Справа № П/811/2350/15
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Справа №П/811/2350/15.

провадження № 2-ап/811/71/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області

про визнання неправомірними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

за участю:

секретаря судового засідання Дмитрієвої А.В.,

позивача ОСОБА_1

представників:

позивача ОСОБА_2,

відповідача не зявився.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про:

- визнання незаконним та скасування наказу УМВС України в Кіровоградській області від 17 серпня 2012 р. №1331 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «звільнення з органів внутрішніх справ»;

- визнання незаконним та скасування наказу УМВС України в Кіровоградській області від 17 вересня 2012 року №329 о/с про звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 за п.63 «є» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС;

- поновлення ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора патрульної служби взводу патрульної служби при Олександрійському МВ УМВС України в Кіровоградській області з 17.09.2012;

- стягнення з УМВС України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 17 вересня 2012 року по дату поновлення на службі в ОВС.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що підставою для винесення оскаржуваних наказів стали висновки службового розслідування, яким встановлено. що ОСОБА_1 разом з іншими співробітниками спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, натомість вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.03.2015 р. ОСОБА_7 виправдано, а тому позивач вважає, що його звільнення було передчасним, без зясування усіх обставин.

Представником відповідача до суду подано заперечення на позовну заяву у відповідності до якого позовні вимоги ним не визнаються у повному обсязі, оскільки УМВС в області при проведенні службового розслідування діяло в межах і спосіб визначений законом, відповідно до вимог законів видано накази про застосування дисциплінарного стягнення та його реалізацію. Звільнення позивача проведено не за п.63 «й» (у разі набрання законно сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, яким накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати посади або займатися діяльністю, що повязані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чи кримінального правопорушення), а за п.63 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, тому наявність рішень в кримінальних справах, у тому числі виправдувального характеру, не є підставою для поновлення особи в ОВС та посаді і не впливають на прийняте раніше рішення субєктом владних повноважень щодо застосування дисциплінарних заходів до позивача.

Також представник відповідач вказує, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 р. №730 ліквідовано територіальні органи внутрішніх справ, а з 07.11.2015 р. втратив чинність Закон України «Про міліцію» у звязку з чим відсутні будь-які підстави щодо розгляду заявлених позовних вимог.

Представник відповідача зазначає, що 06.11.2015 р. всі працівники міліції звільнені з ОВС, відсутні будь-які штати міліції у звязку з ліквідацією.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Окрім того, у запереченнях на позовну заяву, доповненнях до заперечень та поясненнях наданих у судовому засіданні представник відповідача наголошував на пропуску позивачем строків звернення до суду, вказуючи, що ОСОБА_1 ознайомлений з наказом по особовому складу під підпис 17.09.2012 р. та того ж дня отримав виписку з наказу, трудову книжку і військовий квиток, а тому саме з 17.09.2012 р., на думку представника відповідача, розпочався перебіг місячного строку звернення до суду, встановлений ч.3 ст.99 КАС України.

Судом встановлено, що ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 р. у справі №П/811/2350/15 відмовлено у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду, задоволено клопотання представника відповідача про застосування наслідків пропуску строку звернення до суду та залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання неправомірними та скасування наказів, зобовязання вчинити певні дії (а.с.75-76, Т.1). Вказана ухвала мотивована тим, що місячний строк звернення до суду передбачений ч.3 ст.99 КАС України для оскарження наказів №1331 від 17.08.2012 р. та №329 о/с від 17.09.2012 р. сплинув 01.10.2012 р. та 18.10.2012 р. відповідно (а.с.75, Т.1).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2015 р. скасовано ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 р. у справі №П/811/2350/15, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.102-103, Т.1). Скасовуючи ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.08.2015 р., колегія суддів зазначила, що суд першої інстанції повинен був виходити з положень застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства. прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 04.03.1996 р. №6/5/3/41 та вказала, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, відраховуючи даний строк з жовтня 2012 року моменту ознайомлення з оскаржуваними наказами та не врахував дати постановлення остаточного рішення суду першої інстанції. ухваленого апеляційним судом 01.07.2015 р. та дати отримання його копії позивачем (а.с.102-103, Т.1).

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2015 р. встановлено, що строк звернення позивача до суду слід обраховувати з 01.07.2015 р., то подавши позов 28.07.2015 р., позивачем не пропущено строк звернення до суду, а тому суд дійшов висновку, що відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строку звернення до суду та залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 24.11.2015 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 30.11.2015 р., про що повідомлено сторонам під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 17.09.2007 р. проходив службу в органах внутрішніх справ України (а.с.45, 53-56, Т.1).

Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 31.12.2007 р. №471 о/с рядового міліції ОСОБА_1 призначено інспектором патрульної служби взводу патрульної служби при Олександрійському міському відділі УМВС України в області з 31 грудня 2007 року (а.с.52, Т.1).

Судом встановлено, що за заявами ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 щодо неправомірних дій окремих працівників патрульної служби Олександрійського МВ, які 10.07.2012 р. близько 00:50 год. в кабінеті №101 Олександрійського МВ спричинили їм тілесні ушкодження, які надійшли 11.07.2012 р. до ВВБ в Кіровоградській області ДВБ МВС України, проведено службове розслідування щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

За результатами службового розслідування складено висновок, затверджений 24.07.2012 р., яким факти викладені у заявах ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 визнано такими, що знайшли своє документальне підтвердження, у звязку з чим копію висновку та матеріали службового розслідування надіслано до прокуратури м. Олександрія для прийняття рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с.30-32, Т.1).

Окрім того, за фактом викладеним у повідомленні по лінії « 102» з травмпункту Олександрійської ЦМЛ від 10.07.2012 р. проведено службове розслідування фактів, викладених у зверненні ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_3

За результатами службового розслідування складено висновок, затверджений 25.07.2012 р., при цьому матеріали службового розслідування надіслано до прокуратури м. Олександрія для прийняття рішення згідно вимог чинного законодавства, а питання про притягнення працівників Олександрійського МВ УМВС до дисциплінарної відповідальності вирішити після закінчення прокурорської перевірки (а.с.33, 200-201, Т.1).

13.08.2012 р. прокурором м. Олександрії порушено кримінальну справу відносно інспектора патрульної служби Олександрійського МВ УМВС України в області ОСОБА_1 та 3-х невстановлених працівників патрульної служби Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області, за фактом перевищення ними своїх службових повноважень, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам і інтересам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, що супроводжувалося насильством і ображало особисту гідність потерпілих за ч.2 ст.365 КК України (а.с.198-199, Т.1).

Старшим інспектором відділу ІОС УКЗ УМВС України в області капітаном міліції ОСОБА_9 за вказівкою начальника УМВС України в області полковника міліції ОСОБА_10, проведено службове розслідування з приводу порушення кримінальної справи прокуратурою м. Олександрії Кіровоградської області відносно інспектора патрульної служби взводу ПС при Олександрійському МВ УМВС старшого сержанта міліції ОСОБА_1 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В ході службового розслідування встановлено, що 10.07.2012 р. о 00:45 до чергового пульту центрального спостереження Олександрійського ВДСО при УМВС в області надійшов сигнал про спрацювання тривожної кнопки у торговельно-розважальному центрі «Оріон», що розташований по проспекту Леніна, 100а. За вищевказаною адресою одразу ж було направлено групу захоплення у складі: міліціонера-водія ВДСО прапорщика ОСОБА_11 та інспектора патрульної служби Олександрійського МВ УМВС старшини міліції ОСОБА_12, а повідомлення зареєстровано в ЖРЗПЗ Олександрійського МВ за №5246.

Після того, як працівники міліції прибули на місце, до них підійшов адміністратор закладу ОСОБА_13 та вказав на чотирьох молодих чоловіків, які знаходячись з явними ознаками алкогольного спяніння висловлювалися нецензурною лайкою та погрожували йому фізичною розправою. Для зясування обставин конфлікту працівники міліції запропонували ОСОБА_13 та чотирьом молодикам, якими в подальшому виявилися жителі м. Олександрія ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, проїхати до Олександрійського МВ на що ті погодилися.

У холі міськвідділу на момент прибуття групи захоплення, для підведення підсумків збирався особовий склад патрульної служби, які були задіяні на ОГП із 17:00 09.07.2012 р. до 01:00 10.07.2012 р. згідно з розстановкою нарядів від 09.07.2012 р., затвердженою начальником Олександрійського МВ полковником міліції ОСОБА_14 Тому доставлених завели до кабінету №101, що розташований на першому поверсі адміністративної будівлі навпроти кімнати видачі та отримання табельної вогнепальної зброї, де з ними проводив бесіду ОСОБА_12

У подальшому, зі слів ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, вони почали висловлювати своє обурення з приводу їх доставляння до Олександрійського МВ та тривалого часу перебування в його приміщенні. У свою чергу четверо працівників патрульної служби, у форменому одязі, почувши їх обурення, зайшли до кабінету №101 та почали безпідставно наносити ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 удари руками та ногами у різні частини тіла.

Після того, як наряди патрульної служби здали зброю та розійшлися по домівках, доставлених у холі міськвідділу опитали та близько 02:00 відпустили додому.

Вийшовши з приміщення Олександрійського МВ вони звернулися до травмпункту Олександрійської ЦМЛ, де після огляду черговим лікарем, їм було встановлено діагнози: ОСОБА_6 забій правої руки, ОСОБА_8 забій правої кисті; ОСОБА_4 садна лоба; ОСОБА_3 закритий перелом ІV V пясної кістки правої кисті.

Уранці того ж дня, останні звернулися до прокуратури м. Олександрії із заявами щодо неправомірних дій працівників патрульної служби. Їм були видані направлення на проходження судово-медичного обстеження. Згідно з актами СМО від 12.07.2012 р. №439, №436, №437, №438 у ОСОБА_3 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ІV V пясної кістки правої кисті, що несуть ознаки середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, а у ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

У свою чергу опитані з даного приводу працівники патрульної служби Олександрійського МВ УМВС ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_11, старші сержанти міліції ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, сержанти міліції ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, молодші сержанти міліції ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 і старший лейтенант міліції ОСОБА_27 в своїх письмових поясненнях категорично заперечили факт застосування заходів фізичного впливу до ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3

13.08.2012 р. за результатами проведеної дослідчої перевірки прокурором м. Олександрії молодшим радником юстиції ОСОБА_28 стосовно ОСОБА_1 та трьох невстановлених працівників патрульної служби Олександрійського МВ УМВС порушена кримінальна справа №51-0768 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Дана надзвичайна подія стала можливою унаслідок порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, зловживання службовим становищем і нехтування ним вимог Закону України «Про міліцію», організаційно-розпорядчих документів МВС та УМВС в області щодо безумовного дотримання чинного законодавства і недопущення протиправних вчинків.

За результатами службового розслідування складено висновок, затверджений 17.08.2012 р., яким запропоновано звільнити з органів внутрішніх справ інспектора патрульної служби взводу патрульної служби при Олександрійському МВ УМВС старшого сержанта міліції ОСОБА_1 за грубе порушення службової дисципліни, свідоме ігнорування вимог наказів МВС та УМВС в області щодо безумовного дотримання чинного законодавства, недбале ставлення до виконання своїх службових обовязків та непрофесійні дії, що у подальшому призвели до резонансної надзвичайної події (а.с.203-206, Т.1).

17.08.2012 р. УМВС України в Кіровоградській області прийнято наказ №1331 «Про надзвичайну подію за участю працівників Олександрійського МВ УМВС та покарання винних» пунктом першим якого за грубе порушення службової дисципліни, свідоме ігнорування вимог МВС та УМВС в області щодо безумовного дотримання чинного законодавства, недбале ставлення до виконання своїх службових обовязків та непрофесійні дії, що у подальшому призвели до резонансної надзвичайно події, інспектора патрульної служби взводу патрульної служби при Олександрійському МВ УМВС старшого сержанта міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ (а.с.6-7, Т.1).

04.09.2012 р. проведено атестацію ОСОБА_1 за висновками якої займаній посаді не відповідає (а.с.57-58, Т.1).

На підставі рішення атестаційної комісії начальником Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області полковником міліції ОСОБА_29 внесено подання від 04.09.2012 р. про звільнення ОСОБА_1 за п. 64 «є» за порушення дисципліни (а.с.59-60, Т.1).

Наказом від 17.09.2012 р. №329 о/с згідно з п.64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за порушення дисципліни) старшого сержанта міліції ОСОБА_1, інспектора патрульної служби взводу патрульної служби при Олександрійському міському відділі УМВС України в Кіровоградській області звільнено з органів Міністерства внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) (а.с.5, Т.1). Підставами для звільнення стали рапорт, подання, атестаційний лист, наказ УМВС України в області від 17.08.2012 р. №1331 (а.с.5, Т.1).

Питання, повязані з прийняттям, проходженням та звільненням зі служби в органах внутрішніх справ України на час виникнення спірних правовідносин регулювалися спеціальними законами, зокрема Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 р. №565-ХІІ, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991р. №114 (далі за текстом Положення) та Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 р. №3460-ІV (далі за текстом Дисциплінарний статут).

У відповідності до ч.1, 4 ст.14 Дисциплінарного статуту з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань, що здійснюють інспекції з особового складу, інші підрозділи і посадові особи органів внутрішніх справ у випадках надзвичайних подій, правопорушень та інших неправильних дій, скоєних особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначений Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.12.1991 р. №552, чинної на час виникнення спірних правовідносин, (далі за текстом Інструкція).

У відповідності до п.2 Інструкції завданням службового розслідування є повне, обєктивне і всебічне розслідування обставин порушень, скоєних особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, виявлення причин і умов, що сприяли їхньому скоєнню, встановлення винних і забезпечення правильного застосування чинних нормативних актів для того, щоб кожних винний був притягнутий до відповідальності, а жоден невинний не постраждав.

Таким чином, метою проведення службового розслідування є вжиття заходів для всебічного встановлення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування та ступеня вини особи, якою вчинено дисциплінарний проступок.

Згідно з пп.13.1 п.13 Інструкції посадова особа при проведенні службового розслідування має право отримувати від працівників органів внутрішніх справ і громадян письмові пояснення.

Разом з тим, відповідно до пп.15.1 п.15 Інструкції особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, заявляти клопотання, надавати докази стосовно обставин, що досліджувалися.

Як встановлено судом, під час проведення службового розслідування з приводу порушення кримінальної справи прокуратурою м. Олександрії Кіровоградської області відносно інспектора патрульної служби взводу ПС при Олександрійському МВ УМВС старшого сержанта міліції ОСОБА_1 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, старшим інспектором відділу ІОС УКЗ УМВС України в області капітаном міліції ОСОБА_9 використано письмові пояснення ОСОБА_1 від 10.07.2012 р., надані ним під час службового розслідування фактів, викладених у зверненні ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.186, Т.1).

З огляду на викладене, зважаючи на те, що під час службового розслідування, за результатами якого складено висновок, затверджений 17.08.2012 р. були використані письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.186, Т.1), надані ним 10.07.2012 р. під час службового розслідування, за результатами якого складено висновок, затверджений 25.07.2012 р., при цьому обидва службові розслідування проводилися стосовно одних і тих же обставин повязаних із спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд вважає, що відповідачем під час проведення службового розслідування не допущено порушень вимог Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.12.1991 р. №552.

Відповідно до пп. «є» п.64 Положення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

У відповідності до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та ОСОБА_5 працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі ст.2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Суд зауважує, що ні у висновку службового розслідування, затвердженому 17.08.2012 р., ні в оскаржуваних наказах відповідачем не зазначено конкретного складу дисциплінарного проступку позивача та не конкретизовано, яку саме норму Дисциплінарного статуту порушено ОСОБА_1 та у чому саме виразилося його недбале ставлення до виконання своїх службових обовязків та непрофесійні дії.

Водночас судом встановлено, що висновок відповідача про порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилося у свідомому ігноруванні вимог МВС та УМВС в області щодо безумовного дотримання чинного законодавства, недбалому ставленні до виконання своїх службових обовязків та непрофесійних діях, що у подальшому призвели до резонансної надзвичайно події ґрунтувався на результатах дослідчої перевірки та факті порушення відносно ОСОБА_1 кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Однак, вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.03.2015 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 01.07.2015 р., виправдано ОСОБА_1 за ч.2 ст.365 КК України, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене цим обвинуваченим (а.с.8-20, 21-29, Т.1).

У відповідності до ч.4 ст.72 КАС України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Оскільки під час розгляду кримінальної справи не доведено факт вчинення ОСОБА_1 діяння кваліфікованого за ч.2 ст.365 КК України, з огляду на яке, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а також зважаючи на не доведення відповідачем факту вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази від 17.08.2012 р. №1331 та від 17.09.2012 р. №329 о/с в частинах, що стосуються позивача є протиправними та підлягають скасуванню.

В абз.10 п.9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно з п.5.4 рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. №5-рп/2005 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод.

На підставі ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У відповідності до ст.2401 КЗпП України у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобовязує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені статтею 49-3 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України «Про зайнятість населення»

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 р. №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції та ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у тому числі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та Олександрійський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області.

Згідно з ч.2 ст.33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 р. №755-ІV юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

У відповідності до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено, що станом на 24.11.2015 р. Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області знаходиться в стані припинення, однак запис про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру не внесено.

Таким чином, початок процедури ліквідації Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області не є перешкодою для відновлення порушеного права позивача шляхом поновлення його на посаді займаній ним до звільнення, тобто інспектора патрульної служби взводу патрульної служби при Олександрійському міському відділі УМВС України в Кіровоградській області, та не є підставою для відновлення права позивача у порядку визначеному ст.2401 КЗпП України.

Згідно з п.24 Положення у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обовязків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Так, із позовною заявою про поновлення на службі позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду 28.07.2015 р. (а.с.2, Т.1), а тому розгляд даної справи здійснюється не більше одного року, тож стягненню на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.09.2012 року по 17.09.2013 року.

Натомість позовна вимога в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за період з 18.09.2013 року по дату поновлення на службі в ОВС задоволенню не підлягає.

Пунктом 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в звязку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менше двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично відпрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 (далі за текстом також Порядок).

Згідно з п.2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

У відповідності до п.3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до п.5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У відповідності до довідки Олександрійського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області встановлено, що розмір заробітної плати ОСОБА_1 за липень та серпень 2012 року становить 3 884,99 грн. (1 860,70 грн. + 2 024,29 грн.) (а.с.31).

Таким чином, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці до звільнення становить 88,30 грн.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 23.08.2011 р. №8515/0/14-11/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2012 рік» кількість робочих днів за період з 18 по 30 вересня 2012 року становить 9 робочих днів, у жовтні 2012 року 23 робочих дні, у листопаді 2012 року 22 робочих дні, у грудні 2012 року 21 робочий день.

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 21.08.2012 р. №9050/0/14-12/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2013 рік» кількість робочих днів у січні 2013 року становить 21 робочий день, у лютому 2013 року 20 робочих днів, у березні 2013 року 20 робочих днів, у квітні 2013 року 22 робочих дні, у травні 2013 року 19 робочих дні, у червні 2013 року 18 робочих дні, у липні 2013 року 23 робочих дні, у серпні 2013 року 21 робочий день, за період з 01 по 17 березня 2013 року 12 робочих дні.

Судом встановлено, що загальна кількість робочих днів за період з 18.09.2012 р. по 16.09.2013 р., за який позивачу підлягає нарахуванню середній заробіток за час вимушеного прогулу, становить 251 день.

Отже, зважаючи на середньоденну заробітну плату, визначену за два місяця до звільнення, в розмірі 88,30 грн. та загальну кількість робочих днів вимушеного прогулу у кількості 251 робочий день, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 22 163,30 грн. (88,30 грн. х 251), який підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1

У відповідності до п.2, 3 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак постанова суду в частині поновлення позивача на посаді та на службі в органах внутрішніх справ, а також в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Разом з тим, згідно з п.1 ч.2 ст.256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову: у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Зважаючи на початок процедури ліквідації відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне звернути до негайного виконання постанову в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 22 163,30 грн.

Керуючись ст.ст.70, 85, 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 17 вересня 2012 року №1331 «Про надзвичайну подію за участю працівників Олександрійського МВ УМВС та покарання винних» стосовно звільнення з органів внутрішніх справ інспектора патрульної служби взводу патрульної служби при Олександрійському МВ УМВС старшого сержанта міліції ОСОБА_1.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 17 вересня 2015 року №329 о/с в частині звільнення старшого сержанта міліції ОСОБА_1, інспектора патрульної служби взводу патрульної служби при Олександрійському міському відділі УМВС України в Кіровоградській області з органів Міністерства внутрішніх справ у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік).

4. Поновити старшого сержанта міліції ОСОБА_1 в органах Міністерства внутрішніх справ на посаді інспектора патрульної служби взводу патрульної служби при Олександрійському міському відділі УМВС України в Кіровоградській області з 17 вересня 2012 року.

5. Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1 (28000, м. Олександрія Кіровоградської області, вул. Леніна, 120/180) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 22 163,30 грн. (двадцять дві тисячі сто шістдесят три грн. 30 коп.).

6. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_30