського республіканського управління по гідрометеорології, Державного агропромислового комітету Української РСР, Державного комітету Української РСР по екології і раціональному природокористуванню за поданням обласних Рад народних депутатів. В межах зони відчуження створювалися зони небезпеки -3, -2, -1 та зона особливого контролю, оплата праці на роботах в яких здійснювалася, згідно Постанови Ради Міністрів УРСР № 207/-7 від 10.06.1986 року, відповідно в 4-, 3-, 2- кратному розмірі, поверх середньомісячної заробітної плати, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи, що свідчить про вищий рівень небезпеки саме в зоні небезпеки № 3 зони відчуження. Вказаний факт підтверджується п. 1 листа Міністерства праці та соціальної політики України № 03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 року, а також листом Міністерства надзвичайних ситуацій щодо визначення зон небезпеки та оплати праці в них (а.с. 130-152).

При зверненні ОСОБА_1 до УПФУ в Криворізькому районі, ним разом з заявою про призначення пенсії, було надано довідки Центрального архіву Міністерства оборони України № 51/4953 від 12.09.1994 року (а.с. 23, 118) та Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 80997 від 17.05.2012 року, згідно яких ОСОБА_1 (російською мовою " ОСОБА_2 ") приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС у складі військової частини № НОМЕР_1 , у період з 26.07.1986 року по 12.08.1986 року (а.с. 6, 23). З вказаних довідок вбачається, що доза опромінення ОСОБА_1 не відображена, у зв`язку з тим, що журнали обліку доз опромінення знищені з причини зараження, а дні виїзду в зону відчуження не відображені, оскільки накази командування в/ч НОМЕР_1 по виїздам почали вестися лише з 21.08.1986 року (а.с. 6).

Твердження представника відповідача стосовно того, що відсутність даних про дні виїзду в зону відчуження та отриману дозу опромінення унеможливлює призначення пенсії, суд розцінює критично, оскільки відсутність первинних документів, які б підтверджували факт виїздів позивача до зони відчуження, не може бути підставою для позбавлення позивача права на пільги визначені Законом, в тому числі на пенсію на пільгових умовах. Зміст вказаних довідок та відповіді Міністерства оборони України (а.с. 8) вказують на об`єктивність причин відсутності вказаних первинних документів (знищення, не своєчасне ведення), та неможливість їх відновлення, що не може бути підставою для обмеження прав позивача.

Факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 27.07.1986 року по 12.08.1986 року, саме на території зони відчуження, підтверджується витягом з військового квитка ОСОБА_1 та самим квитком (а.с. 116-117), в яких зафіксовано факт участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 27.07.1986 року по 12.08.1986 року в зоні № 3. Доза опромінення ОСОБА_1 - 20,00 р., визначена в довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 № 77 від 05.07.2013 року (а.с. 7) та книзі обліку військовослужбовців, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС Криворізького РВК, де під № 69 значиться ОСОБА_1 (російською "Очередной"), з дозою опромінення 20,00р. (а.с. 108-110). Визначення дози опромінення ОСОБА_1 в розмірі 20 р, що еквівалетно 20 бер, підтверджує той факт, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме в зоні відчуження, оскільки індивідуальний дозиметричний контроль проводився лише на території зони відчуження, а отримана доза опромінення 20 бер (20 р), за відповідний період часу 27.07.1986 року по 12.08.1986 року могла бути отримана лише в зоні відчуження.

Твердження представника відповідача в частині того, що військова частина № НОМЕР_1 , згідно наказу Міноборони № 322 від 08.09.1997 року "Про затвердження Переліку військових частин, установ, організацій і підприємств Міноборони України, дислокованих (які дислокувалися) у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення" (позиція 53) дислокувалася в с. Оране, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (а.с. 60-80), суд розцінює критично, оскільки вказаний нормативний акт не визначає дислокацію військових частин в зоні відчуження, яка не є тотожною зонам безумовного та гарантованого відселення. Посилання відповідача на лист Управління соціального захисту населення № 09/623 від 20.10.1997 року, в частині того, що в/ч НОМЕР_1 дислокувалася в зоні відчуження лише в період з 29.04.1986 року по 04.05.1986 року та з 10.05.1986 року по 18.05.1986 року, суд розцінює критично, оскільки вказаний лист не містить вичерпної інформації, адже є доповнення до листа 1994 року, про що вказано на ньому (а.с. 101-103), крім цього, ст. 55 Закону Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пов`язує право особи на пільгову пенсію з місцем праці чи проживання, а не з місцем дислокації військової частини.

Тому така підстава для відмови в призначення пенсії ОСОБА_1 , як дислокація військової частини № НОМЕР_1 не в зоні відчуження, не може бути визнана законною.

Ще одним доказом участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме в ІІІ зоні небезпеки зони відчуження, є проведення йому доплати до заробітку в 4-х кратному розмірі, як того вимагала Постанова Ради Міністрів УРСР № 207/-7 від 10.06.1986 року, що відповідав розміру доплати за роботу в ІІІ зоні небезпеки зони відчуження. Вказаний факт підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_1 за 1986 рік та відомістю про нарахування заробітної плати, з яких вбачається проведення 4-х кратної доплати за роботу в ЧАЕС (а.с. 24-25). Твердження представника відповідача в частині того, що вказані документи містять виправлення та суперечності в підсумковій сумі заробітної плати (а.с. 26), а отже не можуть бути допустимими доказами, суд розцінює критично, оскільки допущення помилок та виправлень в первинних документах певними посадовими особами, за відсутності вини з боку позивача, не може бути підставою для позбавлення його права на пільги визначені законом. Крім цього, суд встановлює певні обставини на підставі оцінки всіх доказам у сукупності.

Крім цього, відповідно до ч.3, 4 ст. 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" є документом, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

01.07.1996 року Дніпропетровською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії, серія НОМЕР_2 (а.с. 5, 113-120). Правомірність видачі вказаного посвідчення підтверджується витягом з протоколу засідання комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Дніпропетровської обласної державної адміністрації № 50 від 05.08.1997 року (а.с.119). Вказане посвідчення було перереєстроване, з заміною посвідченням серія НОМЕР_3 від 03.07.2015 року, в якому виправлено допущену помилку в написанні прізвища, а саме вказано українською мовою " ОСОБА_2 " (а.с. 127), що було однією з перешкод в отриманні пільгової пенсії.

З аналізу вище вказаних доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії ОСОБА_1 наданий та підтверджений компетентним органам та відповідно до порядку встановленого КМ України (а.с.113) Видане посвідчення є дійсним, ніким не оскаржене та не скасоване, є основним документом, що підтверджує статус ОСОБА_1 , як громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Твердження представника відповідача про те, що майже всі документи містять розбіжності в написанні прізвища позивача (" ОСОБА_2 ", " ОСОБА_2 "), суд не приймає до уваги, оскільки вказані неточності зумовлені записами на різних мовах, а саме українською та російською мовою.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази (військовий квиток, довідки архіву, посвідчення учасника ліквідації наслідків ЧАЕС), в своїй сукупності, за відсутності подання відповідачем, в порушення ч.2 ст. 71 КАС України, будь-яких доказів в спростування вказаного факту, підтверджують факт участі позивача в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження у вказаний період, що складає більше 5 днів, а отже позивач має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про незаконність та протиправність відмови Управління Пенсійного фонду України у Криворізькому районі Дніпропетровської області № 1071 від 20.11.2012 року у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з метою захисту порушених прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити та нарахувати позивачу вказану пенсію.

Пункт "а" ч.1 стаття 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначає, що пенсії за віком призначаються з дня

досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку. Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії, він звернувся з заявою про призначення пенсії за віком 31.10.2012 року, тобто до спливу 3 місячного строку, а отже він має право на призначення пенсії з 21.08.2012 року.

Позивачем по справі сплачено судовий збір в розмірі 73,08 грн. (а.с. 15). Оскільки судове рішення ухвалене на користь позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне стягнути на його користь всі здійснені ним та документально підтверджені судові витрати з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань УПФУ у Криворізькому районі Дніпропетровської області, що відповідає ч.1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 10,11, 12, 18, 69, 70, 71, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, про визнання дій протиправним, зобов`язання призначити та нарахувати пенсію, - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Криворізькому районі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов`язання призначити та нарахувати пенсію.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Криворізькому районі Дніпропетровської області № 1071 від 20.11.2012 року у призначенні ОСОБА_1 пенсії на віком, зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Криворізькому районі Дніпропетровської області з 21.08.2012 року призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком, із зменшенням пенсійного віку на 10 років, згідно п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Калініно Криворізького району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Криворізькому районі Дніпропетровської області, 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок в рахунок відшкодування судових витрат по справі.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суб`єкт владних повноважень, повідомлений про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 30.11.2015 року.

Суддя: