Справа № 807/2151/15
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження у адміністративній справі

18 листопада 2015 рокум. Ужгород№ 807/2151/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С. А.

при секретарі Приходько Т.В.

за участю:

представника позивача: Головнич Ю.Ю.

представник відповідача 1: Ярош С.І.

відповівдач 2:Ярош С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Ярош С.І. про визнання незаконною бездіяльності та скасування незаконного рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Ярош С.І. про визнання незаконною бездіяльності та скасування незаконного рішення.

Ухвалою суду від 25 вересня 2015 року провадження у даній адміністративній справі відкрито.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив суд такий задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у даній справі необхідно закрити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) від 04.12.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією України чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб'єкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області (боржник) просить скасувати постанову про накладення штрафу від 25.08.2015 року по виконавчому провадженню ВП № 47414116 з виконання виконавчого листа № 308/8331/14ц, виданого 20.04.2015 року Апеляційним судом Закарпатської області та скасувати постанову про накладення штрафу від 01.09.2015 року по виконавчому провадженню ВП № 47414116 з виконання виконавчого листа № 308/8331/14ц, виданого 20.04.2015 року Апеляційним судом Закарпатської області.

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Згідно ч. 4 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з наведених норм КАС України та Закону України Про виконавче провадження предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства можуть бути рішення (правові акти індивідуальної дії), дії чи бездіяльність державної виконавчої служби, що стосуються прав, свобод чи інтересів учасників виконавчого провадження та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, крім тих, відносно яких законом установлено інший порядок їх судового оскарження.

Інший порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, ухвалених за правилами господарського та цивільного судочинства, визначено ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України та розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а тому такі спори не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до частини статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Також ст. 384 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий лист.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 р. № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому судам слід ураховувати, що до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про оскарження рішень, дії чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень та ухвал у цивільних справах.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 03.04.2015 року в цивільній справі №308/8331/14-ц за позовом ОСОБА_4 до Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу, поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника адміністративно-господарського відділу Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області з 30 травня 2014 року.

У звязку із набранням вказаним судовим рішенням законної сили, Апеляційним судом Закарпатської області 20.04.2015 р. видано виконавчий лист.

Позивач є стороною виконавчого провадження, а саме: боржником.

На підставі виданого виконавчого листа, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 30.04.2015 р. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47414116.

Оскільки, спірні відносини між позивачем та відповідачами виникли у зв'язку з виконанням виконавчого листа Апеляційного суду Закарпатської області, що виданий на виконання рішення, яке було прийняте у цивільній справі №308/8331/14-ц, суд приходить до висновку, що такий позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

До цивільної юрисдикції належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, вчинених під час виконання рішень, ухвалених загальними судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 року (реєстраційний номер у ЄДРСР 46701986), прийнятій колегією суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України.

Крім того у вищевказаній постанові зазначено, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у даній справі.

Частиною третьою статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі за позовною заявою Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Ярош С.І. про визнання незаконною бездіяльності та скасування незаконного рішення- закрити.

В силу вимог ч.2 ст. 157 КАС України, роз'яснити позивачу, що розгляд даної категорії справ віднесений до юрисдикції місцевих судів в порядку ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СуддяC.А. Гебеш