Справа № 819/3271/15
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3271/15

18 листопада 2015 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Цимбал А.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом Борщівського міжрайонного управління водного господарства до Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі про визнання неправомірними розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

Борщівське міжрайонне управління водного господарства звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі в якому просило:

- визнати неправомірними розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б -з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, з квітня 2015р. в частині відшкодування Борщівським міжрайонним управлінням водного господарства фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б -з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення;

- визнати неправомірними дії УПФУ в Борщівському району Тернопільської області по виставленню до відшкодування Борщівському міжрайонному управління водного господарства фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б -з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що УПФУ в місті Тернополі направлено позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б - з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, з квітня по липень 2015 р. в частині відшкодування Борщівським міжрайонним управління водного господарства фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б -з статті13 Закону України Про пенсійне забезпечення. Дії щодо направлення таких розрахунків на адресу Борщівського міжрайонного управління водного господарства позивач вважає неправомірними, оскільки при призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_3 відповідачем не враховано вимоги статті 100 Закону України Про пенсійне забезпечення, де зазначено, що особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці. вік необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством. Крім того, на думку позивача, відповідачем при проведенні розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій не взято до уваги те, що починаючи з 1992 року у Борщівську міжрайонному управлінні водного господарства не проводилась атестація робочого місця, а саме майстра по будівництву гідротехнічних споруд, протиерозійних і протиповіневих споруд Борщівської госпрозрахункової дільниці, а відтак цей стаж роботи на вказаній посаді після 1 січня 1992 року не міг бути включеним у пільговий стаж, незважаючи на те, що ОСОБА_3, продовжував працювати на цій же посаді. Отже позивач не зобовязаний відшкодовувати витрати на виплату і доставку пільгових пенсій особам, які набули необхідний пільговий стаж до 01 січня 1992 року, хоча і продовжували працювати на цих посадах і після 1 січня 1992 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в адміністративному позові , просив позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача адміністративний позов не визнала з підстав, наведених у запереченні проти позову та зазначив, що УПФУ в Борщівському районі направлялись розрахунки фактичних витрат позивачу відповідно до положень частини 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями), який передбачав, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. При цьому частиною 4 статтею 13 цього Закону Про пенсійне забезпеченняпередбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", особа, яка до 01 січня 1992 року (тобто до набрання чинності Закону України "Про пенсійне забезпечення") набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із Списками № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 і після цієї дати не працювала на роботах із важкими і шкідливими умовами праці, пенсія призначається відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно із статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Особі, яка до і після 01 січня 1992 року працювала на роботах, передбачених Списками № 1 та № 2, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням результатів атестації робочих місць.

Відповідач зазначає, що згідно довідки завіреної керівником ОСОБА_3 та головним бухгалтером ОСОБА_4 Борщівського міжрайонного управління водного господарства, яка підтверджує характер роботи або умови праці необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах вказано, що ОСОБА_3 працював повний робочий день з 04.08.1983 року по 01.03.1993 року.

Таким чином, представник відповідача вважає, що позивач повинен відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій особам , які призначаються відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням результатів атестації робочих місць.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що Борщівське міжрайонне управління водного господарства взяте на обліку в УПФУ в Борщівському районі як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування

УПФУ Борщівському районі проведено та направлено позивачу розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, з квітня по липень 2015 року.

У вказаних розрахунках зазначені фактичні витрати на виплату пільгових пенсій за віком, призначених згідно з пунктам «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_3.

Згідно довідки завіреної керівником ОСОБА_3 та головним бухгалтером ОСОБА_4 Борщівського міжрайонного управління водного господарства, яка підтверджує характер роботи або умови праці необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах вказано, що ОСОБА_3 працював в Борщівському міжрайонному управління водного господарства повний робочий день з 04.08.1983 року по 01.03.1993 року

Позивач дії органів Пенсійного фонду України по виставленню до відшкодування Борщівському міжрайонному управління водного господарства фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів б -з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпеченнявважає протиправними.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Пунктами б - з частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено підстави та категорії працівників, які мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, на пільгових умовах. Зокрема, на пільгових умовах мають право на пенсію працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Відповідно до положень частини 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями), який передбачав, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Частиною 4 статтею 13 цього Закону Про пенсійне забезпеченняпередбачено, що порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше визначається статтею 100 даного Закону.

Згідно п. 1 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року № 1931 -XII Закон України "Про пенсійне забезпечення" введено в дію з 1 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону.

Відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а)особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем,

встановлених раніше діючим законодавством;

б)особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

До набрання чинності Законом України "Про пенсійне забезпечення" пенсійне забезпечення осіб здійснювалось відповідно до Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року.

Пунктом 16 наведеного вище Положення, зокрема, було визначено, за наявності якого стажу роботи та віку особи мають право на пенсію на пільгових умовах. При цьому вимоги щодо атестації робочих місць за умовами праці згідно раніше діючого законодавства були відсутні.

На підставі вищенаведеного , випливає, що відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", особа, яка до 01 січня 1992 року (тобто до набрання чинності Закону України "Про пенсійне забезпечення") набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно із Списками № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 і після цієї дати не працювала на роботах із важкими і шкідливими умовами праці, пенсія призначається відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно із статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Особі, яка до і після 01 січня 1992 року працювала на роботах, передбачених Списками № 1 та № 2, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням результатів атестації робочих місць.

Дана правова позиція викладена в ухвалі ВАС України від 05.02.2014р. №К800/33355/13.

Відтак, право органу Пенсійного фонду України складати та направляти розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій виникає за умови призначення та виплати пенсій їх працівникам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і кореспондує з обов'язком суб'єктів підприємницької діяльності відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених їх працівникам відповідно до п. " б-з" ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки пільгові пенсії відповідно до пункту статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»призначені працівникам позивача, останній зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду України фактичні витрати на їх виплату та доставку. Відтак, відповідач має право складати та направляти на адресу позивача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Суд акцентує увагу на тому, що саме позивач видав довідки, які підтверджують, що ОСОБА_3 працював повний робочий день з 04.08.1983 року по 01.09.1993 року, що дає право працівника на отримання пільгової пенсії, з урахуванням результатів атестації робочих місць, що, у свою чергу, спростовує твердження позивача про відсутність у нього зобов'язань відносно відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій ОСОБА_3.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведенні положення чинного законодавства, слід прийти до висновку, що відповідачами правомірно та підставно визначались суми для відшкодування Борщівським міжрайонним управлінням водного господарства фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій . Відповідачами доведено обовязок Борщівським міжрайонним управлінням водного господарства проводити відшкодування таких фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, зокрема, по ОСОБА_3, відповідно до пунктів б - з частини першої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з урахуванням результатів атестації робочих місць.

Статтею 11 КАС України встановлено принцип змагальності сторін, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач під час формування та направлення розрахунків діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. у зв'язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.