Справа № 2270/9813/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/9991/43327/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2012 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області (далі - УМВС України в Хмельницькій області) про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення невиплачених коштів,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірними і скасування наказів та виплату недоплаченої премії. В обґрунтування вимог зазначав, що з 21 грудня 2010 року звільнився у відставку з органів внутрішніх справ за вислугою років та досягненням віку, з якого може бути призначена пенсія. Вказує, що під час проходження служби отримував премію у розмірі 94 % від грошового забезпечення, однак у червні 2011 року йому стало відомо, що наказом УМВС України в Хмельницькій області від 20 березня 2009 року №66о/с з 13 березня 2009 року його позбавлено премії, а з 01 серпня 2009 року встановлено її у розмірі 10% відповідно до наказу УМВС України в Хмельницькій області від 10 вересня 2009 року № 227 о/с. Вважаючи дії відповідача неправомірними, просив суд визнати незаконними та скасувати накази від 20 березня 2009 року № 66о/с та від 10 вересня 2009 року № 227 о/с, стягнути невиплачену премію у розмірі 94% за період з 13 березня по 01 серпня 2009 року та з 01 серпня 2009 року по 23 лютого 2010 року у розмірі 84%.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2012 року в позові відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2012 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Визнано незаконними та скасовано накази начальника УМВС України у Харківській області від 20 березня 2009 року № 66о/с та від 10 вересня 2009 року № 227 о/с. Зобов'язано УМВС України у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 премію в розмірі 94% за період з 13 березня по 01 серпня 2009 року та в розмірі 84 % з 01 серпня 2009 року по 23 лютого 2010 року.

У касаційній скарзі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області порушує питання про скасування рішення апеляційного суду і залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова КМУ №1294) та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» (далі - наказ МВС №449), яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція), Вказує, що підставою для видачі оскаржуваних наказів та зменшення розміру премії ОСОБА_4 стали значні недоліки та прорахунки в його службовій діяльності, про що позивачу неодноразово повідомлялось, але він належних висновків не зробив та недоліків не усунув.

Перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 1987 року ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з січня 2005 року - на керівних посадах в УМВС України в Хмельницькій області, з якої звільнився 21 грудня 2010 року за вислугою років та досягненням віку, з якого може бути призначена пенсія. Вислуга років на день звільнення складала 27 років.

З січня 2009 року позивач отримував премію в розмірі 94% згідно з наказом УМВС України в Хмельницькій області від 29 січня 2009 року № 14.

У червні 2011 року позивач звернувся до начальника УМВС України в Хмельницькій області із запитом в якому просив повідомити про складові та розміри додаткових видів щомісячного грошового забезпечення за останні 24 місяці служби, а також надати відомості щодо позбавлення його за вказаний період служби додаткових видів щомісячного грошового забезпечення та премії, оскільки вважає, що отримує пенсію в меншому ніж належить розмірі.

Листом т.в.о. начальника УМВС України в Хмельницькій області від 19 липня 2011 року №15/Я-39 позивачу повідомлено, що наказом УМВС України в Хмельницькій області від 20 березня 2009 року №66 о/с з 13 березня 2009 року його позбавлено премії, а наказом УМВС України в Хмельницькій області від 10 вересня 2009 року №227 о/с позивачу встановлено премію в розмірі 10% з 01 серпня 2009 року.

Ці накази видано відповідачем на підставі наказу МВС №499.

За приписами підпункту 2 пункту 5 постанови КМУ №1294 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

На виконання цієї постанови КМУ та з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Міністерство внутрішніх справ України прийняло наказ № 499, яким затвердило Інструкцію, згідно з пунктом 2.15. якої, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, було врегульовано преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 2.15.1. Інструкції преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів, та економії фонду грошового забезпечення.

Зменшення розміру премії, позбавлення її проводяться відповідно до положення про преміювання (пункт 2.15.3. Інструкції).

Виплата премій особам рядового і начальницького складу, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі здійснюються за наказами керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються до 10-го числа кожного місяця на підставі мотивованих рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії чи зменшення її розмірів зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього (пункт 2.15.5. Інструкції).

Із змісту наведених норм видно, що встановлення розміру премії є правом а не обов'язком керівника і її розмір залежить від їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання. Водночас, розмір встановленої премії може бути зменшений на підставі рапортів з клопотанням про позбавлення премії чи зменшення її розмірів із зазначенням конкретних причин, тобто наказ про позбавлення премії має бути мотивований.

Як встановлено апеляційним судом підставою видачі наказу ГУ МВС України в Хмельницькій області від 20 березня 2009 року №66 о/с стало подання заступника начальника управління Малюська Л.Г., в якому останній порушив питання про позбавлення позивача премії з тих підстав, що останнім часом у службовій діяльності ОСОБА_4 мали місце значні недоліки та прорахунки, на що керівництвом слідчого управління йому неодноразово вказувалось, але належних висновків він не зробив.

Водночас, які саме недоліки та прорахунки допустив позивач у роботі, в цьому поданні не зазначено і додаткових документів, що підтверджують цю інформацію, відповідач не надав.

Крім того, подання про встановлення ОСОБА_4 премії у розмірі 10 % з 01 серпня 2009 року, на підставі якого видано наказ від 10 вересня 2009 року №227 о/с, також не містить обґрунтування причин, що стало підставою для встановлення позивачу премії у мінімальному розмірі, а його текст спростовує відомості, зазначенні у поданні заступника начальника управління Малюська Л.Г.

За приписами частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідач не надав документів, що підтверджують невчасне або неналежне виконання службових обов'язків позивачем, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що накази начальника УМВС України у Харківській області від 20 березня 2009 року № 66о/с та від 10 вересня 2009 року № 227 о/с є немотивованими та підлягають скасуванню.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач допускав недоліки та прорахунки в службовій діяльності, що підтверджується наказом УМВС України в Хмельницькій області від 17 березня 2009 року №116 не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, оскільки відповідач мав можливість надати суду документи, що підтверджують цю інформацію, однак в матеріалах справи цей наказ №116 відсутній.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області відхилити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак