Справа № 2-а-2816/2010
Суддя: Воронкін О. А.
Дата ухвалення: 2010-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-а-2816
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в порядку письмового провадження)

02 грудня 2010 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Воронкіна О.А.,

за участі сторін:

позивача не зявилася,

представника відповідача не зявилася,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Старобільську адміністративну справу за

адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в

Старобільському районі про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання нарахувати та виплатити

недоплаченого щомісячного соціального підвищення до пенсії «Дітям війни»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду

України в Старобільському районі (далі УПФ) про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання

нарахувати та виплатити недоплаченого щомісячного соціального підвищення до пенсії «Дітям війни», у якому

просить суд визнати неправомірною бездіяльність УПФ щодо не нарахування і невиплати їй, як «Дитині війни»

щомісячного соціального підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за період

22.05.2008року по 31.12.2008 року; за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року; та за період з 01.01.2010

року по 18.11.2010 року; зобовязати УПФ нарахувати і виплатити щомісячне соціальне підвищення до пенсії

за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за період 22.05.2008 року по 31.12.2008 року; за період з

01.01.2009року по 31.12.2009 року, та за період з 01.01.2010 року по 18.11.2010 року, виходячи з розміру

мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30%

мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне

пенсійне страхування

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона є дитиною війни і відповідно до ст.6

Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй повинна виплачуватись щомісячне соціальне

підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2007 році їй така пенсія не виплачувалась, а у

2008-2010 роках виплачувалась частково в розмірі 10%. Відповідач відмовляється нарахувати і виплатити

передбачену законом вказану допомогу. Крім того, її законні права було обмежено шляхом прийняття окремих

неконституційних положень законів, а також їй не було повідомлено про належні їй суми допомоги. Про

порушення прав їй стало відомо після того, як вона звернулася до УПФ і їй в доплаті було відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи

повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача - Управління Пенсійного Фонду України по Старобільському району в

судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В своїй

письмовій заяві просить суд розглянути справу у її відсутності. Надала суду письмові заперечення проти

позову.

Відповідно до вимог ч.З ст.122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку

письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши докази по справі, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає

частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідношення:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус дитини війни, що підтверджується

пенсійним посвідченням і не оспорюється відповідачем УПФ.

У зв'язку з чим відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-1V від 18

листопада 2004 року, що набрав чинності з 01 січня 2006 року, - з 1 січня 2006 року передбачено, що дітям війни пенсії

або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,

підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, - позивач має право на підвищення пенсії на 30%

мінімальної пенсії за віком.

Управління Пенсійного фонду відмовило в такій доплаті з тих підстав, що фінансування таких виплат

законодавчо не врегульовано і кошти на ці виплати не передбачені. При цьому УПФ у 2007 році передбачені ст. 6 Закону

України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком позивачу не

сплачувало взагалі, а у 2008-2009 роках сплачувало частково у розмірі 10%, що підтверджується розрахунком та виплатою

надбавки до пенсії, вказаним у письмових запереченнях відповідача

Статтею 19 Конституції У країни встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування,

їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та

законами України.

Згідно із ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» №489-У від 19 грудня 2006

року, - у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної

соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист

дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус

ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для

учасників війни.

Відповідно до п. 12 ст. 71 цього Закону з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом

зупинена на 2007 рік дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп2007 визнані такими, що не

відповідають Конституції України (є неконституційними), у тому числі п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний

бюджет України на 2007 рік».

Статтею 62 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік від 19 грудня 2006 року №

489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року (Урядовий курєр від 23 грудня 2006 року), зі змінами Законом

України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в новій редакції з 28 березня 2007 року ("Урядовий курєр

та Голос України від 28 березня 2007 року), - прожитковий мінімум для особи, яка втратила працездатність,

визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня - 410 гривень 06 коп., з 1 жовтня - 415 гривень 11 коп.

Таким чином, суд вважає, що починаючи з 09 липня 2007 року, тобто з моменту рішення Конституційного суду

України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, яким визнані такими, що не відповідають Конституції України (є

неконституційними), у тому числі п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», -

відповідач при виплаті позивачу доплати до пенсії дітям війни повинен був виходити з зазначеної суми

УПФ у 2007 році не сплачувало позивачу вказану доплату взагалі, що підтверджується розрахунком та виплатою

надбавки «Дітям війни», викладеним у письмових запереченнях відповідача.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів

України» № 108-УІ від 28.12.2007 року внесені зміни в ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»,

відповідно до яких дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної

соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої

для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року положення п. 28 р. II

«Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008

рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо внесення змін в ст. 6 Закону України

«Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

При цьому суд звертає увагу на те, що положення статей, які визнані неконституційними, відповідно до

частини 2 статті 152 Конституції України втрачають чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом

України, тобто з 09 липня 2007 року та з 22 травня 2008 року відповідно.

Статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» встановлений прожитковий

мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01.01.2008 року - 470 грн., 01.04.2008 року - в сумі 481

грн., з 01.07.2008 року - в сумі 482 грн., з 01.10.2008 року -498 грн.

Таким чином, починаючи з 22.05.2008 року відповідач при виплаті позивачу доплати до пенсії дітям війни

повинен був виходити з зазначених сум.

Враховуючи, що позивачу починаючи з 01.01.2008 року сплачується підвищення до пенсії у розмірі 10

% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 22.05.2008 року до 31.12.2008

року відповідач повинен до нарахувати та сплатити позивачу недоплачену суму.

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року № 835-УІ

та ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від

20.10.2009року № 1646- VI встановлений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з

01.01.2009року 498 грн., з 01.11.2009 року - 573 грн.

У 2009 році ніяких змін до діючого законодавства - щодо внесення змін в ст. 6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни», - не було, а тому вказана норма Закону діяла у 2009 році.

Таким чином, починаючи з 01.01.2009 року відповідач при виплаті позивачу доплати до пенсії дітям війни

повинен був виходити з зазначених сум.

Враховуючи, що позивачу починаючи з 01.01.2009 року сплачується підвищення до пенсії у розмірі 10

% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009

року відповідач повинен до нарахувати та сплатити позивачу недоплачену пенсію.

Статтею 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 року № 2154-VI

встановлений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01.01.2010 року 695 грн., з

01.04.2010року - 706 грн., з 01.07.2010 року - 709 грн., з 01.11.2010 року - 723 грн., з 01.12.2010 року - 734 грн.

Таким чином, починаючи з 01.01.2010 року відповідач при виплаті позивачу доплати до пенсії дітям війни

повинен був виходити з зазначених сум.

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до вимог ст.147 Конституції України, - визнання

неконституційними законів України є виключно компетенцією Конституційного Суду України.

Суд також враховує, що ч. 1 ст.З Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоровя, честь

і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю.

Суд вважає, що вимога ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26

грудня 2008 року № 835-УІ, якою було надане право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати

розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної

заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними

програмами, в даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки на виконання вищезазначеної норми

Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої постанови щодо встановлення в 2009 році розміру

підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «дитина війни». Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів

України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремої категорії громадян»

передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни,

гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного

довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії,

підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня - 49,8 гривні,

проте вказана Постанова Кабінету Міністрів протиречить принципам верховенства права.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 15 липня 1999 року № 966-Х IV «Про

прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної

плати та мінімальної пенсії за віком.

Крім того, статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету

Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до

законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах

асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним

критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні

відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист

дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії повинні здійснюватися

відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни»

Законом України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 5 жовтня 2000

року №2017-111, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі

мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України „Про загальнообов'язкове

державне пенсійне страхування" № 1058-1У встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які

втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, оскільки чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за

правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №

1058-ІУ від 09 липня 2003 року, іншого закону або нормативно-правового акту, який визначив би цей розмір

або встановлював інший, немає, застосуванню підлягає саме стаття 28 Закону України „Про

загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-

XII від 05.11.1991 року у редакції Закону України № 2981 - III від 17.01.2002 року, - пенсійне забезпечення

відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України. Згідно пункту 1 Положення

про Пенсійний фонд України, - Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює

керівництво та управління солідарною системою загальнообовязкового державного пенсійного страхування,

провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати,

забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших

соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України,

здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України. Діяльність Пенсійного

фонду України спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та

соціальної політики України.

Згідно абзацу 1 пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента

України від 1 березня 2001 року № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої

влади. На нього покладено обовязок призначення пенсії, підготовки документів для їх виплати, забезпечення

своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, інших соціальних виплат, які згідно із

законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, здійснює контроль за цільовим

використанням коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до положень пункту 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах,

містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України

30.04.2002 №8-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 25.02.2008 № 5-5 ), - управління

Пенсійного фонду України (далі Фонд) у районах, містах і районах у містах (далі Управління) є органами

Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях,

містах Києві та Севастополі (далі регіональні управління), що разом з цими управліннями утворюють

систему органів Фонду та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії покладено на органи Пенсійного фонду

України.

Таким чином суд задовольняє позов в повному обсязі

Суд вважає, що позивачка не пропустила строк звернення до суду за захистом своїх прав, оскільки

позивач у жовтні 2010 року зверталася до УПФ з заявою щодо одержання надбавки дітям війни, однак

18.11.2010 року їй було відмовлено в цьому. Тому суд вважає, що позивачка дізналася про порушення своїх

прав, свобод і інтересів з 18.11.2010 року, тобто з моменту, коли їй було відмовлено в надбавці до пенсії УПФ.

Також суд приймає до уваги, що відповідно до ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», -

нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більше як за З

роки перед зверненням за одержанням пенсії; суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає

або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Аналогічні положення

містяться і у ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Крім того, суд враховує, що строк позовної давності відрізняється від строку, вказаному у ст.87

Закону України «Про пенсійне забезпечення» і ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне

пенсійне страхування», який є строком, за який може бути стягнута певна сума пенсії.

Також суд враховує, що відповідно до преамбули і п. 13 розділу XV Прикінцевих положень Закону

України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» під розміром і виплатою пенсії

розуміється пенсія з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та

пенсій за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством.

Таким чином, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення пенсії на 30%

мінімальної пенсії за віком, включено до пенсії.

Відповідно до вимог ст.88 КАС України суд звільняє позивача від сплати судових витрат, враховуючи

його майновий стан, оскільки він є пенсіонером і отримує незначну пенсію.

Відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.34 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів

України «Про державне мито» від 30.04.1993 року № 43-93 з наступними змінами.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача УПФ проти позову, оскільки обґрунтування

відповідача протиречать вимогам діючого законодавства, про що суд вказав вище в своєму рішенні. Посилання

відповідача на відсутність коштів не приймається до уваги, оскільки протиречить принципам верховенства

права. Також не можуть бути взяті до уваги доводи УПФ щодо неврегульованості механізму реалізації

положень статті 6 Закону № 2195-ІУ.

4

На підставі наведеного і ст.ст.6, 8, 19, 22, 46, 92 Конституції України, ст.6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни», положеннями Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне

страхування , ст. 62 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, ст.58 та п.28 розділу II

Закону України «Про Державний бюджет У країни на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів

України», положеннями Закону України Про прожитковий мінімум , ст.87 Закону України «Про пенсійне

забезпечення», рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 р. від 09.07.2007 року, рішення

Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року, ст.54 Закону України «Про Державний бюджет

України на 2009 рік» від 26.12.2008 року № 835-У1 , ст.1 Закону України «Про встановлення прожиткового

мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року № 1646- VI, ст.52 Закону України «Про

Державний бюджет України на2010рік» від 27.04.2010 року № 2154-УІ, керуючись ст.ст. 2,4,5, 9,11, 12, 17,18,

112, 122, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі

про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання нарахувати та виплатити недоплаченого щомісячного

соціального підвищення до пенсії «Дітям війни» задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі

Луганської області щодо нездійснення нарахування і належних виплат ОСОБА_1 як «дитині

війни» недоплаченої пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за період 22.05.2008 року по

31.12.2008 року; за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, та за період з 01.01.2010 року по 18.11.2010

року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області

нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену пенсію, як дитині війни виходячи з розміру

мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30%

мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне

пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, за

період 22.05.2008 року по 31.12.2008 року; за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, та за період з

01.01.2010 року по 18.11.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судових витрат.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного

адміністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.З ст. 167 КАС України, а також

прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня

отримання копії постанови.

Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті 02 грудня 2010 року.

Суддя О.А.Воронкін