Справа № 813/9203/13а
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
18 листопада 2015 р. Справа № 876/1756/14
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Іщук Л.П.,
суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи МСЕК № 2 про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій,
02 квітня 2014 року у справі № 876/1756/14 Львівським апеляційним адміністративним судом постановлена ухвала за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2014 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи МСЕК № 2 про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, якою задоволена апеляційна скарга, скасована ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2014 року у справі № 813/9203/13-а та направлена справа для продовження розгляду до суду першої інстанції.
07 квітня 2014 року на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки судом при постановленні ухвали не вирішене питання про стягнення з відповідача судового збору.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, а відтак на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву позивачів, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З квитанції, наявної в матеріалах справи (а.с. 87), вбачається, що при подачі апеляційної скарги апелянтами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачений відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 60 грн 90 коп.
Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 206 цього Кодексу у резолютивній частині ухвали суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, про розподіл судових витрат.
Відповідно до роз'яснення Вищий адміністративний суд України в листі від 21 листопада 2011 року № 2135/11/13-11, відповідно до підпункту 3 пункту 9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України у разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) Державна казначейська служба України відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов'язання. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов'язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов'язання.
Водночас пунктом 19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, встановлено, що безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету та/або заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.
З огляду на викладене та з урахуванням принципу пріоритетності законів над підзаконними актами судам у резолютивній частині такого судового рішення слід зазначати обов'язок органу Державної казначейської служби України стягнути судові витрати із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - відповідача. Відповідно, у виконавчому листі за таким судовим рішенням як боржника слід вказувати Державний бюджет України в особі суб'єкта владних повноважень - відповідача.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 та стягнення з Державного бюджету України на користь заявника судових витрат в розмірі 60 грн 90 коп.
Керуючись статтями 87, 94, 98, 168, 197, 207, 254 КАС України, суд
Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 60 грн 90 коп.
Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич