Справа № 245/447/14 (2а/245/44/14)
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/800/31014/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівДонця О. Є.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації на постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 17 березня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, стягнення суми,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку протиправними; зобов'язання нарахувати та сплатити відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з вересня 2011 року по лютий 2014 року, включно, у розмірах, які дорівнюють прожиткового мінімуму для дитини до 6 років; стягнення з Управління соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької області недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у розмірі 15 900 грн. 00 коп., за період з вересня 2011 року по лютий 2014 року, включно.

Постановою Старобешівського районного суду Донецької області від 17 березня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року, позов задоволено: визнано дії Управління соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької області щодо відмови у проведенні перерахунку та вплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку протиправними; зобов'язано нарахувати та сплатити відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, починаючи з вересня 2011 року по лютий 2014 року, включно, у розмірах, які дорівнюють прожитковому мінімуму для дитини до 6 років; стягнуто з Управління соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації Донецької області недоотриману суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у розмірі 15 900 грн. 00 коп., за період з вересня 2011 року по лютий 2014 року, включно. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із такими рішеннями судів, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги стосуються висновків судів щодо протиправності дій відповідача.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги в межах, визначених частиною 2 статті 220 КАС України, та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як установлено судами, ОСОБА_4 є матір'ю дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв`язку з народженням якої позивач перебуває на обліку відповідача та їй призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 08 вересня 2011 року до 19 липня 2014 року в розмірі 130 гривень на місяць відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, як особі, що застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідачем призначено позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в редакції Закону України від 28 грудня 2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», тобто у розмірі не менше 130 гривень без врахування різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідач, виплачуючи позивачу з вересня 2011 року допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн., діяв неправомірно та у порушення вимог законодавства. Також суди дійшли висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного позивачем строку звернення до суду за захистом порушених прав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 107-VI) - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України від 21 листопада 1992 року № 2811-ХII «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-XII), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13), та Законом України від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (далі - Закон № 2240-ІІІ), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб.

Розмір допомоги також визначався вказаними Законами. Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III виключено статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, у тому числі пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

При цьому, пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 № 835-VI «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI «Про Державний бюджет України на 2010 рік» (далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону № 2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751 саме на виконання Закону № 2811-ХІІ (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону № 2240-III на виконання статті 45 Закону № 2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися.

Оскільки у справі, що розглядається, суди встановили, що спір виник щодо виплати допомоги з вересня 2011 року особі, яка застрахована у системі соціального загальнообов'язкового державного соціального страхування, то на відносини щодо виплати допомоги такій особі у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону, яким є Закон № 2240-III, відповідно до статті 43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 11 грудня 2012 року (справа № 21-300а12), від 25 грудня 2012 року (справа № 21-410а12) та від 08 жовтня 2013 року (справа №21-268а13).

Отже, висновки судів першої та апеляційної інстанції ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Старобешівської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а постанову Старобешівського районного суду Донецької області від 17 березня 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: