Справа № 318/2298/15-а(318/2298/15-а)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

23 листопада 2015 рокусправа № 318/2298/15-а(318/2298/15-а)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В.

суддів: Чумака С. Ю. Гімона М.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кам'янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2015 року у справі № 318/2298/15-а (2а/318/87/2015) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кам'янсько - Дніпровському районі Запорізької області про визнання неправомірною бездіяльність суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 28.08.2015 року звернулась до Кам'янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Кам'янсько - Дніпровському районі Запорізької області про визнання неправомірною бездіяльність суб'єкта владних повноважень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при нарахуванні пенсії відповідачем не було враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексація заробітної плати, з якої справлялись страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, проте після надання відповідної довідки, відповідач неправомірно відмовив у здійсненні перерахунку.

Постановою Кам'янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії УПФУ в Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області щодо неврахування сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати при обчисленні розміру пенсії державного службовця ОСОБА_1.

Зобов'язано УПФУ в Кам'янсько-Дніпровському районі Запорізької області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплачувати пенсію державного службовця з урахуванням у складі заробітної плати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, які зазначені в довідці від 11.08.2015 року, починаючи з 01 серпня 2015 року з урахуванням фактично отриманих сум із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2011 році.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодилась з таким рішенням суду, подала апеляційну скаргу, якою просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, оскільки судом не вірно застосовані приписи ч.4 ст. 45 Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На думку апелянта в даному випадку мова не йде про перерахунок в буквальному сенсі, а йде про перерахунок для відновлення порушеного права відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». Таким чином пенсія державним службовцям призначається від суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Отже, порушення прав позивача відбулося ще в 2011 році при призначення їй пенсії, тому перерахунок повинен проводитися з дати призначення пенсії.

До апеляційного суду від відповідача надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких пенсійний орган просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно ст. 183-2 КАС України оскільки справа судом першої інстанції була розглянута у скороченому провадженні, апеляційна скарга розглядається в письмовому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 з 30.09.2011 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Кам'янсько - Дніпровському районі Запорізької області та отримує пенсію державного службовця, призначену згідно Закону України «Про державну службу».

12.08.2015 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду з заявою, якою просила здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації грошових доходів, з яких нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач відмовив у здійсненні перерахунку, мотивуючи відмову тим, що відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Такі види виплат, як матеріальна допомога та індексація грошових доходів не передбачені ст.33 Закону України «Про державну службу» як складові заробітної плати державного службовця, тому зазначені виплати не враховуються для обчислення пенсії.

Не погодившись з відповідачем, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога та індексація грошових доходів мають бути враховані при розрахунку пенсії, оскільки на них нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Частиною першою ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95ВР встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно абзацу 4 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягає оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, передбачені законодавством, що мають постійний характер. Індексація заробітної плати являє собою дохід, з якого відповідно до статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів відповідно до діючого законодавства на день одержання заробітку (виплат, доходу).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що премії та індексація входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога та індексація, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, є правильним, оскільки перевага має надаватись не положенням Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України (постанова від 20.02.2012 року у справі №21-430а11), рішення якого відповідно до ст.244-2 КАС України є обов'язковими для виконання усіма суб'єктами владних повноважень.

Посилання відповідача на норми Закону України «Про державну службу» в редакції, що набрала чинності з 01.05.2014 року, не приймаються судом, виходячи з принципу дії Законів у часі, закріпленого ст. 58 Конституції України.

Щодо посилання позивача в апеляційній скарзі стосовно строку, з якого слід зробити перерахунок її пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону № 1058 суми пенсій, нараховані, але не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Отже, норми названої статті не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, у яких йдеться саме про порядок нарахування пенсії позивача.

Доводи позивача стосовно того, що перерахунок пенсійних виплат слід здійснити з 2011 року (тобто з дня призначення пенсії позивачу) не приймаються судом, виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи, відомості стосовно наявності та офіційного підтвердження «Інших виплат» викладено у формі довідки від 11.08.2015 року № 6655/Б/08-23-05-019, яку позивач подав до органу Пенсійного фонду 12.08.2015 року (а.с.7-9).

Відповідно до п.п.3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, який поширюється і на осіб, пенсії яким призначаються згідно Закону України «Про державну службу», для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу.

Згідно п.п.4.1, 4.3 р. ІV названого Порядку Орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсій, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, порушення прав позивача мало місце у серпні 2015 року після отримання відповідачем довідки від 11.08.2015 року №6655/Б/08-23-05-019.

Таким чином, вимоги позивача про проведення перерахунку з 30.09.2011 року не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, а тому підстави для задоволення даних вимог відсутні.

Дослідивши постанову суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 184, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кам'янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2015 року у справі № 318/2298/15-а (2а/318/87/2015) залишити без задоволення.

Постанову Кам'янсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 вересня 2015 року у справі № 318/2298/15-а (2а/318/87/2015) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками прегляду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскаженню не підлягає.

Головуючий: І.В. Юрко

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон