Справа № 2а-404/12
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" листопада 2015 р. м. Київ К/800/66001/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

суддів: Олексієнка М.М. (доповідач), Малиніна В.В., Штульман І.В.,

здійснивши в письмовому провадженні касаційний розгляд справи за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (далі - УПФ) до ОСОБА_3 про повернення переплаченої пенсії за касаційною скаргою представника позивача на судові рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 4 грудня 2012 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року представник УПФ звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_3 120549,31 грн. переплаченої пенсії .

Посилався на те, що відповідач при призначенні пенсії надав недостовірні відомості про заробітну плату, що призвело не до неправильного нарахування пенсії та її переплати.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 4 грудня 2012 року, залишеною без змін Київським апеляційним адміністративним судом від 30 жовтня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник УПФ, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позову. Вказує на те, що документи, надані пенсіонером, є підробленими, чого суди не врахували при розгляді справи.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що зловживань з боку пенсіонера не встановлено, тому немає підстав до стягнення переплаченої пенсії.

З таким висновком погодитись неможливо, оскільки суди, вирішуючи спір по суті, не звернули увагу на норми процесуального права, якими визначено юрисдикцію адміністративних судів.

Юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ та поняття справи адміністративної юрисдикції визначається пунктом 1 частини першої статті 3, статтею 17 КАС України.

Відповідно до положень зазначених норм справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках встановлених Конституцією та законами України (пункт 1 частина друга статті 17 КАС України).

Виходячи зі змісту вище згаданої норми закону, необхідними ознаками для розгляду справи за правилами адміністративного судочинства є безпосереднє зазначення в законі про можливість звернення суб'єкта владних повноважень до адміністративного суду та наявність публічно-правового спору.

Як убачається з матеріалів справи, УПФ як суб'єкт владних повноважень звернулася з вимогою про стягнення надміру виплаченої пенсії.

Проте позивач, звертаючись до суду із зазначеним позовом, не звернув увагу на положення статті 117 Цивільного кодексу України, згідно з якими гроші є об'єктом цивільних прав. Отримавши пенсію ОСОБА_3. набув право власності на неї, та йому як власникові цих грошових коштів належить правомочність щодо володіння, користування і розпорядження.

Враховуючи встановлені обставини та норми права, спір, який виник між сторонами не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 22 вересня 2015 року (справа № 21-2209а15).

Посилання УПФ на положення частини першої статті 50 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV як на основу звернення до суду, є безпідставні, оскільки, в даному випадку, має місце не публічно-правовий спір, у якому суб'єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, а спір щодо правомірності набуття ОСОБА_3. права власності на виплачену пенсію та стягнення зайво отриманої суми з неї, як недобросовісного набувача.

Верховний Суд України у вище згаданому судовому рішенні наголосив на тому, що частина четверта статті 50 КАС України містить вичерпний перелік випадків, за наявності яких фізична чи юридичні особи можуть бути відповідачами в адміністративному процесі за позовами суб'єктів владних повноважень. Зокрема, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом.

Положення частини першої статті 50 Закону № 1058-ІV не можуть бути підставою до застосування пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС України, оскільки гроші (в даному випадку пенсія) за статтею 177 Цивільного кодексу України є об'єктами цивільних прав.

З огляду на викладене, рішення судів попередніх інстанцій підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України.

Роз'яснити позивачу про право звернення з позовом за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 157, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області задовольнити частково.

Скасувати судові рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2012 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року та закрити провадження у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області до ОСОБА_3 про повернення переплаченої пенсії у зв'язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Роз'яснити, що зазначений позов може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

В.В. Малинін

І.В. Штульман