Справа № 2-а-7794/11
Суддя: Криворученко Д. П.
Дата ухвалення: 2011-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/46/11
Єдиний унікальний № 2-а-7794/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2011 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду Чернігівської області Криворученко Д.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26 травня 2011 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про:

- визнання дій відповідача протиправними щодо перерахунку та виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії інваліду 2-гої групи в розмірі 75 % від мінімальної пенси за віком,

- зобов'язання відповідача, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії інваліду 2 групи у розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком за період з 29 листопада 2010 року по час звернення з позовом до суду, за винятком вже сплачених сум, та виплачувати таку пенсію в подальшому постійно.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2011 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі за даним позовом.

Справа розглядається, відповідно до приписів ст.1832 КАС України, в порядку скороченого провадження без виклику осіб, які беруть участь у справі та без проведення судового засідання.

Від сторони відповідача надійшли заперечення, які зводяться до того, що позивач перебуває на обліку в ГУПФУ Чернігівської області та йому виплачується щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

відповідно до приписів ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відносини, що склалися між повивачем та відповідачем є публічно-правовими відносинами, виходячи із змісту статті3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером, перебув на обліку в ГУПФУ Чернігівської області, являється постраждалим від наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом другої групи внаслідок Чорнобильської катастрофи про що свідчить паспорт громадянин України, відповідні посвідчення, довідка про інвалідність.

Враховуючи те, що позивач є особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідному розмірі.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсія особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3,4, встановлюється у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення прва на держану пенсію.

Частиною 1 статті 67 Закону №796-ХІІ встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 50 Закону №796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю інвалідам другої групи у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-1У) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статтею 28 вказаного Закону України також передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим Законом.

При цьому, в частині 2 статті 5 Закону №1058-ІУ встановлено, що виключно цим Законом визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Враховуючі те, що нормами цього Закону встановлений розмір мінімальної пенсії за віком, а дія інших нормативно-правових може застосовуватись лише в частині, що не суперечить цьому Закону, суд приходить до висновку, що будь-яким іншим нормативно-правовим актом не може визначатись розмір мінімальної пенсії за віком

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону № 1058-ІУ встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами положення частини 3 статті 28 Закону №1058-ІУ, не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Наділивши зазначеною соціальною гарантією осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень цих осіб.

Тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист осіб, які постраждали і є інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а статтею 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами положення законів.

ІЧастиною 1 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» було встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій (передбачених цим Законом) підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Враховуючи особливий статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та обумовлену цим необхідність їх адекватного соціального захисту, Верховна Рада України вже у 2006 році доповнила Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» статтею 71, в якій встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону (Закон №231-У від 5 жовтня 2006 року).

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його можність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із позицією позивача щодо порушення його права на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно статті 50 Закону №796-ХІІ у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частиш 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ҐУПФУ в Чернігівській області не надало суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1 ст.256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача за період з 29 листопада 2010 року по 26 травня 2011 року є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

В задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача провадити відповідні нарахування в подальшому постійно слід відмовити, оскільки захист прав позивача на майбутнє не передбачений ст.. 2 КАС України.

Позивач, як особа, що постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції, звільнений від сплаті судових витрат.

Керуючись ст.ст.47, 50, 67 Закоіау України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст..ст.2, 9, 21 71, 99, 102, 158-163, 183-2, 185-186, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними , зобов'язання здійснити перерахунок та виплав додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю - задовольнити частково .

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії відповідно до ст. 50, 67 Закону України «Про статус і| соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ЗДІЙСНИТИ перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як особі віднесеної до 1 категорії, інваліду 2 групи, з розрахунку 75 процентів мінімальної пенсії за віком, у відповідності до ст.ст.50,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період 29 листопада 2010 року по 26 травня 2011 року , виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмову провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області, з одночасним| надісланням копії апеляційної скарги до руду апеляційної інстанції.

Суддя Д.П.Криворученко