Справа № 653/2782/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 р.м. ХерсонСправа № 653/2782/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Генічеського, Новотроїцького та Іванівського районів № 603 про зобов'язання зареєструвати транспортний засіб,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Генічеського, Новотроїцького та Іванівського районів №6503 (далі - відповідач, Центр), в якому просить зобов'язати відповідача здійснити за позивачем реєстрацію транспортного засобу Volkswagen T4 1998р. виготовлення, номер шасі (кузова) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1 та видати Свідоцтво про державну реєстрацію цього автомобіля.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю відмови відповідача у здійсненні державної реєстрації вказаного транспортного засобу, оскільки для цього позивачем було подано належний правовстановлюючий документ - рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 16.06.2015р. у справі №653/758/15-ц, яке набрало законної сили.

Ухвалою суду від 13.11.2015р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області.

Сторони та третя особа у судове засідання не з'явились, будучі належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи. Позивачем надано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідач та третя особа письмових заперечень на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом, рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 16.06.2015р. у справі №653/758/15-ц задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним усного договору купівлі-продажу автомобіля Volkswagen T4 1998р. виготовлення, номер шасі (кузова) НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та про визнання права власності ОСОБА_1 на вказаний автомобіль.

Це судове рішення набрало законної сили 30.06.2015р.

03 липня 2015р. ОСОБА_1 звернувся до Центру із заявою за вх.№6/43-716 про реєстрацію за ним вказаного вище автомобіля на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 16.06.2015р. у справі №653/758/15-ц.

Листом від 03.07.2015р. №6/43-717 відповідач проінформував позивача про те, що у державній реєстрації транспортного засобу відмовлено у зв'язку з відсутністю Свідоцтва про реєстрацію автомобіля.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до Генічеського районного суду Херсонської області із даним позовом.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 08.10.2015р. дану справу передано до Херсонського окружного адміністративного суду для розгляду за предметною підсудністю.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, Центр здійснює свою діяльність та виконує свої функції і повноваження на підставі "Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 р. №341, "Положення про Департамент Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 жовтня 2014 року №1144, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30 січня 2013р. №72 "Про деякі питання діяльності центрів надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2013 р. за №241/22773 та "Положення про Центри надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування районів (міст)", затвердженого наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 06.05.2014р. №466.

Згідно із ст.ст.3, 50 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача; суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, Центр може бути відповідачем за заявленими у даній справі позовними вимогами.

Оцінюючи правомірність оскаржених дій відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України та ст.2 КАС України суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові чи службові особи, інші суб'єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень - зобов'язані діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.34 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. №3353-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2009р. №1371) затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок №1388).

Цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Таким чином, при здійсненні дій щодо реєстрації транспортних засобів відповідач зобов'язаний діяти виключно на підставі, у спосіб та у порядку, які визначені Конституцією України, Законом України "Про дорожній рух" та Порядком №1388.

Згідно із п.п. 6, 8 Порядку №1388 транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції (далі - підрозділи Державтоінспекції).

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою:

довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби;

копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;

довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;

акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;

митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

договір фінансового лізингу;

акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспеції, не допускається.

Окремо п.11 Порядку №1388 урегульовано питання державної реєстрації транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду.

За змістом цього пункту державна реєстрація транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суду, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу або технічного паспорта (у разі їх наявності) з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. До реєстраційних документів додається договір купівлі-продажу, інший документ, що встановлює право власності.

Як установлено судом, при зверненні до відповідача ОСОБА_1 надав лише копію рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 16.06.2015р. у справі №653/758/15-ц. Обов'язкових для здійснення державної реєстрації транспортного засобу документів, які передбачені п.11 Порядку №1388, позивачем надано відповідачу не було.

Не було надано таких документів і на вимогу ухвали суду від 27.10.2015р. про витребування доказів.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб, щодо державної реєстрації якого існує даний спір, раніше вже був зареєстрований в органах Державтоінспекції, про що свідчить сам факт наявності у нього державного номеру - НОМЕР_1.

При цьому Свідоцтва про реєстрацію цього автомобіля сторонами не надано.

Слід звернути увагу і на те, що за змістом рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 16.06.2015р. у справі №653/758/15-ц автомобіль належав продавцю ОСОБА_3 на підставі Тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_3, однак згідно Порядку №1388 тимчасовий реєстраційний талон не є документом, який підтверджує право власності на транспортний засіб і видається він особі, яка має право керувати автомобілем на підставі заяви власника (п.16 Порядку №1388).

За таких обставин суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для здійснення державної реєстрації транспортного засобу, а тому ним правомірно у цьому відмовлено, про що поінформовано позивача листом від 03.07.2015р. №6/43-717.

Згідно з частиною першою ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В ході судового розгляду сторонами не надано до суду доказів на підтвердження обставин існування у відповідача безумовних підстав для вчинення дій з державної реєстрації транспортного засобу, наявність яких обумовлювала би необхідність покладення на нього судом обов'язку такі дії вчинити.

Враховуючи наведене та установлені ст.19 Конституції України, ст.2 КАС України критерії оцінки законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 3.7.2