Справа № 463/2106/15-а, 2а-463/112/15
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Львів № 876/9780/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Костіва М.В., Шавель Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Гнатик А.З.

апелянта: ОСОБА_1

представник відповідача: Штангрет У.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 15.09.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

05.05.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 15.09.2015 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі міста Львова щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії згідно поданої нею заяви від 10 березня 2015 року.

Крім того, суд зобов'язав Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі міста Львова здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно поданої нею заяви від 10 березня 2015 року з врахуванням довідки Прокуратури Львівської області № 18/797 від 06 березня 2015 року, виходячи із розрахунку 86 відсотків від середнього заробітку та виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою нею та належною до сплати сумою пенсії з 01 березня 2015 року без застосування обмежень максимального розміру пенсії в десять прожиткових мінімумів, установленої для осіб, які втратили працездатність. В решті вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Личаківського районного суду м.Львова від 15.09.2015 року скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю.

Апелянт ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник відповідача Штангрет У.Я. в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в березні 2015 р. при наявності 13 років 8 місяців 16 днів трудового стажу на прокурорських посадах позивач звернулась до пенсійного органу із заяво про перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату від 06.03.2015 р. № 18/797-15 виходячи з розрахунку 86 % від середнього заробітку прокурора прокуратури.

Листом від 30.03.2015 р. за № 2809/11-14 пенсійний орган відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії.

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії

За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Положеннями частин тринадцятої та сімнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З 1 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

За таких обставин, враховуючи загальний трудовий стаж позивача на прокурорських посадах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності у позивача права на перерахунок пенсії на підставі довідки прокуратури Львівської області від 06.03.2015 № 18/797 виз-15, виходячи з розрахунку 86% від середнього заробітку на відповідній посаді.

Позиція апеляційного суду узгоджується із правовою позицією викладеною в постанові Верховного суду України від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348-а.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що позивач ОСОБА_1 всупереч ст. 99 КАС України пропустив строк звернення з позовом до суду в частині вимог з 01.03.2014 року по 04.11.2014 року виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як видно з матеріалів справи позивач з позовом до суду звернувся 05.05.2015 р. в якому просив визнати протиправні дії та зобов'язати пенсійний орган здійснити нарахування та провести перерахунок пенсії з 01.03.2014 року з врахуванням різниці пенсії за минулий час 12 місяців та виплати заборгованість.

Позивач не подавав клопотання про поновлення строків звернення з позовом до суду та не зазначив поважних причин для пропуску строків звернення з позовом до суду.

Отже, позивач пропустив шестимісячний строк звернення з позовом до суду без поважних причин на що суд першої інстанції не звернув увагу, а тому позовні вимоги за період з 01.03.2014 року по 04.11.2014 року слід залишити без розгляду в порядку ст.ст. 99, 100 КАС України у зв'язку з пропуском строків звернення з позовом до суду.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів приходить до висновку що постанову слід скасувати та прийняти нову якою позов задовольнити.

Керуючись ст.160, ст.195, ст.198, ст.202, ст.207, ст.212, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Личаківського районного суду м.Львова від 15.09.2015 року у справі за № 463/2106/15-а - скасувати та прийняти нову якою позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м.Львова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, на підставі довідки прокуратури Львівської області від 06.03.2015 № 18/797вих-15, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 12.07.2001 року, виходячи з розрахунку 86% від середнього заробітку за відповідною посадою та виплатити заборгованість що виникла на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат з 05.11.2014 року.

Позов в частині вимог за період з 01.03.2014 року по 04.11.2014 року - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання постановою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: М.В. Костів

Р.М. Шавель