Справа № 2а-569/12/0970
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2012-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2012 р. Справа № 2a-569/12/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Андрейчук Л.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області, ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області

про визнання дій протиправними, зобов'язання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Коломийського МВ УМВС, УМВС України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинення дій та відшкодування моральної шкоди.

Причиною звернення до суду послугувало те, що позивач в листопаді 2008 року та 13.04.2009 року звернувся до Коломийського МВ УМВС із заявою в якій просив порушити кримінальну справу проти ОСОБА_4 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України. Листами від 08.04.2009 року та 15.05.2009 року Коломийський МВ УМВС повідомив позивача про те, що оскільки відносини, які склались між позивачем та ОСОБА_4, носять цивільно-правовий характер, то в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі ст. 6 п.2 КПК України. Після отримання такої відповіді та не отримання копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи позивач 20.05.2009 року звернувся із скаргою до УМВС України в Івано-Франківській області в якій просив спонукати начальника ДСБЕЗ надіслати копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи; притягнути осіб, котрі складали вказану постанову до адміністративної та дисциплінарної відповідальності; за наявності підстав, скласти протоколи про адміністративні правопорушення. На вказану скаргу 23.06.2009 року УМВС України в Івано-Франківській області направили позивачу відповідь, згідно з якою процесуальне рішення прийнято у відповідності до діючого законодавства. Позивач вважає, що відповідачами допущено порушення вимог ст.ст. 97, 99-1 КПК України, Закону України «Про звернення громадян», положення про порядок роботи зі зверненнями громадян, організації їх особистого прийому в системі МВС України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві. Позов просив задовольнити. Суду пояснив, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи є незаконною та такою, що підлягає до скасування. В звязку з чим, вважає дії відповідачів протиправними та такими, що порушують його права.

Представник відповідача УМВС України в Івано-Франківській області в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що відповідачем розгляд звернення проведено в межах та у спосіб передбачений чинним законодавством, в задоволенні позову просив відмовити повністю.

Представник відповідача Коломийського МВ УМВС в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомляв, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши подані докази судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 в листопаді 2008 року та 13.04.2009 року звернувся до Коломийського МВ УМВС із заявою в якій просив порушити кримінальну справу проти ОСОБА_4 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Листами від 08.04.2009 року за №4555 та 15.05.2009 року за №7416 Коломийський МВ УМВС повідомив позивача про те, що оскільки відносини, які склались між позивачем та ОСОБА_4, носять цивільно-правовий характер, то в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі ст. 6 п.2 КПК України (а.с.10,11).

Не погоджуючись із вказаними діями Коломийського МВ УМВС та не отримавши копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи позивач 20.05.2009 року звернувся із скаргою до УМВС України в Івано-Франківській області в якій просив спонукати начальника ДСБЕЗ надіслати копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи; притягнути осіб, котрі складали вказану постанову до адміністративної та дисциплінарної відповідальності; за наявності підстав, скласти протоколи про адміністративні правопорушення (а.с.12).

Вказана скарга надійшла до УМВС України в Івано-Франківській області 27.05.2009 року.

23.06.2009 року УМВС України в Івано-Франківській області направили позивачу відповідь, згідно з якою його повідомлено про те, що процесуальне рішення прийнято у відповідності до діючого законодавства, а також розяснено про можливість оскарження постанови про відмову в порушенні кримінальної справи до прокурора або в судовому порядку. Крім того, направлено позивачу копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 07.04.2009 року (а.с.12-14).

У відповідності до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно ст.5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Статтею 15 даного Закону визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно вимог до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Отже, посилання позивача на ту обставину, що позивачем порушено 15-денний термін розгляду звернення не відповідає дійсності, оскільки вищевказаною нормою визначено місячний термін розгляду звернення. З приводу того, що скарга позивача не потребувала додаткового вивчення, слід зазначити, що оскільки відмовний матеріал знаходився в Коломийському МВ УМВС, а необхідність його огляду була зумовлена самим зверненням позивача, тому таке звернення потребувало додаткового вивчення.

Слід також зазначити, що Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2004 року №1177 затверджено положення «Про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України», згідно з яким встановлено єдиний для органів внутрішніх справ України, порядок приймання, реєстрації, розгляду, узагальнення та аналізу звернень громадян, а також визначає порядок контролю за його дотриманням.

Пунктом 4 даного положення встановлено, що керівники органів внутрішніх справ та їх заступники при розгляді звернень громадян зобов'язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників органів внутрішніх справ на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів, уживати інших заходів для об'єктивного вирішення поставлених авторами звернень питань, з'ясовувати і усувати причини та умови, які спонукають громадян скаржитись, якщо це не суперечить чинному законодавству.

За результатами перевірки звернення складається мотивований висновок про результати розгляду звернення громадян, який має містити в собі об'єктивний аналіз усіх зібраних матеріалів і повинен відповідати порядку його складання ( п.4.3).

Такий висновок за зверненням ОСОБА_1, затверджений 23.06.2009 року, відповідачем складався та міститься в матеріалах адміністративної справи (а.с.67,68).

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов'язковому порядку дається тим органом, який його отримав і до компетенції якого входить розв'язання порушених у зверненні питань, за підписом керівника або його заступника. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому вказуються заходи, вжиті органом внутрішніх справ, у межах його компетенції, для захисту конституційних прав громадян (п.4.7.).

Враховуючи вищезазначену норму, суд не погоджується з посиланнями позивача на те, що його скаргу розглянуто неналежною особою, так як відповідь на звернення готувалась особою до компетенції якої входить розвязання порушених питань начальником управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в Івано-Франківській області.

Як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, відповідачем на скаргу від 20.05.2009 року надано відповідь листом від 23.06.2009 року за №7/Т-6 в якому вказано, що проведеною перевіркою встановлено, що перевірку проведено в повному обсязі, процесуальне рішення прийнято у відповідності до діючого законодавства України, з чим погодилась прокуратура м. Коломиї. Також проінформовано ОСОБА_1, про те, що процесуальні рішення ОВС оскаржуються відповідному прокурору або в судовому порядку (а.с.12).

На думку суду, відповідач УМВС України в Івано-Франківській області, на скаргу ОСОБА_1 відреагував належним чином, шляхом проведення перевірки звернення, а вказані висновки за результатами перевірки унеможливлюють вирішення решти вимог позивача зазначених у скарзі від 20.05.2009 року.

У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач УМВС України в Івано-Франківській області при розгляді звернення позивача від 20.05.2009 року, діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та вимог чинного законодавства, підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача та зобовязання його до вчинення дій відсутні, а тому в задоволенні позову в частині позовних вимог звернених до УМВС України в Івано-Франківській області, слід відмовити.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 звернених до Коломийського МВ УМВС з приводу відповідей на заяву про злочин подану позивачем, то слід зазначити наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів, спірні правовідносини між позивачем та Коломийським МВ УМВС виникли з приводу направлення заяви про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 та як наслідок прийняття відповідачем, на його думку, незаконної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

Порядок повідомлення про злочин, розгляд таких заяв та оскарження процесуальних рішень прийнятих за наслідками розгляду таких заяв, врегульовано главою 8 КПК України.

Згідно п. 2 ч.3 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1, в частині позовних вимог звернених до Коломийського МВ УМВС про визнання протиправними дій, слід закрити.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, в частині позовних вимог звернених до УМВС України в Івано-Франківській області щодо визнання протиправними дій, спонукання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1, в частині позовних вимог звернених до Коломийського МВ УМВС про визнання протиправними дій, закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: (підпис) ОСОБА_5

Постанова складена в повному обсязі 12.03.2012 року.