Справа № 826/14872/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

26 листопада 2015 року №826/14872/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Літвінової А.В., суддів Кротюка О.В., Мазур А.С., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра»
додержавної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (відповідач-1) Державної фіскальної служби України (відповідач-2)
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить (адміністративна справа №826/14872/15):

- визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови у прийнятті поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, звітних розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року, звітного розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року;

- вважати прийнятими та зареєстрованими звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року від 14.07.2015, звітні розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року від 14.07.2015, звітний розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року від 14.07.2015 днем їх фактичного отримання державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві - 14.07.2015.

Також, товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить (адміністративна справа №826/14874/15):

- визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 09.02.2015 №040220151;

- зобов'язати державну податкову інспекцію у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві виконувати умови договору від 09.02.2015 №040220151 до моменту його припинення;

- зобов'язати державну податкову інспекцію у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві приймати податкові документи в електронному вигляді, податкову звітність товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра», надіслані засобами телекомунікаційного зв'язку.

Крім того, товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить (адміністративна справа №826/15352/15):

- визнати протиправною відмову державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві укласти договір про визнання електронних документів з товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра»;

- зобов'язати державну податкову інспекцію у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві укласти договір про визнання електронних документів з товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.09.2015 об'єднано для спільного розгляду і вирішення адміністративні справи №826/14872/15, №826/14874/15 та №826/15352/15 та присвоєно об'єднаним справам загальний №826/14872/15.

Під час судового розгляду справи, судом, за клопотанням відповідача, про що не заперечував позивач, залучено співвідповідача у справі - Державну фіскальну службу України.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення положень податкового законодавства державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві протиправно відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року з додатками, враховуючи наявний договір про визнання електронних документів, про розірвання якого позивача не повідомлялось у належній формі, а твердження контролюючого органу про відсутність товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» за місцезнаходженням не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, маючи намір укласти новий договір про визнання електронних документів, позивачу було відмовлено в укладенні останнього знову ж таки з підстав не знаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» за місцезнаходженням, що спростовується інформацією з Єдиного державного реєстру.

Представники відповідачів під час судового розгляду справи проти позову заперечували, вказавши, що, відмовляючи у прийнятті вказаної податкової декларації, контролюючий орган діяв правомірно, у межах та на підставі наданих йому повноважень, оскільки щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» наявна інформація про відсутність даного товариства за місцезнаходженням. Також, представником відповідача-1 повідомлено суду, що дія договору про визнання електронних документів від 09.02.2015 №040220151 була припинена на вищому рівні Державної фіскальної служби України.

Справу №826/14872/15 розглянуто у порядку письмового провадження на підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» та державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві укладено договір про визнання електронних документів від 09.02.2015 №040220151, згідно з умовами якого предметом останнього є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» 14.07.2015 (що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями квитанцій №1) подано до державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, звітні розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року та звітний розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року.

Разом з тим, у відповідності до квитанцій №1 вказана податкова декларація з додатками не прийнята контролюючим органом з посиланням на виявлені помилки - порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом від 10.04.2008 №233, а саме: для платника не укладено договір про визнання електронної звітності; відправник: Єдине вікно подання електронної звітності Державної фіскальної служби України.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» направлено до державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві договір про визнання електронних документів від 13.07.2015 №13072015, проте, згідно з наявною у матеріалах справи копією квитанції №2, вказаний договір прийнято не було із зазначенням виявленої помилки «направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням»; відправник - центральний портал прийому звітності Державної фіскальної служби України.

Вважаючи відмову у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, невиконання умов договору про визнання електронних документів від 09.02.2015 №040220151, не укладення нового договору про визнання електронних документів від 13.07.2015 №13072015 необґрунтованими, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Приписами підпункту 16.1.3. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків, зокрема, зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У відповідності до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством (пункт 49.3 ст. 49 Податкового кодексу України).

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору (пункт 48.1 статті 48 Податкового кодексу України).

У розумінні пункту 48.2 статті 48 Податкового кодексу України, обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності) (пункт 48.3 статті 48 Податкового кодексу України).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період (пункт 48.4 статті 48 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 48.7 статті 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється (пункт 49.10 статті 49 Податкового кодексу України).

Як було зазначено вище, відповідачем-1 в якості підстави для не прийняття податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» з податку на додану вартість за червень 2015 року вказано про наявну в останнього інформацію про відсутність вказаного товариства за місцезнаходженням останнього, на підтвердження чого надано суду копії повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням від 18.06.2015 №2536/26-53-11-01-22, від 17.07.2015 №2646/26-53-11-01-22, рішень про доцільність направлення державному реєстратору повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП від 18.06.2015 №2536/26-53-11-01-22, від 17.07.2015 №2646/26-53-11-01-22, довідок про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 18.06.2015 №1696, від 26.06.2015 №1750, від 17.07.2015 №2040.

Згідно з пунктом 45.2 статті 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Процедура встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку до направлення державному реєстратору органом ДПС повідомлення встановленого зразка передбачена розділом XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300.

Відповідно до пункту 12.4 розділу XII Порядку щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

В силу приписів 12.5 розділу XII Порядку якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вноситься запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №19-ОПП (додаток 25).

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим наказом ДПА України від 17 травня 2010 року №336, зокрема підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІ, - щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з'ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з'ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІ Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Відтак, на підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що контролюючий орган надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма №18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Вищезазначена позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року №21-4а14.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до абзацу першого частини одинадцятої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно з абзацом другим частини дванадцятої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що у разі надходження державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Частина чотирнадцята статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлює, що у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Таким чином, належним доказом відсутності платника податків за адресою своєї державної реєстрації, відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, є відповідний запис державного реєстратора в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» є 02160, м. Київ, вул. Фанерна, 4, офіс 302, яка відповідає інформації, зазначеній у рядку 6 податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року. При цьому, згідно з даними про реєстраційні дії, вказаними у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості про юридичну особу були підтверджені, зокрема, 14.10.2014, 11.06.2015 та 16.07.2015.

За період червень-липень 2015 року в даному витязі із Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не міститься інформація щодо відсутності юридичної особи за місцезнаходженням або про не підтвердження статусу юридичної особи.

Водночас, наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (надалі - Інструкція №233), яка визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.

З метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів (додаток 1), безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів (додаток 2) для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору (пункт 5 розділу ІІІ Інструкції №233).

Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно пункту 6.4 якого орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДПС в односторонньому порядку є 1) ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; або 2) зміна платником податків місця реєстрації.

З огляду на викладене вище, колегія суддів зауважує, що розірвання договору про визнання електронних документів від 09.02.2015 №040220151 з підстав не встановлення місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» за податковою адресою, а саме: 02160, м. Київ, вул. Фанерна, 4, офіс 302, є необґрунтованим, а, відтак, останній не є розірваним у встановленому законодавством порядку та продовжує свою дію. Таким чином, у державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві продовжують мати місце зобов'язання за даним договором, у тому числі прийняття податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року з додатками, поданої засобами електронного зв'язку.

Слід зауважити, що відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, не надано суду доказів щодо наявності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність позивача за адресою державної реєстрації у період спірних правовідносин.

З урахуванням викладеного, суд вказує, що дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (як такої, що ініціювала факт встановлення відсутності позивача за місцезнаходженням шляхом складання зазначених довідок та направлення державному реєстратору повідомлення за формою №18-ОПП) та Державної фіскальної служби України (оскільки за ініціативи останньої було розірвано договір про визнання електронних документів, про що зазначено представником відповідача-1 та не спростовано відповідачем-2 під час судового розгляду справи, а також не прийнято договір про визнання електронних документів від 13.07.2015 №13072015, що підтверджується квитанцією №2) щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 09.02.2015 №040220151 з підстав відсутності товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» за місцезнаходженням, є протиправними.

Крім того, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про визнання дій державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови у прийнятті поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, звітних розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року, звітного розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року протиправними та, як наслідок, про визнання останніх прийнятими та зареєстрованими днем їхнього фактичного отримання державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, а саме: 14.07.2015.

Слід зазначити, що аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.12.2014 року у справі №К/9991/12252/12 (ЄДРСР №42200900).

Щодо решти позовних вимог суд зазначає про таке.

Позовні вимоги про зобов'язання державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві виконувати умови договору від 09.02.2015 №040220151 до моменту його припинення та приймати податкові документи в електронному вигляді, податкову звітність товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра», надіслані засобами телекомунікаційного зв'язку, є необґрунтованими, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України не містить положень, які б давали позивачу право звертатися до суду із вимогою щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити або утриматися від вчинення в інтересах позивача певних дій, спрямованих на захист прав, порушення яких на момент постановлення судового рішення не відбулося.

Що ж стосується позовної вимоги про визнання протиправними дій із відмови в укладанні договору та зобов'язання державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві укласти договір про визнання електронних документів з товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра», то суд також зазначає про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги, оскільки, як було зазначено вище, суд дійшов висновку, що договір про визнання електронних документів від 09.02.2015 №040220151 не є розірваним у встановленому законодавством порядку та продовжує свою дію, а, відтак, відсутні підстави для зобов'язання відповідача-1 укласти ще один аналогічний договір.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, керуючись статтями 69-71, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та Державної фіскальної служби України щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 09.02.2015 №040220151.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо відмови у прийнятті поданих товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» звітної податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, звітних розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року, звітного розрахунку коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року.

Визнати прийнятими та зареєстрованими звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, звітні розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за червень 2015 року, звітний розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1) за червень 2015 року, подані товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра», днем їхнього фактичного отримання державною податковою інспекцією у Дніпровському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, а саме: 14.07.2015.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Літвінова А.В.

Судді Кротюк О.В.

Мазур А.С.