Справа № 826/525/14
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/800/26448/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ліпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА), треті особи - Комунальне підприємство «Київпастранс», Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві, про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дії щодо видання заступником голови КМДА окремого доручення від 17 жовтня 2013 року № 002-3542.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2011 року у справі № 2-988/11 за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Київпастранс» та Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди позов задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_4 66912,44 грн матеріальної шкоди, 10000 грн моральної шкоди, 1200 грн витрат по оплаті автотоварознавчого дослідження, поштові витрати в сумі 30,61 грн, 1700 грн судового збору, 30 грн витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи та 4000 грн витрат по оплаті судової психологічної експертизи, а всього на загальну суму 83873,05 грн. В решті позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 26.04.2012 року рішення суду першої інстанції змінено та стягнено з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_4 366364,68 грн відшкодування матеріальної шкоди та 2370,38 грн витрат, пов'язаних з проведенням діагностичних робіт та зберіганням автомобіля.

01 червня 2012 року Солом'янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-988/11 про стягнення з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_4 суми боргу в розмірі 385695, 67 грн.

На виконання вказаного судового рішення Комунальним підприємством «Київпастранс» на поточний рахунок позивача перераховано кошти на загальну суму 220 000,00 грн. Залишок боргу складає 165 695,67 грн.

17 жовтня 2013 року перший заступник голови КМДА окремим дорученням зобов'язав керівництво Комунального підприємства «Київпастранс» всі поточні надходження щоденно спрямовувати на розрахунки по заробітній платі та нарахування на неї, у зв'язку з чим Комунальне підприємство «Київпастранс» було змушено тимчасово призупинити виплати по погашенню заборгованості позивачу.

Не погоджуючись із призупиненням виплат, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо видання окремого доручення від 17 жовтня 2013 року № 002-3542 в частині, що перешкоджає виконанню рішень Солом'янського районного суду м. Києва від у справі № 2-988/11 та рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2013 року.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації здійснюють функцію управління майном підприємств, установ та організацій, що належать до сфери їх управління. Голови місцевих державних адміністрацій укладають та розривають контракти з їх керівниками.

Статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження виконавчих органів рад щодо управління комунальною власністю, зокрема, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад; заслуховування звітів про роботу керівників підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна; делеговане повноваження: погодження в установленому порядку кандидатур для призначення на посаду керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на відповідній території, які перебувають у державній власності.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до частини 6 вказаної статті своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Враховуючи викладене, окреме доручення першого заступника голови КМДА від 17 жовтня 2013 року № 002-3542 відповідає вимогам законодавства та видане на підставі та спосіб, встановлений законом.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог.

Доводи касаційної скарги про те, що оспорюваним дорученням фактично зупинено виконання судового рішення, не відповідають обставинам справи та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України, якщо суд не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак