Справа № 8/545
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2015 р. м. Київ К/800/52959/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.,

секретар Антипенко В.В.,

за участю представників Генеральної прокуратури України - Яговдіка С.М.; Міністерства юстиції України - Жамбровського М.С.; Фонду державного майна України - Демиденко О.А.; Херсонського державного заводу «Палада» - Михайлової С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Генеральної прокуратури України (далі - Прокуратура) на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 9 липня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 вересня 2014 року у справі №8/545 за адміністративним позовом Прокурора до Кабінету Міністрів України (далі - КМУ), треті особи: Фонд державного майна України (далі - Фонд), Херсонський державний завод «Палада» (далі - Завод),

про визнання розпорядження частково протиправним, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2008 року Прокурор звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним розпорядження №367-р від 22.02.2008 року «Про затвердження переліків господарських товариств і холдингових компаній, державні пакети акцій (частки) яких підлягають продажу, державних підприємств, і холдингових компаній і відкритих акціонерних товариств, які підлягають підготовці до продажу в 2008 році» (далі - Розпорядження №367-р) в частині здійснення продажу Заводу.

На обґрунтування позову зазначив, що оскільки державний завод входить до переліку підприємств, установ, організацій оборонно-промислового комплексу і забезпечує обороноздатність держави, спірне розпорядження щодо здійснення його приватизації прийняте незаконно.

9 липня 2009 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд зазначив, що чинним законодавством заборона на здійснення приватизації заводу не встановлена.

Оскільки ліцензії на вчинення господарської діяльності у сфері забезпечення обороноздатності держави завод не має спірне Розпорядження №367-р є законним.

16 грудня 2010 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 9 липня 2009 року скасована, позов задоволений.

Розпорядження №367-р в частині продажу заводу визнане протиправним та скасоване.

Задовольняючи позов суд зазначив, що Розпорядження №367-р прийняте з порушенням чинного законодавства, оскільки Завод спірним розпорядженням віднесений до переліку підприємств, установ і організацій оборонно-промислового комплексу.

Господарська діяльність заводу пов'язана із забезпеченням обороноздатності держави і його приватизація неможлива.

27 березня 2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2010 року скасована, адміністративна справа направлена до Київського апеляційного адміністративного суду на новий розгляд.

2 вересня 2014 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 9 липня 2009 року залишена без змін.

Прокурор звернувся із касаційною скаргою з вимогою скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 9 липня 2009 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 2 вересня 2014 року і ухвалення нової постанови про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, 22.02.2008 року КМУ прийняв Розпорядження №367-р, яким затвердив перелік господарських товариств і холдингових компаній, державні пакети акцій (частки) яких підлягають продажу в 2008 році, в якому був зазначений і Завод.

17 жовтня 2008 року на спірне розпорядження в частині включення до нього Заводу Прокурор вніс протест.

6 листопада 2008 року Прем'єр-міністром України протест Прокурора був відхилений з тих підстав, що Завод не має ліцензії на здійснення господарської діяльності у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї, що передбачено Законом України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», а його продукція використовується іншими підприємствами, які здійснюють, зокрема, будівництво та ремонт суден, кораблів і підводних човнів.

Зазначено, що діяльність заводу безпосередньо не впливає на забезпечення обороноздатності держави, а протягом останніх восьми років завод не залучався до виконання державного оборонного замовлення з виробництва продукції військового призначення та подвійного використання для потреб оборони. Завод не підпадає під обмеження ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна». Спірним розпорядженням визначена лише підготовка для продажу вказаних об'єктів.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» приватизації не підлягають об'єкти, які мають загальнодержавне значення, основним видом діяльності яких є виробництво товарів (робіт, послуг), що мають загальнодержавне значення, які забезпечують обороноздатність держави.

Згідно з розпорядженням Прем'єр-міністра України № 244-р від 26.04.2007 року був затверджений перелік підприємств, установ і організацій оборонно-промислового комплексу до якого входить і Завод.

Рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 15.02.2008 року «Про забезпечення національних інтересів і національної безпеки у сфері приватизації та концептуальні засади їх реалізації», введеним в дію Указом Президента України № 200 від 6.03.2008 року, передбачено здійснення приватизації об'єктів державної власності оборонно-промислового комплексу відповідно до затвердженої в установленому порядку програми розвитку такої галузі (Державна цільова програма реформування та розвитку оборонно-промислового комплексу, затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 766 від 27.08.2008 року).

Відмовляючи у задоволенні позову суди зазначили, що відповідно до листа Прем'єр-міністра України від 6.11.2008 року Завод не має ліцензії на провадження господарської діяльності у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї, що передбачено Законом України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», а його продукція (композитні доки та різноманітні плаваючі залізобетонні споруди) використовуються іншими підприємствами, які здійснюють, зокрема, будівництво та ремонт суден, кораблів і підводних човнів.

Протягом останніх восьми років завод не залучався до виконання державного оборонного замовлення з виробництва продукції військового призначення та подвійного використання для потреб оборони.

Відповідно до оскаржуваного розпорядження був затверджений перелік господарських товариств і холдингових компаній, державні пакети акцій (частки) яких підлягають продажу, державних підприємств, холдингових компаній і відкритих акціонерних товариств, які підлягають підготовці до продажу в 2008 році, у тому числі і Заводу.

Згідно з Указами Президента України №317/2008 від 11.04.2008 року та № 638/2008 від 21.07.2008 року Розпорядження № 367-р в частині продажу відкритого акціонерного товариства «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування» було зупинене.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1221 від 29.12.2010 року був утворений Державний концерн «Укроборонпром». Постановою Кабінету Міністрів України № 374 від 6.04.2011 року до цієї постанови були внесені зміни і до переліку Державного концерну «Укроборонпром» включений також Завод.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про оборону України» оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх ланок воєнної організації України, органів місцевого самоврядування, єдиної системи цивільного захисту, національної економіки до проведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Підготовка держави до оборони в мирний час включає у тому числі розвиток військово-промислового комплексу, створення сприятливих умов для мобілізаційного розгортання галузей національної економіки з метою виробництва озброєння, військової техніки і майна в необхідних обсягах (стаття 3 Закону України «Про оборону України»).

Статтею 16 Закону України «Про оборону України» передбачено, що до завдань підприємств, установ та організацій у сфері оборони відноситься, серед іншого, виконання державних оборонних замовлень, в тому числі проведення наукових досліджень та виконання розробок у сфері оборони, створення і підтримання у готовності мобілізаційних потужностей, здійснення на договірних засадах виробництво і поставки Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, утвореним відповідно до законів України, та правоохоронним органам продукції, виконання іншої роботи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди посилалися на рішення Ради національної безпеки та оборони України від 15.02.2008 року «Про забезпечення національних інтересів і національної безпеки у сфері приватизації та концептуальні засади їх реалізації», на підставі якого прийняте спірне Розпорядження № 367-р.

Однак, із змісту зазначеного рішення вбачається, що КМУ було доручено забезпечити розроблення та внесення в місячний строк на розгляд Верховної Ради України законопроекти у сфері приватизації. При цьому, питання щодо приватизації тих чи інших державних підприємств не вирішувалось та не доручалося КМУ прийняття таких рішень.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про Раду національної безпеки і оборони України» прийняті рішення ради вводяться в дію указами Президента України.

Рішення Ради національної безпеки та оборони України від 15.02.2008 року було введене в дію Указом Президента України № 200 від 6.03.2008 року через два тижні після прийняття оскаржуваного розпорядження.

Завод являється єдиним підприємством на території України, що виробляє продукцію (композитні доки та плавучі залізобетонні споруди), які використовуються іншими підприємствами при здійсненні будівництва та ремонту суден, кораблів і підводних човнів, тобто діяльність заводу пов'язана із здійсненням заходів щодо забезпечення обороноздатності держави, що виключає можливості його приватизації.

Крім того, встановлено, що Завод здійснює державні замовлення для обороноздатності держави.

Таким чином, підстав вважати, що Завод не може бути віднесений до підприємств, що забезпечують обороноздатність держави, немає.

Згідно з ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій обставини у адміністративній справі встановлені правильно, судові рішення підлягають скасуванню як такі, що ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст., ст. 220, 221, 223, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Генеральної прокуратури України задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 9 липня 2009 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 2 вересня 2014 року скасувати.

Адміністративний позов Генеральної прокуратури України до Кабінету Міністрів України, треті особи: Фонд державного майна України, Херсонський державний завод «Палада» про визнання розпорядження частково протиправним задовольнити.

Розпорядження Кабінету Міністрів України № 367-р від 22.02.2008 року «Про затвердження переліків господарських товариств і холдингових компаній, державні пакети акцій (частки) яких підлягають продажу, державних підприємств, холдингових компаній і відкритих акціонерних товариств, які підлягають підготовці до продажу в 2008 році» в частині продажу Херсонського державного заводу «Палада» визнати протиправним та скасувати.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.