Справа № 559/1765/15-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Юзьвяк Б.Г.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"17" листопада 2015 р. Справа № 559/1765/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю

представника позивачки,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "27" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області скасування постанови про адміністативне правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області, в якому просила визнати недійсною та скасувати постанову №188-ф від 17.06.2015 року про адміністративне правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

В обґрунтування позову зазначила, що дана постанова є незаконною, оскільки, нею були виконані всі вимоги ЗУ "Про архітектурну діяльність", щодо забезпечення контролю за виконанням робіт, а тому, звинувачення в правопорушенні є безпідставними.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області в задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю .

Не погоджуючись з таким рішенням, позивачка звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та неповне з'ясування обставин що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.06.2015 року головним державним інспектором інспекційного відділу у південному регіоні Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області Яковенком В.Ю. у присутності ОСОБА_3 відповідно до ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" згідно з порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю " затвердженим постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 5 на підставі наказу Держархбудінспекції України від 05.01.2015 року №1, направленого для проведення позапланової перевірки від 05.06.2015 року №477 та в зв'язку з зверненням гр.ОСОБА_5 від 27.05.2015 року проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_3.

За результатами перевірки встановлено, що замовником будівництва ОСОБА_3 під час перевірки було надано:дозвіл на виконання будівельних робіт №71 від 15.06.2006 року, виданий Дубенською міською інспекцією ДАБК; робочий проект розроблений ПП "АрхДизайн", м.Дубно; документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій виконуються будівельні роботи, в забудовника відсутній. Робочим проектом передбачено виконати несучі конструкції добудови з цегли керамічної звичайної фактично виконано з будівельних блоків. Будівельні габарити добудови не відповідають запроектованим.

Згідно дозволу на виконання будівельних робіт №71 від 15.06.2006 року виконавцем робіт є ОСОБА_6, технічний нагляд за будівництвом здійснює ОСОБА_7, що станом на момент перевірки не відповідає дійсності. Інформація про зміну технічного нагляду та виконавця робіт ОСОБА_3 в управління інспекції не надавалась. За висновком перевірки технічний нагляд під час виконання будівельних робіт на об'єкті станом на момент перевірки ОСОБА_3 не забезпечено. Контроль за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, також контроль за якістю виконаних робіт не здійснюється. Має місце порушення ч.2 ст.11 Закону України "Про архітектурну діяльність".

05.06.2015 року Інспекцією виданий позивачу припис зупинити будівництва на об'єкті в термін до 25.06.2015 року, у разі необхідності, забезпечити введення технічного нагляду.

Того ж дня був складений протокол про адміністративне правопорушення на позивачку та постановою заступника начальника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області від 17.06.2014 року №188-Ф позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.17 ст.96 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що заявлені в ньому вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ч.17 ст.96 КУпАП вона передбачає відповідальність за "Незабезпечення замовником здійснення авторського нагляду у випадках, коли такий нагляд є обов'язковим згідно з вимогами законодавства".

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно до ч. 2 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до акту перевірки, позапланова перевірка проводилася відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553.

Як слідує з акту перевірки позивачкою були надані перевіряючим дозвіл на виконання будівельних робіт №71 від 15.06.2006 року (а.с.22, 68). З наданого дозволу слідує, що виконавцем робіт є ПП "Дубнобудпроект", виконроб ОСОБА_6 Також у цьому ж дозволі зазначено про те, що технічний нагляд здійснює ОСОБА_7

Також позивачкою надано перевіряючим угоду про договірну ціну на ведення технічного нагляду від 02.06.2005 року, яка є чинною "до завершення будівництва". Згідно цієї угоди ОСОБА_3. як замовник домовилась із ПП "Арх Дизайн" в особі його директора ОСОБА_7 про здійснення технічного нагляду за добудовою веранд до квартири АДРЕСА_1 (а.с.20).

На думку колегії суддів зазначена угода свідчить, що позивачкою виконано покладені на неї обов'язки щодо забезпечення авторського нагляду, а покази ОСОБА_7, що він фактично не виконував умов цієї угоди не дають підстав вважати її недійсною.

Висновки перевіряючих про те, що здійснення технічного нагляду ОСОБА_9 не відповідає дійсності є надуманими і суперечать вимогам ст.629 ЦК України про обов'язковість договору для виконання сторонами.

Висновки суду першої інстанції, який на підставі показів свідка ОСОБА_9 поставив під сумнів чинність угоди, яка укладена у письмовій формі, також суперечать ст.629 ЦК України. Крім того, згідно ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

До суду не надано жодних доказів, що угода від 02.06.2005 року, яка чинна до завершення будівельних робіт, розірвана в установленому законом порядку.

Нормами ст.ст.245, 280 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адмінправопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені вище доводи свідчать про те, що зазначені вимоги ст.ст. ст.ст.245, 280 КУпАП відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не виконані, а тому оскаржена постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Крім того, за змістом ст.244-6 КУпАП (в редакції на дату винесення постанови) від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення в тому числі і за ч.17 ст.96 КУпАП мали право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, та інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Оскаржена постанова винесена заступником начальника управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області, який на момент її винесення не був уповноваженою особою на розгляд справ про адміністративні правопорушення, оскільки не являвся уповноважено посадовою особою центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

За змістом п.1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 р. № 294 саме Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що законодавством України на момент винесення спірної постанови територіальні підрозділи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю України, які не є центральними органами виконавчої влади, не були уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів i правил під час будівництва.

Відповідні зміни до КУпАП, згідно яких було надано право територіальним підрозділам інспекції розглядати справи про адміністративні правопорушення набули чинності після винесення оскарженої постанови у справі по адміністративне правопорушення.

Відповідно до пп. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, задовольнивши позов частково.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимоги про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, оскільки задоволення цієї вимоги призведе до втручання у дискреційні повноваження органу, якому надано право розглядати справи про адміністративні правопорушення. З цих підстав колегія суддів позов задовольняє частково та скасовує постанову у справі про адміністративне правопорушення №188-ф від 17.06.2015 року як протиправну.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "27" липня 2015 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника управління державної архітектурно-будівельної інспекції Рівненської області від 17.06.2015 №188-ф про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

ОСОБА_10 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області вул. 16 Липня,38,м.Рівне,33028

4-третій особі: - ,