Справа № 461/10801/15-а
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2015 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Юрківа О.Р.

при секретарі Бориславському Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил від 25.09.2015 року ,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил від 25.09.2015 року. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ч.3 ст.481 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. Вилучені кошти в розмірі 17000,00 грн. звернуто до Державного бюджету України. Вважає постанову такою що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки постанову прийнято без всебічного розгляду обставин справи. Крім того зазначив, що зазначені транспортні засоби особистого користування були ввезені в Україну не ним, а їх власником ОСОБА_2, про що були надані копії документів з поясненнями. Митним органом було проігноровано те, що через окупацію Криму фактично не було зареєстровано вивезення ОСОБА_2, який проживає у Криму, причіп та квадроцикл, з території України. Просить суд поновити строк на оскарження постанови, визнати протиправною та скасувати постанову №1980/20918/15 від 25.09.2015 року, постановлену заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3С, та повернути йому вилучені кошти на суму 17000,00 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, зазначивши, що оскаржувана постанова прийнята в межах наданих повноважень та у відповідності до норм МК України. Просить відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що транспортні засоби щодо невивезення яких складення протокол про порушення митних правил належать йому.

Заслухавши пояснення представника відповідача, покази свідка, дослідивши інші матеріали справи, суд приходить висновку, що у позові слід відмовити.

Судом встановлено, що протоколом про порушення митних правил від 05.09.2015 року, складеним старшим державним інспектором ВМО№4 м/п «Угринів» Львівської митниці ДФС ОСОБА_4, установлено що 05.09.2015 року близько 22.42 год. громадянин ОСОБА_5 ОСОБА_1 прямував у приватну поїздку до України з ОСОБА_5 через м/п «Угринів» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «Lexus IS220D» д.н.з. L320LP, смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор». У ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про водія ОСОБА_1 до ПІК «Інспектор-2006» та в ЄАІС, було виявлено, що громадянин РП Гелетуха Р. 28.07.2014 року ввіз в Україну через митний пост «Устилуг» Волинської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування, який зареєстрований на території ОСОБА_5, а саме: причіп д.н.з. LZ95361, VIN SWH2360S60S6DB022220; квадроцикл д.н.з. LZ2456 VIN LHJSNNBB3DB000610. Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначені транспортні засоби з митної території України станом на 05.09.2015 року громадянином РП Гелетухою Р. не вивозився у інший митний режим.

Крім того, згідно протоколу, у ОСОБА_1, вилучено грошові кошти у розмірі 17000,00 грн. /а.с.7-10/.

Згідно постанови в справі про порушення митних правил №1980/20918/15 від 25.09.2015 року, постановленої заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3, громадянина ОСОБА_5 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.471 МК України; на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 17 000,00 грн. України; вилучені у ОСОБА_1 кошти в розмірі 17 000,00 грн. звернуто до Державного бюджету України /а.с.11-13/.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2, скерованих до Львівської митниці ДФС, ОСОБА_2 стверджує, що транспортні засоби ввозились транзитом через Україну в Російську Федерацію ним, а не ОСОБА_1 Крім того зазначив, що вивозив транспортні засоби до Криму, проте, через його окупацію, вивезення транспортних засобів не було зареєстроване /а.с.14/.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 05.09.2015 року, він 28.07.2014 року на прохання свого дядька ОСОБА_2 перевіз належні ОСОБА_2 транспортні засоби через контрольно пропускний пункт «Устилуг» для подальшого перевезення до Криму /а.с.15/.

Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України, зазначені транспортні засоби з митної території України станом на 05.09.2015 року громадянином ОСОБА_1 не вивозились та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщені.

Нормами ст. 108 МК України визначено, що строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом в кожному конкретному випадку, а також те, що попередньо встановлений строк може бути продовжений за письмовою заявою власника цих товарів.

Згідно ч.1 ст.380 МК України, громадянам - нерезидентам дозволено тимчасове ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування на строк до одного календарного року.

Відповідно до ч.5 ст.380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

Згідно п.57 ч.1 ст.4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення товарів, а саме транспортних засобів: причепа та квадроцикла, на митну територію України.

Суд не надає віри, викладеним у позові ОСОБА_1 обставинам про те, що йому було невідомо, що він був зареєстрований як особа, яка перевозить транспортні засоби враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 334 МК України працівники митниці, вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю, а відповідні особи зобов'язані надати такі документи.

Тобто, якщо б квадроцикл із причепом ввозились ОСОБА_2, тоді б в ЄАІС та в базі «Інспектор 2006» містилось прізвище цієї особи, а не позивача. Натомість, в ЄАІС та базі «Інспектор 2006» особою, яка ввезла на митну територію України причеп із квадроциклом, числиться позивач, який і надав працівникам митниці всі необхідні документи.

Факт особистого ввезення причепа і квадроцикла підтверджується поясненнями ОСОБА_1 від 05.09.2015р., відповідно до яких, він особисто ввіз причіп з квадроциклом на прохання дядька і відвіз їх до Криму.

Суд також не надає віри твердженням позивача щодо вивезення з території України транспортних засобів ОСОБА_1 або ОСОБА_1, враховуючи наступне.

Пунктами 3.1 і 3.2 ст. 3 Закону України від 12.08.2014 року «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» визначено, що на території ВЕЗ «Крим» діє особливий порядок застосування норм регуляторного, податкового та митного законодавства України, а також особливий режим внутрішньої та зовнішньої міграції фізичних осіб; у межах ВЕЗ „Крим" створюється вільна митна зона.

Відповідно до статті 9 МК України, територія України, зайнята сушею, територіальне море, внутрішні води і повітряний простір, а також території вільних митних зон, штучні острови, установки і споруди, створені у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України, становлять митну територію України. Для цілей застосування положень розділів V «Митні режими» і IX „Митні платежі" Кодексу території вільних митних зон вважаються такими, що знаходяться поза межами митної території України.

Пунктом 7.1 статті 7 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» встановлено, що на фізичних осіб, які перетинають адміністративний кордон ВЕЗ «Крим», поширюється дія розділу XII Кодексу.

Відповідно до статей 380, 381 МК України, тимчасово ввезені (або ввезені з метою транзиту) громадянами транспортні засоби особистого користування підлягають вивезенню за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог Кодексу.

Таким чином, ввезення громадянами на територію ВЕЗ „Крим" транспортних засобів особистого користування, що були поміщені в митні режими „тимчасове ввезення" або „транзит" не є завершенням таких режимів і не може вважатись виконанням громадянином зобов'язання про зворотне вивезення (транзит) транспортних засобів особистого користування.

Згідно ст. 10 МК України, межі митної території України є митним кордоном України. Митний кордон України збігається з державним кордоном України, крім меж штучних островів, установок і споруд, створених у виключній (морській) економічній зоні України, на які поширюється виключна юрисдикція України. Межі території зазначених островів, установок і споруд становлять митний кордон України.

Порядком в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №367від 04.06.2015 року, встановлено, що контрольні пункти в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, в яких здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск осіб, що в'їжджають на тимчасово окуповану територію України або виїжджають з неї, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, не призначені для перетинання державного кордону.

Стосовно твердження позивача про те, що в протоколі зазначена інша особа, то суд вважає дану обставину опискою, яка не впливає на права та обовязки сторін. В постанові про порушення митних правил даної описки немає. Крім того, описка не є підставою для скасування постанови в справі про порушення митних правил, оскільки ст. 531 МК України містить вичерпний перелік підстав для скасування або зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, серед яких немає такої, як описка.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, у відповідності до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 7-12, 86, 160, 161, 162, 167 КАС України, ст.ст. 4, 95, 110, 381, 481, 522, Главою 55 Розділу ХІІ МК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил №1980/20918/15 від 25.09.2015 року, відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанова остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя О.Р.Юрків