Справа № 336/7294/15-а
Суддя: Наумов О. О.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/7294/15-а
Пр. №2-а/336/206/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати незаконними дії відповідача щодо відмови в призначені йому пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2012-2014 роки; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 з 11 вересня 2015 року пенсію за віком, передбачену ст. 26 та відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2012-2014 роки; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 11 вересня 2015 року.

Позивач посилається на те, що він з 15 травня 2006 року отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення». 11 вересня .2015 року у звязку з досягненням пенсійного віку він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак відповідач 11.09.2015 року письмово повідомив, що йому у 2006 році вже призначено пенсію, а тому його заява від 11.09.2015 року залишена без розгляду. Позивач вважає дії відповідача неправомірними, посилаючись на те, що він просить провести призначення йому пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 40 Закону, а працівники відповідача пояснили йому що вони можуть лише прийняти заяву про переведення з одного виду пенсії на інший. Позивач вважає, що відповідач умисно підмінює поняття «призначення пенсії» поняттям «переведення з одного виду пенсії на інший». Різниця в зазначених поняттях полягає у тому, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник заробітної плати, з якого обраховувалась пенсія при призначенні її вперше, а при призначенні пенсії використовується показник середньої заробітної плати за три роки перед призначенням пенсії.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали суду заяву, в якій представник позивача просить розглядати справу за відсутності позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягають.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував на підставі письмових заперечень. Згідно наданих письмових заперечень, відповідач зазначає, що позивачу призначено пенсію по інвалідності з 05.07.2001 року; з 15.05.2006 року позивача переведено на пенсію за віком на пільгових умовах (Список «№2) згідно його заяви від 10.05.2006 року. Відповідно до ст. 42 зазначеного Закону за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії. Відтак підстави для призначення пенсії відсутні, просить у позові відмовити.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

15.05.2006 року управлінням Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя позивачеві була призначена пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку.

Після призначення пенсії позивач продовжував працювати та працював до 29 липня 2013 року.

Суд вважає, що твердження представника відповідача про те, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є хибним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії (15.05.2006 року), за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку зазначеним Законом не передбачена.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії (15.05.2006 року), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Станом на день призначення пенсії (15.05.2006 року) позивачеві виповнилось повних 55 років, а тому пенсія за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не могла бути призначена за будь - яких умов.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, «у частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Разом з тим, ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачає такий вид пенсії, як пільгова пенсія за віком зі зниженням пенсійного віку.

Відтак суд вважає, що твердження позивача про те, що йому була призначена пенсія відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», відповідачем не спростоване.

11.09.2015 року у зв'язку з досягненням пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відповідач 11.09.2015 року письмово повідомив позивача, що йому у 2006 році вже призначено пенсію, а тому його заява від 11.09.2015 року залишена без розгляду.

Враховуючи, що Законом №1058 не передбачена пенсія за віком на пільгових умовах, суд вважає дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше. Крім того, після звільнення з займаної посади, позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Враховуючи наведене та позицію Верховного Суду України, відповідачу необхідно було провести перерахунок пенсії позивачу з урахування вимог ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач вперше за цим Законом звернувся до УПФУ про нарахування пенсії.

Таким чином, доводи відповідача що позивач скористався первинним призначенням при оформленні пенсії, надаючи заяву 15.05.2006 року, подальше звернення позивача до відповідача є вимогою про переведення його пенсії з одного виду на інший, не можуть бути прийняті судом до уваги як такі, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, є безпідставними і юридично неспроможними.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити йому пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували зверненню за призначенням пенсії то суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Згідно абзацу першого частини першої ст. 40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід), за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно частини другої статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058 з урахуванням змін, внесених Законом України "Про заходи по законодавчому забезпеченню реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-УІ, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних, органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої, заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Однак, як встановлено судом, позивач при переведенні з пільгової пенсії зі зниженням пенсійного віку на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не надавав згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому відповідач в своєму розрахунку протиправно зменшив йому розмір пенсії, застосувавши показник середньої заробітної плати за 2007 рік.

Таким чином, особам, які звернулися за призначенням пенсій в 2015 році, пенсії повинні призначатися із застосуванням усередненого показника заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в Україні за 2012-2014 роки.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч.1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; вимогам ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років, та вимогам абзацу 1 ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв, та вимогам частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, .40, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 159-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинення дій - задовольнити.

Визнати протиправними дії управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних умовах у відповідності ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 11 вересня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсії за віком з 11 вересня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487,20 грн..

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Шевченківського районного суду

м. Запоріжжя О.О. Наумов