Справа № 826/5713/15
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: №826/5713/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Федотова І.В.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної виконавчої служби України, Міністерства юстиції України, про визнання протиправними бездіяльності, дій, визнання протиправною постанову від 02.03.2015 про закінчення виконавчого провадження №42581962, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із адміністративним позовом до Державної виконавчої служби України, Міністерства юстиції України, в якому з урахуванням уточнень просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ДВС України, що проявилася в невиконанні в повному обсязі рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 по заяві №59834/09, в частині справи «Дегтяренко проти України» згідно з виконавчим документом, що проявилось в не підготовці та не надісланні вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів щодо виплати 542,59 грн з недовиплаченої заборгованості з 108517,91 грн присуджених рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 по справі №2-2038/2010 та щодо підготовки та надіслання вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів по виплаті 173,93 грн з недовиплаченої суми 34786,92 грн (2000 євро) присуджених рішенням Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 у справі «Щукін та інші проти України» (заява №59834/09);

- визнати протиправними дії державного виконавця ДВС України Медведєва О.В., що проявилися в написанні висновку в постанові від 02.03.2015 про закінчення виконавчого провадження №42581962, що платіжні доручення Міністерства юстиції України від 19.09.2014 №5760, від 22.09.2014 №5812, від 27.02.2015 №621 є підтвердженням виплати присуджених коштів за рішенням Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 у справі «Щукін та інші проти України» (заява №59834/09), такими, що не відповідають вимогам статті 46 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод;

- визнати незаконними та необґрунтованими дії ДВС України, головного державного виконавця ДВС України Медведєва О.В., що проявились у винесенні постанови від 02.03.2015 про закінчення виконавчого провадження №42581962;

- визнати протиправною та скасувати постанову ДВС України від 02.03.2015 про закінчення виконавчого провадження №42581962;

- зобов'язати ДВС України вжити заходів щодо підготовки та надіслання вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів щодо виплати 542,59 грн з недовиплаченої заборгованості з 108517,91 грн присуджених рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 у справі №2-2038/2010;

- зобов'язати ДВС України вжити заходів щодо підготовки та надіслання вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів по виплаті 173,93 грн з недовиплаченої суми 34786,92 грн (2000 євро) присуджених рішенням Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 у справі «Щукін та інші проти України» (заява №59834/09).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України, що проявилася в невиконанні в повному обсязі рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 по заяві №59834/09, в частині справи «Дегтяренко проти України» згідно з виконавчим документом, що проявилось в не підготовці та не надісланні вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів щодо виплати ОСОБА_2 542,59 грн з недовиплаченої заборгованості з 108517,91 грн, присуджених рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 по справі №2-2038/2010 та щодо підготовки та надіслання вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів по довиплаті ОСОБА_2 173,93 грн з недовиплаченої суми 34786,92 грн (2000 євро), присуджених рішенням Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 у справі «Щукін та інші проти України»; визнані протиправними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 02.03.2015 про закінчення виконавчого провадження ВП №42581962; визнано протиправною та скасовано постанову ДВС України від 02.03.2015 про закінчення виконавчого провадження №42581962; зобов'язано ДВС України вжити заходів щодо підготовки та надіслання вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів щодо виплати ОСОБА_2 542,59 грн з недовиплаченої заборгованості з 108517,91 грн, присуджених рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 у справі №2-2038/2010; зобов'язано ДВС України вжити заходів щодо підготовки та надіслання вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів по до виплаті ОСОБА_2 173,93 грн з недовиплаченої суми 34786,92 грн (2000 євро), присуджених рішенням Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 у справі «Щукін та інші проти України» по заяві №59834/09; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, Департамент державної виконавчої служби подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини першої статті 185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 р. №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» вирішено ліквідувати Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб); установити, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної виконавчої служби, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2015 №1134/к затверджено Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який відповідно до пункту 1.1 вказаного Положення є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України. Відповідно до пункту 2.1 та 2.2 вказаного Положення Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України забезпечує формування і реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб); забезпечує своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у даному випадку може подати апеляційну скаргу, оскільки постановою суду першої інстанції вирішено питання про його права та обов'язки.

Також, не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подав апеляційну скаргу з підстав неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представники апелянтів підтримали вимоги скарг та просили їх задовольнити.

Представники Державної виконавчої служби України та Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги необхідно залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 у справі №2-2038-10 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові Київської області про зобов'язання перерахувати та виплатити пенсію позов задоволено частково, визнані неправомірними дії; зобов'язано відповідача перерахувати та виплатити державну пенсію по інвалідності в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком за період з 15 липня 2007 року до 15 липня 2010 року із зарахуванням проведених виплат; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Київської області у справі №22а-13150/11 постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 змінено, викладено абзац третій резолютивної частини у такій редакції: «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у місті Васильків Київської області перерахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 різницю недоотриманої пенсії з 15 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 15 липня 2010 року у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком передбаченому ст. 50, 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у решті постанову залишено без змін.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2013 у справі №2-2038/10 (провадження №6-а/362/57/13), яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2013, змінено спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові та Василівському районі Київської області на користь ОСОБА_2 108517,91 грн боргу.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Щукін та інші проти України» від 13.02.2014 постановлено:

(a) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, які підлягають виконанню, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю, чиї заяви зазначені у Додатку 1, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат, а також будь-який податок, що може нараховуватись; ці суми мають бути конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу;

(b) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Згідно пункту 15 вказано рішення, враховуючи схожість заяв, наведених в Додатку 1, в контексті основних правових питань, про які в них йдеться, Європейський суд з прав людини визнав за потрібне об'єднати їх, серед яких під номером 150 Додатку 1 «Прийняті заяви» до вказаного рішення зазначено заяву №74233/12 від 15.11.2012 ОСОБА_2 щодо виконання рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 (зі змінами, внесеними Апеляційним судом Київської області від 12.07.2011).

19.03.2014 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Медведєвим О.В. відкрито виконавче провадження з виконання рішення №59834/09, виданого 13.02.2014 Європейським судом з прав людини.

В подальшому, 02.03.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Медведєвим О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №42581962.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини постанови про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець встановив, що грошові кошти перераховані стягувачу платіжним дорученням Міністерства юстиції України від 19.09.2014 №5760 у розмірі 34786,92 грн (еквівалент 2000 євро), від 22.09.2014 №5812 сплачена заборгованість за рішенням національного суду у розмірі 108517,91 грн, від 27.02.2015 № 621 сплачена пеня за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі 1871,57 грн.

Позивач, вважає, що за наслідками закінчення виконавчого провадження №42581962 він недоотримав кошти всього в сумі 716,52 грн, оскільки на його банківський рахунок на виконання рішення Європейського суду з прав людини №59834/09 від 13.02.2014 надійшли грошові кошти у розмірі 107975,32 грн, а ні 108517,91 грн (за рішенням національного суду) та 34612,99 грн, а ні 34786,92 грн (відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат (справедлива сатисфакція).

За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно положень статті 11 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що рішення (остаточне рішення Європейського суду з прав людини у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 7 вказаного Закону протягом десяти днів від дня отримання повідомлення Суду про набуття Рішенням статусу остаточного Орган представництва: а) надсилає Стягувачеві повідомлення з роз'ясненням його права подати до державної виконавчої служби заяву про виплату відшкодування, в якій мають бути зазначені реквізити банківського рахунка для перерахування коштів; б) надсилає до державної виконавчої служби оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, оригінальний текст і переклад резолютивної частини остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, оригінальний текст і переклад рішення Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України. Автентичність перекладу засвідчується Органом представництва. Державна виконавча служба упродовж десяти днів з дня надходження документів, зазначених у пункті «б» цієї частини, відкриває виконавче провадження.

Положеннями частини першої та другої статті 8 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що виплата Стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні. У разі порушення строку, зазначеного в частині першій цієї статті, на суму відшкодування нараховується пеня відповідно до Рішення.

Згідно копії виписки з банківського рахунку ОСОБА_2 на виконання рішення Європейського суду з прав людини №59834/09 від 13.02.2014 на рахунок останньої надійшли грошові кошти у розмірі 107975,32 грн (за рішенням національного суду) та 34612,99 грн (відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат (справедлива сатисфакція).

Водночас, як вбачається зі змісту рішення національного суду, у зв'язку з невиконанням якого і прийнято рішення Європейського суду з прав людини № 59834/09 від 13.02.2014 (з урахуванням ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2013 у справі №2-2038/10 (провадження №6-а/362/57/13)) стягненню з Управління Пенсійного фонду України у місті Василькові та Василівському районі Київської області на користь ОСОБА_2 підлягають грошові кошти у розмірі 108517,91 грн. Також, у вимозі державного виконавця №14-726/16 від 19.02.2015 №14-726-2/16 також зазначено суму основного боргу у розмірі 108517,91 грн та 34786,92 грн в якості справедливої сатисфакції.

Згідно довідки ПАТ «Приватбанк» від 12.08.2015, комісія за поповнення картки в Приват24 безготівковим платежем зі своїх карток, через термінал самообслуговування, касу банку, безготівковим платежем від третіх осіб, складає 0,5% від суми (поповнення, перерахування).

Суд першої інстанції встановив, що в даному випадку, кошти зараховувались на рахунок позивача НОМЕР_1, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк», а при перерахуванні коштів на вказаний рахунок 30.09.2014, 07.10.2014, 27.02.2015 банком була списана комісія в 0,5% від суми платежу.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, на банківський рахунок позивача надійшло грошових коштів менше, ніж передбачено рішенням Європейського суду з прав людини №59834/09 від 13.02.2014, а саме: замість 108517,91 грн, зараховано 107975,32 грн, відповідно різниця складає 542,59 грн, замість 34786,92 грн - 34612,99 грн, різниця складає 173,93 грн; всього 716,52 грн.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 7 березня 2007 №408 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України (далі - Порядок №408).

Вказаний Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених Мін'юсту (далі - головний розпорядник) у державному бюджеті за програмою «Платежі на виконання рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України» (далі - бюджетні кошти).

Положеннями пункту 2 Порядку №408 визначено, що бюджетні кошти спрямовуються на виплату грошових сум за рішеннями закордонних юрисдикційних органів - міжнародного судового, в тому числі Європейського суду з прав людини, міжнародного арбітражного органу, згода на здійснення юрисдикції яким щодо України надана відповідно до укладеного належним чином міжнародного договору України або в інший спосіб згідно із законами України, а також судового, арбітражного органу іноземної держави, - прийнятими проти держави Україна; сплату штрафів, пені, виконавчого збору відповідно до Законів України «Про виконавче провадження» та «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»; витрати, пов'язані з наданням банківських послуг у разі здійснення перерахування грошових сум на рахунок стягувача (його представника).

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що державним виконавцем передчасно закінчено виконавче провадження №42581962, оскільки фактично грошові кошти у повному обсязі ОСОБА_2 сплачені не були.

При цьому, в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які підтвердження виконання рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 у справі «Щукін та інші проти України» в частині ОСОБА_2

Як вірно зазначено судом першої інстанції, Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовну вимогу про визнання незаконними та необґрунтованими дій ДВС України, що проявилися в винесенні постанови від 02.03.2015 про закінчення виконавчого провадження №42581962, оскільки орган державної виконавчої служби хоч і мав повноваження на винесення такої постанови, проте не мав на це законних підстав, відповідно правомірно визнав її протиправною та скасував.

Також, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки передумовою прийняття протиправної постанови від 02.03.2015 у ВП №42581962 стала протиправна бездіяльність органу державної виконавчої служби щодо повного виконання судових рішень, то суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправною бездіяльність, що проявилася в невиконанні в повному обсязі рішення Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 по заяві №59834/09, в частині справи «Дегтяренко проти України» згідно з виконавчим документом, що проявилось в не підготовці та не надісланні вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів щодо виплати ОСОБА_2 542,59 грн з недовиплаченої заборгованості з 108517,91 грн присуджених рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2010 по справі №2-2038/2010 та щодо підготовки та надіслання вимоги державного виконавця до Міністерства юстиції України про вжиття заходів по довиплаті ОСОБА_2 173,93 грн з недовиплаченої суми 34786,92 грн (2000 євро) присуджених рішенням Європейського суду з прав людини від 13.02.2014 у справі «Щукін та інші проти України».

Відповідно, з метою відновлення порушених прав позивача, суд першої інстанції обґрунтовано зобов'язав ДВС України вжити заходів щодо виплати заборгованості в загальній сумі 716,52 грн.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій державного виконавця ДВС України Медведєва О.В., що проявилися в написанні висновку в постанові ДВС України від 02.03.2015 про закінчення виконавчого провадження №42581962, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у її задоволенні, оскільки сама по собі мотивувальна частина постанови про закінчення виконавчого провадження не порушує охоронюваних законом прав та інтересів позивача, а належним способом захисту, в такому випадку, є визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії, тобто постанови. При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, позивач не довів наявність матеріально-правового інтересу від визнання протиправними дій по написанню висновку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов частково.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 30.11.2015)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: І.В. Федотов

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Федотов І.В.

Губська Л.В.