Справа № 2-а-4262/11
Суддя: Мельничук О. В.
Дата ухвалення: 2011-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2011 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Мельничук О.В.

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду м. Первомайськ адміністративну справ' за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайськ Миколаївської області, про визнання протиправною відмову у проведенні виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги Дітям війни, а також зобовязання провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в М. Первомайськ Миколаївської області про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в м. Первомайськ Миколаївській області при проведенні йому з 1.12.2010 року виплати пенсії збільшеної на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком та зобов'язання управління Пенсійного фонду України в м. Первомайськ Миколаївській області провести йому з 1.12.2010 року перерахунок та виплатити пенсію збільшену на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як «дитині війни».

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності.

Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайськ Миколаївській області в судове засідання не зявився. Відповідач надав суду заперечення, в яких просив слухати справу у відсутність його представника та що позов не визнає, мотивуючи тим, що розмір мінімальної пенсії за віком, з якої потрібно обчислювати 30% надбавки до пенсії, законодавчо не визначений; застосовувати мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої статті 28 Закону „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність) не можна, оскільки він застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, а не надбавок до пенсій; надбавка до пенсії як дитині війни позивачу виплачувалась у розмірі 10% прожиткового мінімуму згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 „Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян , яка набрала чинності з 22.05.2008 року; Пенсійний фонд не можна зобовязати здійснити вказані в позові виплати, оскільки вони повинні фінансуватись з Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, у разі якщо клопотання про розгляд справи за їх відсутності заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши надані суду письмові докази, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд приходить до наступного висновку.

Як свідчить ксерокопія паспорта громадянина України серія ЕО номер 737798 виданого 26.04.1999 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_1 народився 14.02.1945 року, а тому має статус дитини війни.

З ксерокопії пенсійного посвідчення №117164 виданого 28.11.2003 року управління Пенсійного фонду України в М. Первомайськ Миколаївській області видно, що ОСОБА_1, має статус дитини війни та користується пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» статус дитини війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-ІУ (далі-Закон №2195-ІУ) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання

--- державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

На звернення ОСОБА_1 до відповідача про проведення перерахунку та виплатити йому, як дитині війни, пенсії підвищеної на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, управлінням Пенсійного фонду України в м. Первомайськ Миколаївської області (лист від 26.05.2011 року №1026-К-1026) було відмовлено у задоволені його заяви.

Обмеження та призупинення дії ст. 6 Закону №2195-IV у частині, яка визначала розмір виплати пенсії підвищеної на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком дітям війни, є незаконними, тому, що суперечать вимогам статті 22 Конституції України де зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Обмеження дії Закону №2195-IV можливе тільки в умовах воєнного або надзвичайного стану (стаття 64 Конституції України.)

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9.07.2007 року №6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають вимогам Конституції України (є неконституційними), такі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік": п. 12 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Крім того у п. 6 зазначеного вище рішення Конституційного Суду України зазначено, що рішення Конституційного суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) підпункт 2 пункту 41 Розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI (далі-Закон №107-VI), яким текст ст. 6 Закон №2195-IV було викладено в наступній редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.»

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Визначаючи розрахункову величину, з якої має проводитися нарахування мені підвищення до пенсії, слід врахувати, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що підвищення до пенсії має обраховуватися у відсотковому відношенні до розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року №966-XIV прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5.10.2000 року №2017-111 (далі-Закон №2017-111) основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включається мінімальний розмір пенсії за віком.

При цьому, статтею 19 Закону №2017-111 передбачено, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

З врахуванням того, що будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 року №1058-Г мінімальний розмір пенсії не встановлений, а тому застосовуванню підлягає встановлений ч ст. 28 названим Законом розмір мінімальної пенсії за віком, для розрахунку підвищення ч: пенсії позивачу як дитині війни.

Статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від

27.04.2010року №2154-VI (далі-Закон №2154-VI) установлено з 1.12.2010 року прожитковий мінімум на для осіб, що втратили працездатність в розмірі 498,00 грн.

Статтею 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від

23.12.2010року №2857-VI (далі-Закон №2857-VI), установлено у 2011 році прожитковий мінімум на для осіб, що втратили працездатність з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні.

Посилання відповідача, що під час виплати пенсії ОСОБА_1 як дитині війни вони керувались вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» є такими, що порушують пріоритетність законів над підзаконними актами.

На 2010 та 2011 роки дія ст. 6 Закону №2195-IV Законами №2154-VI та №2857-VI до

18.06.2011року не зупинялась, не виключалась, а тому при проведенні ОСОБА_1 виплати пенсії збільшеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідач повинен був керуватись вимогами ст. 6 Закону №2195-IV, який має вищу юридичну силу, а не вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка є підзаконним нормативно-правовим актом Кабінету Міністрів України.

З врахуванням п. 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року №3491-VI, який набрав чинності

18.06.2011року, установлено, що у 2011 році положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України, при розгляді справ, застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї, а також практику Європейського суду-як джерело права.

Згідно зі ст. 1 Протоколу №1 до вказаної Конвенції, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Борги розглядаються у сенсі поняття «власності», яке міститься у ч. 1 ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції і яке не обмежено власністю на фізичні речі та залежать від формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно можуть також розглядатись як «майнові права» і, таким чином, як власність.

Європейський Суд з прав людини при розгляді справи „Кечко проти України" зауважив, що в межах свободи дій держави визначати-які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, припиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. У зв'язку з чим Європейський суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів - Закону України, відповідно якому встановлені надбавки з бюджету і який є діючим, та Закону України «Про державний бюджет» на відповідний рік. де положення останнього Закону, на думку Уряду України, превалювали як lex specialis. Європейський суд не прийняв і аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань. А оскільки правові положення які передбачають виплату дітям війни пенсії збільшеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком є чинними, а тому позивач має право на її одержання, то органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах.

Таким чином суд встановив, що відповідачем не було здійснено належним чином нарахування та виплату щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії, а тому у даному випадку має місце бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м. Первомайськ Миколаївської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у

сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Тому, враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено той факт, що дійсно є порушення прав позивача з боку відповідача, слід зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Первомайськ Миколаївської області здійснити перерахунок державної соціальної допомоги ОСОБА_1 починаючи з 17.01.2011 року згідно зі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та здійснити йому виплату за період до звернення до суду відповідно до строків передбачених ст. 99 ч.2 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8-12, 70, 71, 105, 112, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Первомайськ Миколаївській області до нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни за період з 17.01.2011 року по 17.06.2011 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Первомайськ Миколаївській області нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни ОСОБА_1 згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни №2195-1У від 18.11.2004 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування за період з 17.01.2011 року по 17.06.2011 року, з врахуванням виплачених за цей період сум такої допомоги.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у відсутність осіб, які приймають участь у справі, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: