Справа № 2-а-680/11
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2-а-680/11

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Кравчук О.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Кравця О.О., Яковлева Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іванівського районного суду Одеської області від 19 серпня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання неправомірним та скасування рішення сільської ради про надання дозволу на розробку технічної документації на відведення земельної ділянки у приватну власність, визнання неправомірними та скасування актів обстеження земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Іванівського районного суду Одеської області від 19 серпня 2014 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Постановою від 19 серпня 2014 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Іванівський районний суд Одеської області відмовив у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання неправомірним та скасування рішення Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області № 322-V від 23 грудня 2008 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку технічної документації на відведення земельної ділянки у приватну власність 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,45 га. для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1, на території Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області; про визнання неправомірним та скасування акта обстеження земельних ділянок позивача та третіх осіб від 08.05.2008 р.; про визнання неправомірним та скасування акта обстеження земельних ділянок позивача та третіх осіб від 14.12.2010 р.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що він не згоден з мотивами суду першої інстанції за яких йому відмовлено у позові, оскільки вимоги про скасування актів обстеження земельних ділянок заявлені у зв'язку з тим, що по іншій справи треті особи посилаються на ці акти як на підставу заявлених вимог, в той час як акти складені незаконно, а відомості викладені в актах не відповідають фактичним обставинам.

Також апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не скористався своїм правом та не об'єднав в одну справу позов апелянта та адміністративний позов третіх осіб, та не назначив у рамках об'ємної справи будівельно-технічну експертизу, яка б могла розв'язати спір, що виник між сторонами.

Посилається апелянт і на те, що суд першої інстанції розглянувши справу за його відсутності фактично позбавив його права на відновлення його порушених прав.

Бузинівська сільська рада Іванівського району Одеської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 письмових заперечень на апеляційну скаргу письмових заперечень не надали.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що відповідно до акту обстеження земельних ділянок ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 від 08 травня 2008 року комісія Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області з вирішення земельного спору встановила, що на час складання акту неможливо встановити межі земельних ділянок № 7, № 9, № 13, розташованих по АДРЕСА_1, оскільки у користувачів відсутні державні акти на зазначені земельні ділянки, внаслідок чого їм рекомендовано виготовити державні акти, що буде підставою визначення меж та площ земельних ділянок (а.с.6).

Також суд першої інстанції встановив, що відповідно до акту обстеження земельних ділянок ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 від 14 грудня 2010 року комісія по земельних спорах при Іванівській районній державній адміністрації Одеської області встановила, що межі присадибних земельних ділянок АДРЕСА_1, окрім фасадної частини, не були визначені в натурі, визначити фактичне землекористування є неможливим.

Відповідно до рішення третьої сесії Бузинівської сільської ради V-го скликання Іванівського району Одеської області від 23 грудня 2008 року № 322-V ОСОБА_5 наданий дозвіл на розробку технічної документації на відведення земельної ділянки у приватну власність, площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,45 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Позивач та третя особа ОСОБА_5 є суміжними користувачами земельних ділянок АДРЕСА_1

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зверталися до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області з заявами про надання дозволу на виготовлення технічної документації для отримання права власності на землю, та отримали такі дозволи, зокрема позивач - рішенням відповідача від 16 січня 2008 року, а третя особа - рішенням, що оскаржується від 23 грудня 2008 року. При цьому суд першої інстанції зазначив, що особами, які беруть участь у справі не надано належних і допустимих доказів того, між земельними ділянками ОСОБА_1 та ОСОБА_5 встановлені межі в натурі, внаслідок чого отримані ними рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації фактично не реалізовані.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07 листопада 2008 року житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору дарування ВКТ - 115484 від 05 вересня 2008 року (а.с.3 2), відповідно до якого ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 33).

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, з посиланням на приписи ст. 19 Конституції України, ч. 1, ч. 2 ст. 116, ч. 1, ч. 4, ч. 7 ст. 118, ст. 125, ст. 126, ст. 132, ст. 152 Земельного кодексу, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, зазначивши, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність парових підстав для задоволення позовних вимог про скасування рішення Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області № 322-V від 23 грудня 2008 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку технічної документації на відведення земельної ділянки у приватну власність 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,45 га. для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1, на території Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області;

Також суд першої інстанції відхилив доводи позивача про те, що актами обстеження земельних ділянок від 08 травня 2008 року, 14 грудня 2010 року комісією встановлювалися та узгоджувалися межі їхніх земельних ділянок, оскільки, ці акти є тільки результатом розгляду комісією сільської ради земельного питання між позивачем та третьою особою та в самих актах вказано, що тільки в процесі виготовлення державних актів будуть чітко винесені межі в натурі та площа спірних земельних ділянок. При цьому суд першої інстанції послався на те, що оскаржені акти носять рекомендаційний характер, не є нормативними документами, а лише фіксують обставини обстеження земельних ділянок не порушуючи безпосередньо прав позивача.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку щодо необґрунтованості доводів позивача про те, що оскарженим рішенням від 23 грудня 2008 року № 322-V до земельної ділянки ОСОБА_2 включено частину земельної ділянки яка надавалась йому.

Суд першої інстанції встановив відсутність порушених прав, свобод та інтересів позивача при прийнятті оскарженого рішення та при складенні актів обстеження земельних ділянок, оскільки межі між спірними земельними ділянками в натурі не встановлені.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є

- неправомірність акта обстеження земельних ділянок № 7, № 9, № 13, розташованих по АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 від 08 травня 2008 року;

- неправомірність акта обстеження земельних ділянок № 7, № 9, № 13, розташованих по АДРЕСА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 від 14 грудня 2010 року;

- рішення Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області № 322-V від 23 грудня 2008 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку технічної документації на відведення земельної ділянки у приватну власність 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,45 га. для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1, на території Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму, зокрема на публічно - правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог в частині скасування актів обстеження земельних ділянок від 08 травня 2008 року та від 14 грудня 2010 року, оскільки зазначені акти не є ні нормативно-правовими актами, ні правовими актами індивідуальної дії. Оскаржені акти обстеження земельних ділянок є лише документами, які фіксують певні обставини, встановлені під час проведення обстежень земельних ділянок.

Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо незаконності складання оскаржених атів та посилання на них третіми особами в іншій справі, оскільки акти обстеження земельних ділянок від 08 травня 2008 року та від 14 грудня 2010 року, які містять певну інформацію можуть бути використані у якості доказів, яким, при розгляд справи, суд надає певну оцінку, та приймає рішення щодо врахування чи відхилення таких доказів.

Не обґрунтованими є також доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не скористався своїм правом та не об'єднав в одну справу позов апелянта та адміністративний позов третіх осіб, оскільки позовні вимоги за справою яка розглядається апеляційним судом та позовні вимоги за справою № 2-а-95/11/1509 не є однорідними, що унеможливлює застосування приписів ст. 116 КАС України, відповідно до якої суд може своєю ухвалою об'єднати в одне провадження кілька однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж позивача до того ж відповідача чи до різних відповідачів або за позовними заявами різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Так само апеляційний суд відхиляє, як такі, що ґрунтуються на припущеннях, доводи апелянта щодо протиправного не призначення за об'єднаю справою будівельно-технічної експертизи, яка б могла розв'язати спір, що виник між сторонами. При цьому апеляційний суд зазначає, що як адміністративний позов, так і апеляційна скарга обґрунтовуються ОСОБА_6 доводами щодо порушення його прав, як землекористувача, а не порушенням його прав у сфері публічно-правових відносин.

Посилання апелянт на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності фактично позбавивши його права на відновлення його порушених прав, апеляційний суд відхиляє, оскільки позивач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи та до заяви про відкладення розгляду справи не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обставин для відкладення розгляду справи. Також апеляційний суд зазначає, що справа розглянута судом першої інстанції на підставі достатніх доказів.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для скасування оскарженого рішення Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області № 322-V від 23 грудня 2008 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку технічної документації на відведення земельної ділянки у приватну власність 0,25 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,45 га. для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1, на території Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, який не спростований доводами апеляційної скарги, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки, та відповідає приписам ст. 19 Конституції України, ч. 1, ч. 2 ст. 116, ч. 1, ч. 4, ч. 7 ст. 118, ст. 125, ст. 126, ст. 132, ст. 152 Земельного кодексу України.

При цьому апеляційний суд зазначає, що як при розгляді справи судом першої інстанції, так і при апеляційному оскарженні ОСОБА_1 не зазначив які саме його права, свободи та інтереси у сфері публічно-правових відносин, були порушені оскарженим рішенням сільської ради, в той час як наведені доводи в позові та в апеляційній скарзі стосуються спору у сфері земельних правовідносин, який має місце між позивачем та третіми особами по справі, як суміжними землекористувачами, в частині встановлення меж земельних ділянок, який має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 69-71, 195, п. 2 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іванівського районного суду Одеської області від 19 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д Домусчі

суддя О.О.Кравець

суддя Ю.В.Яковлев