Справа № 369/11704/14-а
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2015-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/23/15
ПОСТАНОВА

іменем України

22.01.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді: Волчко А.Я.

за участю секретаря: Ткачук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора ДПС з обслуговування стаціонарного поста №1 Мукачівського взводу ДПС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 інспектора ДПС з обслуговування стаціонарного поста №1 Мукачівського взводу ДПС про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1, 27 жовтня 2014 року, приблизно о 13 годині 00 хв. керуючи автомобілем «Skoda Fabia», д/н AI 7955 СО рухався в м. Мукачев,о на вимогу інспектора ДПС з обслуговування стаціонарного поста № 1 Мукачівського взводу ДПС прапорщика міліції ОСОБА_2 зупинився в місці, вказаному інспектором для зупинки, при цьому йому довелося перестроюватися в сусідню смугу для руху, тим самим перетинаючи суцільну лінію розмітки при перестроюванні між смугами для руху.

Інспектор без будь-яких пояснень склав протокол про адміністративне правопорушення, серії АБ2 №443506 від 27 жовтня 2014 року, та виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення ПСІ № 842274 від 27 жовтня 2014 року за порушення ним п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, а від так і ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за перетин суцільної лінії, що поділяє рух транспортних потоків.

З даним протоколом, та постановою позивач не згоден в повному обсязі, про що він також зазначив у протоколі, з наступних підстав:

Інспектор склав відносно нього протокол, та виніс постанову взагалі без будь-яких доказів чи пояснень. Інспектором не було додано до протоколу будь-яких доказів вчинення мною будь-яких порушень ПДР, які стали підставою для зупинки, що в порушення ст. 251 КУпАП свідчить про недійсність протоколу. Взагалі, інспектор, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом визначення місця для зупинки, фактично спровокував порушення позивачем п. 8.5.1 ПДР України, оскільки для виконання його вимоги без порушення вимог дорожньої розмітки в мене не було можливості.

В поясненнях позивача було зазначено, що перетин суцільної лінії він здійснив на вимогу інспектора про зупинку.

Тому просив скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ПСІ № 842 віл 27 жовтня 2014 року та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки він виконував вимогу Інспектора про зупинку.

Позивач у судове засідання з'явився, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1, 27 жовтня 2014 року, приблизно о 13 годині 00 хв. керуючи автомобілем «Skoda Fabia», д/н AI 7955 СО рухався в м. Мукачево, на вимогу інспектора ДПС з обслуговування стаціонарного поста № 1 Мукачівського взводу ДПС прапорщика міліції ОСОБА_2 зупинився в місці, вказаному інспектором для зупинки, при цьому йому довелося перестроюватися в сусідню смугу для руху, тим самим перетинаючи суцільну лінію розмітки при перестроюванні між смугами для руху.

Інспектор без будь-яких пояснень склав протокол про адміністративне правопорушення АБ2 №443506 від 27 жовтня 2014 року.

У даному протоколі позивач, залишив пояснення, в якому зазначив, що правил дорожнього руху не порушував, та пояснив, що виконував вимоги інспектора про зупинку.

Зважаючи на викладене, інспектором ДПС з обслуговування стаціонарного поста №1 Мукачівського взводу ДПС ОСОБА_2 винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ПСІ № 842274 від 27 жовтня 2014 року, за порушення ним п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, а від так і ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за перетин суцільної лінії, що поділяє рух транспортних потоків, згідно якої позивача визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладеного на нього штраф у сумі 510 грн.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового коллективу; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 256 КУпАП України вказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно зі ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Зважаючи на п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Свідчення позивача про те, що він не здійснював адміністративного правопорушення та перетнув суцільну лінію розмітки на вимогу інспектора ДАІ про зупинку, є логічними та послідовними, не викликають у суду сумніву у їх правдивості та достовірності, узгоджуються з іншими доказами: поясненнями позивача у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином суд приходить до висновку, що обставини, викладені в постанові про адміністративне правопорушення, не знаходять свого підтвердження, а тому вказана постанова - підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Зважаючи на вище викладені обставини та вимоги чинного законодавства, суд приходить до наступних висновків, що з наданих в судовому пояснень позивача, пояснень залишених позивачем в протоколі про адміністративне правопорушення, вбачається, що на момент складення протоколу та постанови про адміністративне правопорушення інспектором ДПС з обслуговування стаціонарного поста №1 Мукачівського взводу ДПС ОСОБА_2 не з'ясовані всі обставини справи, не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, яка притягається до відповідальності в його вчиненні.

В порушення вимог ст.ст.251, 254, 280, 283, 284 КУпАП відповідач на місці вчинення правопорушення, не перевірив доводи позивача щодо непорушення ним ПДР, не залучив до участі свідків, які б підтвердили чи спростували доводи позивача.

А отже, суд не може погодитись із зафіксованим у протоколі про адміністративні правопорушення фактом, та вважає за необхідне скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПСІ № 842 віл 27 жовтня 2014 року, винесену ОСОБА_2 інспектором ДПС з обслуговування стаціонарного поста №1 Мукачівського взводу ДПС про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду будь-яких належних доказів в спростування позовних вимог ОСОБА_1 суд вважає їх обгрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. ст. 7, 122, 217, 222, 251, 252, 254, 256, 283,287-289 КУпАП України, ст.ст. 2, 6, 9-12, 69,71, 86,158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПСІ № 842 віл 27 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: А. Я. Волчко