Справа № 348/375/15-а
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Справа № 876/4272/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області, в якому просила визнати неправомірними дії відповідача щодо обмеження перерахованої пенсії позивача максимальним розміром, встановленим ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи"; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області провести нарахування та виплату перерахованої пенсії без обмежень максимальним розміром, встановленим ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи", починаючи з 01 жовтня 2013 року з врахуванням п.2 ст.6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні".

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 березня 2015 року позов задоволено частково. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо обмеження перерахованої пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, встановленим ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи" неправомірними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області провести нарахування та виплату перерахованої ОСОБА_1 пенсії без обмежень максимальним розміром, встановленим ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи", починаючи з 24 травня 2014 року з врахуванням п.2 ст.6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні". У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що в силу приписів ч.2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» пенсіонерам, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії, встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без відповідних доплат. Таким чином, відсутні правові підстави для проведення відповідного перерахунку пенсії позивача. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, подали до суду клопотання про розгляд справи у їхній відсутності, тому суд, відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, управлінням Пенсійного фонду України Солом'янського району м.Києва призначено пенсію за віком, як державному службовцю відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 10292 грн. 84 коп.

У 2013 році позивач змінила постійне місце проживання на АДРЕСА_1.

У жовтні 2013 року позивач звернулася в управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі з заявою про переведення її з пенсійного обліку з управління Пенсійного фонду України Солом'янського району м. Києва до управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області.

05 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася в управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням збільшення на 20% в силу вимог Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні".

Листом №164/Д-10 від 24 листопада 2014 року управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі повідомило ОСОБА_1 про те, що 25 вересня 2013 року зроблено перерахунок пенсії відповідно до посвідчення №1630 від 02 липня 2013 року в період дії нового Закону з врахуванням обмеження. Розмір, який не враховується в розрахунок пенсії та забезпечує максимальну виплату пенсії відповідно до реформи становить 2028,01 грн. Оскільки її пенсія призначена 15 березня 2011 року, до змін, які відбулися у зв'язку з прийняттям Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», розмір її пенсії складає 10292,84 грн., з них - 2058,57 грн. складає 20% підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів».

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично проживає на території населеного пункту, який має статус гірського, тому має право на підвищення пенсії на 20% відповідно до ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів», а оскільки позивачу пенсія призначена до набрання чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи", то підстави для застосування відповідачем обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром при її перерахунку відсутні.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до Переліку населених пунктів, яким відповідно до Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» надається статус гірських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.1995 року №647 (з врахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2001 року № 47) АДРЕСА_1 надано статус гірського.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні», розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 %.

Підпунктом «г» п. 13 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 7.07.2014 року № 13-1, передбачено, що при призначенні, зокрема, підвищення до пенсії надаються, зокрема, документи про надання статусу особи, яка проживає, працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач до заяви про переведення її з пенсійного обліку з управління Пенсійного фонду України Солом'янського району м. Києва до управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області долучила копію посвідчення №1630 від 02 липня 2013 року, яким засвідчено статус ОСОБА_1 як особи, яка постійно проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського.

Таким чином, ОСОБА_1 в силу вимог Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» має право на перерахунок пенсії з врахуванням п.2 ст.6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні".

Вказаний перерахунок пенсії повинен бути здійснений без обмежень максимальним розміром, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.2 розділу 1 ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (який набрав чинності з 01.10.2011 року) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу","Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, п. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи" передбачає, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Крім того, ст. 22 Конституції України передбачає, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, на що неодноразово звертав свою увагу Конституційний Суд України у своїх рішеннях, зокрема, рішеннями №6-рп/2007 від 09 липня 2007року та №10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року.

Враховуючи наведені законодавчі приписи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсутні підстави для застосування відповідачем обмеження пенсії максимальним розміром. оскільки пенсія призначена позивачу з 15 березня 2011 року, тобто до прийняття та набрання чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи".

Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає також правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки відповідач надав відповідь позивачу 24 листопада 2014 року, тому необхідно зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області провести нарахування та виплату перерахованої ОСОБА_1 пенсії без обмежень максимальним розміром, встановленим ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи", з врахуванням п.2 ст.6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" з 24 травня 2014 року, враховуючи приписи ст.ст.99,100 КАС України, а не з 01 жовтня 2013 року, про що просила позивач.

Разом з тим, суд першої інстанції помилково в цій частині відмовив у задоволенні позову, що є порушенням приписів ст.155 КАС України, оскільки у випадках, коли позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду.

Тому, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, колегія суддів дійшла висновку про те, що позов у частині зобов'язання відповідача здійснити відповідний перерахунок і виплату позивачу пенсії без обмежень максимальним розміром, встановленим ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи", за період з 01 жовтня 2013 року по 23 травня 2014 року необхідно залишити без розгляду.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив справу, але із помилковим застосуванням норм процесуального права, що в силу вимог ст.201 КАС України є підставою для зміни постанови.

Керуючись п.8 ч.1 ст.155, ст.ст. 160, 195, 197, 198, 201, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 березня 2015 року у справі № 348/375/15-а щодо відмови у задоволенні решти позовних вимог скасувати, та в цій частині прийняти ухвалу, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії за період з 01 жовтня 2013 року по 23 травня 2014 року залишити без розгляду.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик