Справа № 826/6531/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 826/6531/15
Суддя доповідач Губська О.А.
У Х В А Л А

26 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Губська О.А., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2015 року у справі за позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, треті особи Головний державний виконавець відділу ДВС Барського РУЮ Тартачний В.В. Старший державний виконавець відділу ДВС Лугинського РУЮ Карпенко С.М. Державний виконавець відділу ДВС Драбівського РУЮ Куць М.М. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, треті особи Головний державний виконавець відділу ДВС Барського РУЮ ТартачнийВ.В., Старший державний виконавець відділу ДВС Лугинського РУЮ Карпенко С.М., Державний виконавець відділу ДВС Драбівського РУЮ Куць М.М., в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.11.2014 № 01.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій контролюючий орган просив його скасувати, та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 4 листопада 2015 року залишив її без руху, оскільки її було оформлено з порушенням вимог статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, всупереч вимог Закону України "Про судовий збір", а також ч. 6 ст. 187 КАС України, до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору.

Апелянту встановлено десятиденний строк з моменту отримання даної ухвали для усунення наведених у ній недоліків.

Матеріалами справи підтверджується, що копію даної ухвали апелянт отримав 09.11.2015.

На виконання установлених судом вимог, відповідач 18.11.2015 надав апеляційному суду клопотання, в якому просив звільнити його від сплати судового збору, мотивуючи власні доводи відсутністю можливості сплатити судовий збір у зв'язку із відсутністю у 2015 році коштів на цю мету, на підтвердження чого, надано копії кошторисів на 2015 рік ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Такі доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким серед іншого скасовано встановлені раніше для податкового органу пільги щодо його сплати, Кабінет Міністрів України було зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів.

Аналогічну позицію підтримує і Верховний Суд України в ухвалі від 27 жовтня 2015 року.

Крім того, суд звертає увагу, що приписами частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена норма кореспондується зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» в силу положень частин 1 та 2 якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначені норми дають підстави для висновку, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов'язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання враховує майновий стан сторони.

Поряд із цим, Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» акцентував увагу на тому, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

За правилами частин 1 та 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суд звертає увагу, що при зверненні із позовом, позивач виконав покладений на нього процесуальний обов'язок зі сплати судового збору, в свою чергу, відповідач, будучи органом державної влади, звертаючись з апеляційною скаргою, власного обов'язку щодо його сплати не виконав.

Отже, апелянт недоліків апеляційної скарги у встановлений строк не усунув.

Відповідно до частини 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись ст.ст.108, 189, 212 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2015 року у справі за позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, треті особи Головний державний виконавець відділу ДВС Барського РУЮ Тартачний В.В. Старший державний виконавець відділу ДВС Лугинського РУЮ Карпенко С.М. Державний виконавець відділу ДВС Драбівського РУЮ Куць М.М. про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. ст. 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Губська