Справа № 808/6384/15
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року 11:45Справа № 808/6384/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Яланської В.А. та представників

позивача: Лукяненка Д.О.

відповідача: Щербахи Є.С., Радової С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційної фірми «ЕЛТА»

до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційної фірми «ЕЛТА» (далі - ТОВ ВКФ «ЕЛТА», позивач) до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя, відповідач), про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21 липня 2015 року на суму 2 874 328,50 грн.

Ухвалою суду від 23 лютого 2015 року відкрито провадження по зазначеній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 05.03.2015.

Провадження у справі зупинялось до 16 квітня 2015 року та в судовому засіданні оголошувалась перерва до 20 квітня 2015 року.

У судових засіданнях представник позивача підтримав заявлені вимоги, на їх обґрунтування зазначив, що висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необґрунтованими. ТОВ ВКФ «ЕЛТА» має всі необхідні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій. Зазначені документи відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" стосовно їх змісту. Зазначив, що у податкового органу відсутні підстави для висновків про безтоварність господарських операцій з ПП «Промресурс - Інструмент», ПП «ЕНОТЕК», ПП «ТЕХНОВІСТ», ТОВ «ТОРНАДО МАКС», ТОВ «ТОРЕНТ ПРОМ», ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ», ПП «АЛЬТКОМ». На підставі вище викладеного вважає спірне податкове повідомлення - рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на те, що в ході проведеної позапланової виїзної перевірки ТОВ ВКФ "ЕЛТА" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку за додану вартість за період з 01.02.2015 по 30.04.2015 встановлено порушення позивачем пп.14.1.36, пп.14.1.181 п. 14.1, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.198.1, п.198.3 Податкового кодексу України. У зв'язку з чим позивачем занижено податок на додану вартість, що стало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 21 липня 2015 року.

Розгляд справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Камертон".

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 листопада 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі направлень від 18.06.2015 №222, №221, №237 виданих ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя, фахівцями відповідача, згідно із п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 статті 78 Податкового Кодексу України, наказів ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя від 17.06.2015 №319 та від 03.07.2015 №237 проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ ВКФ «ЕЛТА» () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.02.2015 по 30.04.2015.

Перевірка проводилась з 18 червня 2015 року по 10 липня 2015 року за результатами якої складено акт №1869/08-27-2203/23790967 від 14.07.2015.

У висновках Акту перевірки зазначено про порушення позивачем вимог

-п.п. 14.1.36, п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.3, ст. 198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість у сумі 1916219,00 грн., у тому числі за лютий 2015 року у сумі 727383,00 грн., за березень 2015 року у сумі 878747,00 грн., за квітень 2015 року на суму 310089,00 грн.

На підставі акту перевірки №1869/08-27-2203/23790967 від 14.07.2015 податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 21.07. 2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 2874328,50 грн., в т.ч. за основним платежем 1916219,00 грн. та 958109,50 грн. за штрафними санкціями.

Позивач, не погодившись з прийнятим податковим повідомленням - рішенням, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційної фірми «ЕЛТА» () зареєстровано в якості юридичної особи 04.04.1996 за №2000608.

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), основним видом діяльності позивача за КВЕД - 2010 є:

46.45 Оптова торгівля парфумними та косметичними товарами.

ТОВ ВКФ «ЕЛТА» взято на податковий облік 16.07.1996 за №338. На теперішній час знаходиться на податковому обліку у ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя та є платником ПДВ згідно Свідоцтва від 31.01.2006 № 11640100.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення став висновок контролюючого органу про відсутність підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та ПП «Промресурс - Інструмент», ПП «ЕНОТЕК», ПП «ТЕХНОВІСТ», ТОВ «ТОРНАДО МАКС», ТОВ «ТОРЕНТ ПРОМ», ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ», ПП «АЛЬТКОМ».

Так, згідно декларації з податку на додану вартість ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» включено до складу податкового кредиту за лютий 2015 року суму ПДВ 100006,40 грн., за березень 2015 року суму ПДВ 99426,67 грн. при здійсненні правовідносин з ПП «Промресурс - Інструмент» ().

Як встановлено з матеріалів справи, 07.04.2014 року між ПП «Промресурс - Інструмент» (постачальник) та ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» (покупець) укладено договір поставки товару №37 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору постачальник зобов'язується передати покупцю, а покупець замовити, прийняти та оплатити товар. Товар постачається партіями. Розмір партіями товару визначається на підставі замовлення, поданого покупцем, та підтверджується накладною на відпуск товару, виписаною постачальником. (п.2.1 Договору). Ціна за одиницю товару і за партію товару в цілому узгоджується сторонами і відображається в накладних на товар, включаючи ПДВ (п. 3.1 Договору).

Поставка товару здійснюється на склад покупця на умовах DDP (міжнародні правила торгівельної палати Інкотермс-2010) транспортом постачальника та за його рахунок, якщо інше не визначено по взаємній домовленості сторін (п.4.1.1 Договору). Відповідно до п.3.5 Договору розрахунок за кожну партію (поставку) товару повинен бути здійснений покупцем протягом 90 календарних днів з моменту поставки (приймання-передачі) товару, що супроводжується підписанням покупцем накладної про отримання відповідної партії товару.

На замовлення ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» поставщиком здійснено поставку товару (парфюмерно - косметичні вироби), яку оформлено видатковими накладними №103 від 27.02.2015, №95 від 26.02.2015, №53 від 10.02.2015, №156 від 27.03.2015, №146 від 24.03.2015, №136 від 18.03.2015, №130 від 12.03.2015, №127 від 11.03.2015 та податковими накладними №12 від 10.02.2015, №58 від 26.02.2015, №68 від 27.02.2015, №13 від 11.03.2015, №16 від 11.03.2015, №23 від 18.03.2015, №35 від 24.03.2015, №45 від 27.03.2015.

Вказані податкові накладні внесені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за лютий 2015 року, за березень 2015 року.

Вартість отриманої продукції склала 1196598,48 грн., в тому числі ПДВ - 199433,07 грн.

Товар перевозився водієм перевізника на замовлення ПП «Промресурс - Інструмент» автомобілем МАН, державний номер НОМЕР_1.

Вказана обставина підтверджується товарно-транспортними накладними від 27.03.2015, 24.03.2015, 18.03.2015, 12.03.2015, 11.03.2015, 27.02.2015, 26.02.2015, 10.02.2015.

Копії всіх вищезазначених документів долучені до матеріалів справи.

Як свідчать матеріали справи, згідно декларації з податку на додану вартість ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» включено до складу податкового кредиту за лютий 2015 року суму ПДВ 346652,40 грн., за березень 2015 року суму ПДВ 264302,70 грн. при здійсненні правовідносин з ПП «ЕНОТЕК» ().

01 червня 2014 року між ПП «ЕНОТЕК» (постачальник) та ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» (покупець) укладено договір постачання товару №033, за умовами якого, постачальник зобов'язується передати покупцю, а покупець замовити, прийняти та оплатити товар. Товар постачається партіями. Розмір партіями товару визначається на підставі замовлення, поданого покупцем, та підтверджується накладною на відпуск товару, виписаною постачальником. (п.2.1 Договору). Ціна за одиницю товару і за партію товару в цілому узгоджується сторонами і відображається в накладних на товар, включаючи ПДВ (п. 3.1 Договору). Поставка товару здійснюється на склад покупця на умовах DDP (міжнародні правила торгівельної палати Інкотермс-2010) транспортом постачальника та за його рахунок, якщо інше не визначено по взаємній домовленості сторін (п.4.1.1 Договору).

В рамках Договору №033 від 01.06.2014 ПП «ЕНОТЕК» поставлено позивачу товар (косметичні вироби в асортименті, масло шавлієве). Поставку товару оформлено видатковими накладними №24 від 28.02.2015, №23 від 28.02.2015, №22 від 27.02.2015, №18 від 27.02.2015, №21 від 26.02.2015, № 19 від 26.02.2015, №16 від 26.02.2015, №15 від 25.02.2015, №31 від 31.03.2015, №30 від 31.03.2015, №28 від 27.03.2015, №27 від 20.03.2015, №26 від 11.03.2015 та податковими накладними №7 від 25.02.2015, №8 від 26.02.2015, №10 від 27.02.2015, №11 від 26.02.2015, №12 від 27.02.2015, №13 від 27.02.2015, №14 від 28.02.2015, №15 від 28.02.2015, №1 від 26.02.2015, №3 від 11.03.2015, №4 від 20.03.2015, №7 від 31.03.2015, №8 від 31.03.2015, №5 від 27.02.2015.

Вказані податкові накладні внесені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за лютий 2015 року, за березень 2015 року.

Вартість отриманої продукції склала 3665730,61 грн., в тому числі ПДВ - 610955,10грн.

Товар перевозився водієм перевізника на замовлення ПП «ЕНОТЕК» автомобілем Таврія пікап, державний номер НОМЕР_2. Перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними.

Копії всіх вищезазначених документів долучені до матеріалів справи.

Згідно декларації з податку на додану вартість ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» включено до складу податкового кредиту за лютий 2015 року суму ПДВ 280724,08 грн. при здійсненні правовідносин з ПП «ТЕХНОВІСТ» ().

Як встановлено з матеріалів справи, 01.06.2014 року між ПП «ТЕХНОВІСТ» (постачальник) та ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» (покупець) укладено договір поставки товару №22/14 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору постачальник зобов'язується передати покупцю, а покупець замовити, прийняти та оплатити товар. Товар постачається партіями. Розмір партіями товару визначається на підставі замовлення, поданого покупцем, та підтверджується накладною на відпуск товару, виписаною постачальником. (п.2.1 Договору). Ціна за одиницю товару і за партію товару в цілому узгоджується сторонами і відображається в накладних на товар, включаючи ПДВ (п. 3.1 Договору). Поставка товару здійснюється на склад покупця на умовах DDP (міжнародні правила торгівельної палати Інкотермс-2010) транспортом постачальника та за його рахунок, якщо інше не визначено по взаємній домовленості сторін (п.4.1.1 Договору). Відповідно до п.3.5 Договору розрахунок за кожну партію (поставку) товару повинен бути здійснений покупцем протягом 90 календарних днів з моменту поставки (приймання-передачі) товару, що супроводжується підписанням покупцем накладної про отримання відповідної партії товару.

На замовлення ПП «ТЕХНОВІСТ» поставщиком здійснено поставку товару (косметичні вироби в асортименті, масло шавлієве, вода очищена, масло розове), яку оформлено видатковими накладними №13 від 27.02.2015, №12 від 27.02.2015, №11 від 25.02.2015, №10 від 25.03.2015, №9 від 23.02.2015, №8 від 18.02.2015, №7 від 16.02.2015 та податковими накладними №1 від 16.02.2015, №2 від 18.02.2015, №3 від 23.02.2015, №4 від 25.02.2015, №5 від 25.02.2015, №6 від 27.02.2015, №7 від 27.02.2015.

Вказані податкові накладні внесені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за лютий 2015 року.

Вартість отриманої продукції склала 1684344,46 грн., в тому числі ПДВ - 280724,08 грн.

Товар перевозився водієм перевізника на замовлення ПП «ТЕХНОВІСТ» автомобілем Таврія Пікап, державний номер НОМЕР_2.

Вказана обставина підтверджується товарно-транспортними накладними від 27.03.2015, 25.02.2015, 23.02.2015, 18.02.2015,16.02.2015.

Копії всіх вищезазначених документів долучені до матеріалів справи.

Також, з матеріалів справи встановлено, що згідно декларації з податку на додану вартість ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» включено до складу податкового кредиту за березень 2015 року суму ПДВ 150000,36 грн. при здійсненні правовідносин з ТОВ «ТОРНАДО МАКС» ().

Так, судом з'ясовано, що 02 березня 2015 року між ТОВ «ТОРНАДО МАКС» (постачальник) та ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» (покупець) укладено договір постачання товару №3, за умовами якого, постачальник зобов'язується передати покупцю, а покупець замовити, прийняти та оплатити товар. Товар постачається партіями. Розмір партіями товару визначається на підставі замовлення, поданого покупцем, та підтверджується накладною на відпуск товару, виписаною постачальником. (п.2.1 Договору). Ціна за одиницю товару і за партію товару в цілому узгоджується сторонами і відображається в накладних на товар, включаючи ПДВ (п. 3.1 Договору). Поставка товару здійснюється на склад покупця на умовах DDP (міжнародні правила торгівельної палати Інкотермс-2010) транспортом постачальника та за його рахунок, якщо інше не визначено по взаємній домовленості сторін (п.4.1.1 Договору).

В рамках Договору №3 від 02.03.2015 ТОВ «ТОРНАДО МАКС» поставлено позивачу товар (косметичні вироби в асортименті). Поставку товару оформлено видатковими накладними №3 від 30.03.2015, №2 від 25.03.2015, №1 від 24.03.2015 та податковими накладними №1 від 24.03.2015, №2 від 25.03.2015, №3 від 30.03.2015.

Вказані податкові накладні внесені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за березень 2015 року.

Вартість отриманої продукції склала 900002,18 грн., в тому числі ПДВ - 150000,36 грн.

Товар перевозився водієм перевізника на замовлення ТОВ «ТОРНАДО МАКС» автомобілем Таврія пікап, державний номер НОМЕР_2. Перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними від 30.03.2015, від 25.03.2015, від 24.03.2015.

Копії всіх вищезазначених документів долучені до матеріалів справи.

Крім цього, з матеріалів справи встановлено, що згідно декларації з податку на додану вартість ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» включено до складу податкового кредиту за березень 2015 року суму ПДВ 142022,75 грн. при здійсненні правовідносин з ТОВ «ТОРЕНТ ПРОМ» ().

Так, судом з'ясовано, що 01 березня 2015 року між ТОВ «ТОРЕНТ ПРОМ» (постачальник) та ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» (покупець) укладено договір постачання товару №34, за умовами якого, постачальник зобов'язується передати покупцю, а покупець замовити, прийняти та оплатити товар. Товар постачається партіями. Розмір партіями товару визначається на підставі замовлення, поданого покупцем, та підтверджується накладною на відпуск товару, виписаною постачальником. (п.2.1 Договору). Ціна за одиницю товару і за партію товару в цілому узгоджується сторонами і відображається в накладних на товар, включаючи ПДВ (п. 3.1 Договору). Поставка товару здійснюється на склад покупця на умовах DDP (міжнародні правила торгівельної палати Інкотермс-2010) транспортом постачальника та за його рахунок, якщо інше не визначено по взаємній домовленості сторін (п.4.1.1 Договору).

Відповідно до умов Договору №34 від 01.03.2015 ТОВ «ТОРЕНТ ПРОМ» поставлено позивачу товар (косметичні вироби в асортименті). Поставку товару оформлено видатковими накладними №3 від 27.03.2015, №2 від 27.03.2015, №1 від 23.03.2015 та податковими накладними №1 від 23.03.2015, №3 від 27.03.2015, №2 від 27.03.2015.

Вказані податкові накладні внесені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за березень 2015 року.

Вартість отриманої продукції склала 852136,52 грн., в тому числі ПДВ - 142022,75 грн.

Товар перевозився водієм перевізника на замовлення ТОВ «ТОРЕНТ ПРОМ» автомобілем Таврія пікап, державний номер НОМЕР_2. Перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними від 27.03.2015, від 23.03.2015.

Копії всіх вищезазначених документів долучені до матеріалів справи.

Окрім того, згідно декларації з податку на додану вартість ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» включено до складу податкового кредиту за березень 2015 року суму ПДВ 123001,53 грн. при здійсненні правовідносин з ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ» ().

Так, судом встановлено, що 01 березня 2015 року між ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ» (постачальник) та ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» (покупець) укладено договір постачання товару №8, за умовами якого, постачальник зобов'язується передати покупцю, а покупець замовити, прийняти та оплатити товар. Товар постачається партіями. Розмір партіями товару визначається на підставі замовлення, поданого покупцем, та підтверджується накладною на відпуск товару, виписаною постачальником. (п.2.1 Договору). Ціна за одиницю товару і за партію товару в цілому узгоджується сторонами і відображається в накладних на товар, включаючи ПДВ (п. 3.1 Договору). Поставка товару здійснюється на склад покупця на умовах DDP (міжнародні правила торгівельної палати Інкотермс-2010) транспортом постачальника та за його рахунок, якщо інше не визначено по взаємній домовленості сторін (п.4.1.1 Договору).

В рамках Договору №8 від 01.03.2015 ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ» поставлено позивачу товар (косметичні вироби в асортименті). Поставку товару оформлено видатковими накладними №10 від 27.03.2015, №11 від 31.03.2015 та податковими накладними №12 від 31.03.2015, №11 від 27.03.2015.

Вказані податкові накладні внесені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за березень 2015 року.

Вартість отриманої продукції склала 738009,17 грн., в тому числі ПДВ - 123001,53 грн.

Товар перевозився водієм перевізника на замовлення ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ» автомобілем МАН, державний номер НОМЕР_1. Перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними від 26.03.2015, від 31.03.2015.

Копії всіх вищезазначених документів долучені до матеріалів справи.

Також, як свідчать матеріали справи, згідно декларації з податку на додану вартість ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» включено до складу податкового кредиту за березень 2015 року суму ПДВ 99992,49 грн., за квітень 2015 року суму ПДВ 310089,24 грн. при здійсненні правовідносин з ПП«АЛЬТКОМ» ().

Так, судом встановлено, що 01 березня 2015 року між ПП«АЛЬТКОМ (постачальник) та ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» (покупець) укладено договір постачання товару №4, за умовами якого, постачальник зобов'язується передати покупцю, а покупець замовити, прийняти та оплатити товар. Товар постачається партіями. Розмір партіями товару визначається на підставі замовлення, поданого покупцем, та підтверджується накладною на відпуск товару, виписаною постачальником. (п.2.1 Договору). Ціна за одиницю товару і за партію товару в цілому узгоджується сторонами і відображається в накладних на товар, включаючи ПДВ (п. 3.1 Договору). Поставка товару здійснюється на склад покупця на умовах DDP (міжнародні правила торгівельної палати Інкотермс-2010) транспортом постачальника та за його рахунок, якщо інше не визначено по взаємній домовленості сторін (п.4.1.1 Договору).

В рамках Договору №4 від 01.03.2015 ПП «АЛЬТКОМ» здійснено поставку товару (косметичні вироби в асортименті) позивачу. Поставку товару оформлено видатковими накладними №1 від 27.03.2015, №2 від 30.03.2015, №3 від 30.03.2015, №9 від 30.04.2015, №8 від 29.04.2015, №7 від 27.04.2015, №6 від 21.04.2015, №5 від 15.04.2015, №4 від 06.04.2015 та податковими накладними №1 від 27.03.2015, №3 від 30.03.2015, № 2 від 30.03.2015, № 1 від 06.04.2015, №2 від 15.04.2015, №3 від 21.04.2015, №6 від 29.04.2015, №7 від 30.04.2015, №5 від 27.04.2015.

Вказані податкові накладні внесені до реєстру виданих та отриманих податкових накладних за березень 2015 року, квітень 2015 року.

Вартість отриманої продукції склала 1860535,43 грн., в тому числі ПДВ - 310089,24 грн.

Товар водієм перевізника на замовлення ПП«АЛЬТКОМ», автомобілем МАН, державний номер НОМЕР_1. Перевезення підтверджується товарно-транспортними накладними від 27.03.2015, від 30.03.2015, від 29.04.2015, від 27.04.2015, від 21.04.2015, від 15.04.2015, від 06.04.2015.

Копії всіх вищезазначених документів долучені до матеріалів справи.

Як вбачається з акту перевірки, предметом та метою проведеної відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки було своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.02.2015 по 30.04.2015.

У висновках Акту перевірки зазначено, що позивачем порушено пп.14.1.36, пп.14.1.181 п. 14.1, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.198.1, п.198.3 Податкового кодексу України. У зв'язку з чим позивачем занижено податок на додану вартість, що стало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 21 липня 2015 року.

Підпунктом 14.1.181, пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу; бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Положеннями п. 198.2 ПК України передбачено, щодатою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події,що відбуласяраніше:дата списаннякоштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової деклараціїпопередньогоперіоду.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того,чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.3 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг,але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом,спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відповідно до пункту 2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 21.12.2010 №969 (який набрав чинності з 10.01.2011), податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Отже, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Ставлячи під сумнів вказані вище господарські операції податковий орган посилається на те, що у наданих до перевірки товарно-транспортних накладних відсутні П.І.П. та посада осіб: які дозволили відпуск товарів, які здали товар, водія-експедитора, відповідальної особи вантажовідправника, відповідальної особи вантажоодержувача. Крім цього, товарно-транспортні накладні не містять найменування організації, що виконувала навантажування та розвантажування, масу брутто (т), час прибуття та вибуття, витрачений час, підписи відповідальних осіб.

З урахуванням неможливості ідентифікації осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій (при відвантаженні та отриманні товару, навантажувальних та розвантажувальних робіт) відповідач дійшов висновку стосовно неможливості отримання зазначених товарів позивачем від ПП «Промресурс - Інструмент», ПП «ЕНОТЕК», ПП «ТЕХНОВІСТ», ТОВ «ТОРНАДО МАКС», ТОВ «ТОРЕНТ ПРОМ», ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ», ПП «АЛЬТКОМ».

Крім цього, проведеним аналізом Єдиного реєстру податкових накладних по вищевказаним контрагентам позивача, податковим органом встановлено невідповідність придбаного та реалізованого товару, податкові накладні, виписані підприємствами постачальниками в адресу ПП «Техновіст» з номенклатурою товару, яка є не ідентичною відповідно до виписаних податкових накладних в адресу ТОВ «ВКФ «ЕЛТА» підприємствами ПП «Промресурс - Інструмент», ПП «ЕНОТЕК», ПП «ТЕХНОВІСТ», ТОВ «ТОРНАДО МАКС», ТОВ «ТОРЕНТ ПРОМ», ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ», ПП «АЛЬТКОМ». Номенклатура товару у більшості містить код УКТ ЗЕД (є імпортованими), проте всі зазначені контрагенти не є імпортерами.

Також, ДПІ У Комунарському районі в своєму акті перевірки №1869/08-27-2203/23790967 від 14.07.2015 посилається на проведений аналіз податкової звітності та інформаційних баз та податкову інформацію отриману від інших податкових інспекцій щодо контрагентів позивача.

Так, відповідно до податкової інформації ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області щодо ПП «ТЕХНОВІСТ» від 22.06.2015 №1480/8/08-29-22-0206/907, підприємство за податковою адресою не знаходиться - листи направлені з повідомленням про вручення за податковою адресою підприємства, повертаються до ДПІ з відміткою пошти «за зазначеною адресою не значиться»; ПП «ТЕХНОВІСТ» маніпулює податковою звітністю, при цьому неможливо встановити виробника придбаного товару та дослідити реалізацію товару по ланцюгу постачання.

Згідно податкової інформації ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя щодо ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ» від 16.06.2015 №12587/08-30-22-02/13634054, не встановлено факт отримання товарів (послуг) ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ» від контрагентів-продавців, у зв'язку з відсутністю заявленого вхідного податкового кредиту, а також інших первинних документів. Аналізом зареєстрованих податкових накладних постачальниками наявні факти коли товар, що було реалізовано не придбавається, а відбувається лише документальне оформлення операцій з реалізації інших товарів, робіт, послуг на адресу покупців, тобто фактично відбувається «розрив» ланцюга постачання, з чого можна зробити висновок лише про документальне оформлення операцій з придбання та поставки товарів, або зі штучного збільшення вартості товарів, робіт, послуг по ланцюгу поставки.

Згідно податкової інформації ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя щодо ПП «АЛЬТКОМ» від 07.07.2015 №77/22-03/34155541 по ПП «АЛЬТКОМ» на підтверджено поставку товарів (послуг) в адресу ТОВ «ВКФ «ЕЛТА». ПП «АЛЬТКОМ» не надані на запит ДПІ пояснення та їх документальне підтвердження з питань придбання товарів у ТОВ «І-СОФ».

Проте суд не може погодитися із такою позицією відповідача з наступних підстав.

На підтвердження здійснення господарських операцій за договорами позивачем до суду надано податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, які було досліджено судом.

З матеріалів справи також встановлено, що на момент укладення та виконання договорів постачання, контрагенти позивача мали зареєстровані у встановленому порядку установчі документи та цивільну дієздатність згідно з чинним законодавством, були зареєстрований як платники податку на додану вартість.

Матеріали справи містять листи контрагентів «Промресурс - Інструмент» від 18.09.2015 №18/09-10, ПП «ЕНОТЕК» від 16.09.2015 №021,ТОВ «Техновіст» від 15.05.2015 №016, ТОВ «ТОРНАДО МАКС» від 21.09.2015 №7/21, ТОВ «ТОРЕНТ ПРОМ» від 18.09.2015 №006, ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ» від 15.09.2015 №15/09-1, ПП «АЛЬТКОМ» від 17.09.2015 №17/09-1 та додатки до цих листів, які свідчать про те, що:

- вказаними підприємствами включено до податкових зобов'язань декларації з податку на додану вартість за перевіряємий період по взаємовідносинам з ТОВ «ВКФ «ЕЛТА»;

- всі первинні документи підписані посадовими особами контрагентів;

- податкові накладні зареєстровані належним чином, в підтвердження чого наданні квитанції;

- декларації за перевіряємий період подані контрагентами до податкових органів у встановлені терміни, що підтверджено квитанціями;

-податок на додану вартість сплачений контрагентами до Державного бюджету України.

Суд зазначає, що податкові накладні, наявні в матеріалах справи, виписані ПП «Промресурс - Інструмент», ПП «ЕНОТЕК», ПП «ТЕХНОВІСТ», ТОВ «ТОРНАДО МАКС», ТОВ «ТОРЕНТ ПРОМ», ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ», ПП «АЛЬТКОМ» для документального оформлення виконання умов договорів, містять відомості про адресу місцезнаходження покупця та продавців, одиниці виміру товару, кількість товару, ціну товару, тому відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності. Будь-яких порушень щодо оформлення податкових накладних не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів відсутні, що не заперечується і відповідачем в акті перевірки. Податкові накладні видані особою, яка на час здійснення господарських операцій зареєстрована суб'єктом підприємницької діяльності, платником податку на додану вартість.

Суми податку на додану вартість за вказаними податковими накладними включено до податкового кредиту лютого, березня 2015 року, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, що відповідає даним додатку 5 до податкової декларації з ПДВ та даним декларації з ПДВ за лютий, березень 2015 року.

З усіма постачальниками товарів, крім ТОВ «ТОРНАДО МАКС» та ТОВ «ТОРЕНТ ПРОМ» позивачем проведено частковий або повний розрахунок за поставлений товар, в підтвердження чого надані витяги по банківським рахункам.

За таких обставин, немає підстав для не включення сум податку на додану вартість по вказаних податкових накладних до складу податкового кредиту позивача.

Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України № 996-ІV від 16.07.1999 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 996-ІV) передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Статтею 1 Закону № 996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.

Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд дійшов висновку, що наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача щодо незаконності віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є необґрунтованим, що зумовлює відсутність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Вказані ж в Акті висновки є суто суб'єктивною думкою податкового органу яка ґрунтується на припущеннях.

Що стосується товарно-транспортних накладних, які містили незаповнені графи, суд вважає, що окремі недоліки у заповненні товарно-транспортних накладних не можуть вважатися беззаперечними доказами відсутності господарських операцій (при відвантаженні та отриманні товару, навантажувальних та розвантажувальних робіт), а також не можуть свідчити про неотримання товарів позивачем від контрагентів.

Щодо посилання податкового органу на податкову інформацію отриману від інших податкових інспекцій щодо контрагентів позивача, суд вважає, що сама по собі перевірка органами ДПІ контрагентів постачальника в ланцюгу постачання товару та висновки про не підтвердженість факту реального здійснення господарських операцій з його окремими контрагентами не є доказами фіктивності поставки товару позивачу.

Здійснений податковим органом аналіз Єдиного реєстру податкових накладних, з якого податковим органом по ланцюгу постачання товару не вдалося встановити походження товару не є доказами фіктивності поставки товару позивачу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційної фірми «ЕЛТА» не наділене повноваженнями здійснювати контроль та перевірку господарської діяльності своїх контрагентів, та не має можливості перевіряти обставини придбання товару постачальниками.

До того ж, ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер відповідальності юридичної особи.

Крім того, відповідачем до суду не надано доказів наявності обвинувального вироку відносно посадових (службових) осіб підприємств-контрагентів та наявності рішення суду про визнання угод недійсними.

Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду України, викладеною у постановах від 09 вересня 2008 року у справі № 21-500во08 та від 01 червня 2010 року у справі № 21-573во10.

Згідно ст.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції" ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковим для правозастосування органами правосуддя.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 22 січня 2009 року у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) визначено, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність свого рішення.

Враховуючи наведене, позивач у відповідності до норм Податкового кодексу України правомірно включив до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість по господарських операціях з ПП «Промресурс - Інструмент», ПП «ЕНОТЕК», ПП «ТЕХНОВІСТ», ТОВ «ТОРНАДО МАКС», ТОВ «ТОРЕНТ ПРОМ», ТОВ «ГІДРОЛАЙН КОНТРОЛ», ПП «АЛЬТКОМ».

Також, суд дійшов висновку, що податковий кредит підтверджений відповідними первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку та наявний зв'язок витрат позивача з його господарською діяльністю.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, а тому податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 21 липня 2015 року № слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційної фірми «ЕЛТА» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Комунарському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 21 липня 2015 року №.

3. Судові витрати в сумі 43114 (сорок три тисячі сто чотирнадцять) гривень 94 копійки присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційної фірми «ЕЛТА» за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко