Справа № 826/19112/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 листопада 2015 року 16:25 № 826/19112/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом публічного акціонерного товариства «Укрнафта»
до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (надалі - позивач або ПАТ «Укрнафта») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (надалі - відповідач або Ковельська ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.08.2015 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків акта Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 16.07.2015 № 542/15-02/00135390 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих ПАТ «Укрнафта» у додатку 6 до звітної декларації акцизного податку за травень 2015 року. Як зазначає позивач, при реалізації товариством підакцизних товарів (нафтопродуктів, скрапленого газу, палива моторного) через власну мережу автозаправних станцій покупцям - юридичним особам, шляхом відвантаження (передачі) відповідної кількості пального уповноваженим представникам підприємств на підставі угод, реалізації у роздріб в розумінні пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України не відбувається. В даному випадку придбання юридичними особами підакцизних товарів у ПАТ «Укрнафта» відбувалося з метою їх використання у комерційній діяльності відповідних юридичних осіб-покупців, що не було спростовано матеріалами перевірки. Таким чином, позивач заповнив декларацію акцизного податку, в тому числі додаток 6 до неї, у відповідності до Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 № 14, та правильно і достовірно задекларував суму акцизного податку з реалізації підакцизних товарів суб'єктам господарювання у межах роздрібної торгівлі такими товарами.

Представник позивача в судовому засіданні 22.10.2015 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях від 28.09.2015 № 10/2812.

В призначене судове засідання відповідач явку свого представника не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та попередньо надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області. Водночас, 15.09.2015 на адресу суду надійшли заперечення відповідача проти позову, де зазначено про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з неявкою усіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання 22.10.2015, суд, керуючись ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши думку представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів (а.с. 23 - 26), 22.06.2015 ПАТ «Укрнафта», яке являється суб'єктом господарювання роздрібної торгівлі щодо реалізації підакцизних товарів, подало до Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області декларацію з акцизного податку з додатком 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» за звітний період травень 2015 року за місцезнаходженням пункту продажу - АЗС 02/009 (м. Ковель, вул. Володимирська, 133).

Зокрема, в зазначеному Додатку 6 до Декларації позивач задекларував наступні показники в розрізі за видами підакцизних товарів:

1) щодо бензину моторного - в гр. 3 «вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торговельній мережі, в тому числі у мережі громадського харчування, всього» вказано 1 574 762,77 грн., гр. 4 «вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торговельній мережі, в тому числі у мережі громадського харчування, в тому числі від реалізації товарів для комерційного використання» - 245 933,75 грн., гр. 5 «вартість підакцизних товарів до оподаткування, грн. (гр. 3 - гр. 4) - 1 328 829,02 грн., гр. 6 «ставка податку, %» - 5, гр. 7 «сума податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету, грн. (гр. 5 х гр. 6) - 66 441 грн.;

2) щодо інших нафтопродуктів(легкі, середні та важкі дистиляти) - в гр. 3 вказано 2 376 321,60 грн., гр. 4 - 264 090,20 грн., гр. 5 - 2 112 231,40 грн., гр. 6» - 5%, гр. 7 - 105 612 грн.;

3) щодо скрапленого газу - в гр. 3 вказано 575 147,99 грн., гр. 4 - 20 884,01 грн., гр. 5 - 554 263,98 грн., гр. 6» - 5%, гр. 7 - 27 713 грн.;

4) щодо палива моторного альтернативного - в гр. 3 вказано 67 601,17 грн., гр. 4 - 158,08 грн., гр. 5 - 67 443,09 грн., гр. 6» - 5%, гр. 7 - 3 372 грн.

16.07.2015 працівником Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих ПАТ «Укрнафта» у декларації з акцизного податку за травень 2015 року, за результатом якої складений акт від 16.07.2015 № 542/15-02/00135390 (а.с. 12 - 15).

Як зазначено в тексті акта камеральної перевірки при перевірці використано декларацію з акцизного податку за травень 2015 року (реєстр. № від 22.06.2015), додаток 6 до такої Декларації - розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» за травень 2015 року (реєстр. № від 22.06.2015).

Також з тексту акта камеральної перевірки вбачається, що контролюючий орган прийшов до висновку про порушення позивачем вимог ст.ст. 213, 214, пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215, ст. 216 Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 № 14 «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку», що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 № 105/26550, в результаті чого, на думку відповідача, товариством занижено акцизний податок, який підлягає сплаті до бюджету за травень 2015 року на загальну суму 26 553,30 грн.

Податковий орган вважає, що ПАТ «Укрнафта» здійснювало через АЗС роздрібну торгівлю нафтопродуктами та іншими підакцизними товарами виключно кінцевому споживачу, а тому такі операції є об'єктом оподаткування акцизним податком відповідно до пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України. Однак, за даними поданої податкової звітності платник податку реалізував частину нафтопродуктів без сплати акцизного податку, а саме, ПАТ «Укрнафта» в додатку 6 до декларації з акцизного податку за травень 2015 року відобразило факт реалізації товарів для комерційного використання в сумі 531 066,04 грн., та дана сума не була включена до об'єкта оподаткування акцизним податком, і як наслідок - на суму коштів 531 066,04 грн. не був нарахований акцизний податок в сумі 26 553,30 грн.

На підставі вищенаведеного перевіряючий прийшов до висновку про заниження товариством податкового зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу нафтопродуктів, палива моторного та скрапленого газу, які були безпосередньо реалізовані позивачем з колонок АЗС кінцевим споживачам.

13.08.2015 на підставі зазначеного акта камеральної перевірки Ковельська ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області прийняла оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № (а.с. 11), яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання з акцизного податку за основним платежем на суму 26 553,30 грн. та за штрафними санкціями на 13 276,65 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 13.08.2015 № протиправним і таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Додатково на обґрунтування своїх позовних вимог позивач подав до канцелярії суду письмові додаткові пояснення з копіями доданих до них документів (а саме: договору поставки від 01.11.2014 № 26/1341в-АЗС, укладеного між ПАТ «Укрнафта» і ТОВ ПТФ «Авіас», та первинних документів до нього, Z-звітом реєстратора розрахункових операцій АЗС 02/009 за період з 01.05.2015 по 31.05.2015, та реєстру податкових накладних, виданих покупцям підакцизних товарів за результатами реалізації таких товарів для комерційного використання) (а.с. 36 - 58).

В своїх письмових поясненнях позивач зазначив, що протягом травня 2015 року ПАТ «Укрнафта» поставило ТОВ ПТФ «Авіас» на умовах EXW АЗС (тобто, безпосередньо на автозаправні станції) за паливними картами та скретч-картами відповідно до умов договору поставки від 01.11.2014 № 26/1341в-АЗС нафтопродукти в асортименті, паливо моторне і скраплений газ, всього на загальну суму 6 605 690,07 грн. (в т.ч. ПДВ - 1 100 948,35 грн.), за результатами чого були складені та підписані акти приймання-передачі товару за № 2 і № 3 від 31.05.2015.

Згідно звіту Z-звіту РРО за період з 01.05.2015 по 31.05.2015 року обсяг реалізованих ТОВ ПТФ «Авіас» на АЗС № 02/009 (м. Ковель, вул. Володимирська, 133) підакцизних товарів склав 426 995,17 грн. (з них 365 009, 50 грн. - по чеку (паливна карта), 61 985, 67 грн. - по картці (скретч-карта)), без урахування знижки.

Крім того, згідно з реєстром податкових накладних розмір реалізованих підакцизних товарів іншим покупцям для комерційного використання склав 109 194, 81 грн.

Зазначені обсяги реалізованих нафтопродуктів для комерційного використання були відображені у гр. 4 додатку 6 до декларації акцизного податку за травень 2015 року.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до пп. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), платником акцизного податку є особа суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно із пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України об'єктом оподаткування акцизним податком є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

В розумінні норм пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Підпунктом 214.1.4 п. 214.1 ст. 214.1 цього Кодексу у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар (п. 216.9 ст. 216 ПК України).

В свою чергу за абз. 3 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР «розрахункова операція» - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять» роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надавання йому торговельних послуг.

Пунктом 2 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442 встановлено, що роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу автозаправних станцій, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Водночас згідно із ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять», оптова торгівля - це вид економічної діяльності у сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання пов`язаних із цим послуг.

Як видно з наявних матеріалів справи та не заперечується відповідачем, протягом звітного (податкового) періоду позивач здійснював реалізацію підакцизних товарів (нафтопродуктів, скрапленого газу, палива моторного) на підставі договору поставки від 01.11.2014 № 26/1341в-АЗС - на адресу ТОВ ПТФ «Авіас», та на підставі інших угод - на адресу інших юридичних осіб та фізичних осіб.

Реальність господарських операцій позивача з його контрагентами за вказаними угодами контролюючим органом не спростована.

Таким чином, на думку суду, є підстави для висновку, що відповідно до вищезазначених угод позивач реалізував нафтопродукти та інші підакцизні товари шляхом оптової торгівлі.

Чинним законодавством України суб'єкт господарювання (ПАТ «Укрнафта») не позбавлений права на здійснення оптової продажі нафтопродуктів через мережу АЗС для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю для комерційного використання або для виробничого споживання.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в спірних правовідносинах відбувалась оптова торгівля нафтопродуктами, а не роздрібна торгівля підакцизними товарами, об'єкт якої оподатковується акцизним податком.

Крім того, суд погоджується з правомірністю доводів позивача про те, що обставини щодо того чи мало місце реалізація ПАТ «Укрнафта» в травні 2015 року підакцизних товарів на загальну суму 531 066,04 грн. в межах роздрібної торгівлі кінцевим споживачем для некомерційного призначення мало бути встановлено при проведенні документальної перевірки. Оскільки у відповідності до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Між тим, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

В силу норм ст. 69 і ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Зокрема, докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Між тим, згідно із ч. 1 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

За результатами дослідження та аналізу тексту камеральної перевірки суд встановив, що об'єктом перевірки позивача були документи (податкова звітність), що не містять вичерпних і відомостей про мету використання покупцями (споживачами) придбаних у декларанта підакцизних товарів. Натомість інформація про реалізовані позивачем підакцизні товари міститься в угодах та первинній документації до них, які в свою чергу стали підставою для складання податкової звітності.

З урахуванням наведених вище норм матеріального права та встановлених фактичних обставин справи суд приходить до висновку, що висновки відповідача про заниження позивачем акцизного податку за травень 2015 року на суму 26 553,30 матеріалами перевірки не підтверджуються.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 13.08.2015 № .

3. Стягнути судові витрати у розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 копійок) на користь публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (ідентифікаційний код 00135390) шляхом їх безспірного списання з рахунків Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (ідентифікаційний код 39497686) за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський