Справа № 804/8123/15
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року (об 11 год. 20 хв.)Справа № 804/8123/15 Провадження №ЗП/808/19/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника першого відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5

до Державної судової адміністрації України, Дніпропетровського окружного адміністративного суду

про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 Павліна, ОСОБА_5 (далі позивачі) звернулися до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) із позовом до Державної судової адміністрації України ( далі - перший відповідач, або ДСА України), Дніпропетровського окружного адміністративного суду (далі другий відповідач, або ДОАС) в якому з урахуванням уточнень просять:

визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не здійснення дій з перерахування коштів, з урахуванням встановленого законом розміру посадового окладу, на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду за період з 26.10.2014 по 31.12.2014 включно відповідно до статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року по день винесення рішення включно, відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції у відповідності до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд»);

зобовязати Державну судову адміністрацію України здійснити дії з перерахування коштів, з урахуванням встановленого Законом розміру посадового окладу, на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду за період з 26.10.2014 по 31.12.2014 включно відповідно до статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року по день винесення рішення включно, відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції у відповідності до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд»);

визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровського окружного адміністративного суду в частині не нарахування та не виплати позивачам заробітної плати за період з 26.10.2014 по 31.12.2014 включно відповідно до статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року по день винесення рішення включно, відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції у відповідності до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд»);

зобовязати Дніпропетровський окружний адміністративний суд зробити позивачам перерахунок заробітної плати за період з 26.10.2014 по 31.12.2014 включно відповідно до статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції з 26.10.2014 року) та за період з 29.03.2015 року по день винесення рішення включно, відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції у відповідності до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд») та виплатити її в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо).

В обґрунтування позову зазначено, що позивачі є державними службовцями та працюють в апараті Дніпропетровського окружного адміністративного суду на посадах помічників суддів та секретарів судового засідання. Заробітна плата позивачам не тільки не сплачується, а й не нараховується у відповідності до ч.1 ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та суду пояснили, що вони працюють на посаді помічника судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду, мають 5 категорію державного службовця.

Перший відповідач неправомірно не здійснює перерахування коштів, з урахуванням встановленого Законом розміру посадового окладу, на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду за період з 26.10.2014 по 31.12.2014 включно відповідно до статті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ( в редакції з 26.10.2014) та за період з 29.03.2015 відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ( в редакції у відповідності до Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд) в звязку з чим позивачі були вимушені звернутися з даним позовом до суду. Посилаються на практику Європейського суду з прав людини, та зазначають, скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення посадових окладів, надбавок до них та фінансування інших передбачених Законом України «Про судоустрій та статус суддів» гарантій, пільг і компенсацій.

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, проте 01.10.2015 звернулись до суду з заявами (вх. № 44041, № 44042) про розгляд справи без їх участі.

Перший відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у запереченнях на адміністративний позов від 01.10.2015 (вх. № 43976) та додаткових запереченнях від 12.11.2015 (вх. № 50642). Вказує, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих та апеляційних судів здійснює Державна судова адміністрація України.

Згідно частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь - які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються Законом про Державний бюджет України у порядку, визначеному цим Кодексом.

Бюджетним кодексом України передбачено, що головні розпорядники бюджетних коштів організовують розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України, яке за результатами аналізу приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету, готує проект Закону про державний бюджет України.

Отже фінансування ДСА України здійснюється згідно з кошторисами і місячними розписами видатків, передбаченими Державним бюджетом України на 2015 рік.

Відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобовязань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Частиною шостою статті 152 Закону передбачено, що правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України «Про державну службу». Умови оплати праці, матеріально-побутового, медичного, санаторно-курортного і транспортного забезпечення працівників апарату суду визначаються на засадах, встановлених для відповідної категорії працівників апаратів центральних та місцевих органів виконавчої влади. Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розмір їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Також зазначив, що без відповідних змін до Державного бюджету України в частині збільшення видатків на утримання судів, а також змін до нормативно-правових актів, ДСА України не мала можливості виплачувати заробітну плату працівникам апаратів судів загальної юрисдикції виходячи з посадових окладів передбачених статтею 147 Закону.

З метою врегулювання питання встановлення працівникам апаратів судів загальної юрисдикції посадових окладів відповідно до статті 147 Закону ДСА України неодноразово зверталася з листами до Міністерства юстиції України (від 29.04.2015 № 10-8902/15, від 03.07.2015 №10-12116/15) та Міністерства соціальної політики України (від 25.03.2015 №11-5597/15, від 05.06.2015 №10-10610/15, від 18.06.2015 №10-11504/150. Листом від 25.03.2015 №11-5597/15 на розгляд Міністерству соціальної політики України було надіслано проект змін по постанови КМУ від 09.03.2006 №268, проте за результатами розгляду зазначений проект не знайшов підтримки Мінсоцполітики.

Також, листом від 29.04.2015 №10-8902/15ДСА України направляла на адресу Міністерства юстиції України погоджений проект постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» із зауваженням.

03.07.2015 ДСА України направляла листа №10-12116/15 до Міністерства юстиції України щодо пришвидшення подання на розгляд Уряду зазначеного проекту постанови Кабінету Міністрів України. Вважає що протиправна бездіяльність допущена саме Кабінетом Міністрів України, а не Державною судовою адміністрацією України.

Отже відповідачем вживались всі необхідні заходи в межах своїх повноважень , для врегулювання працівникам апарату судів посадових окладів відповідно до статті 147 Закону.

Також зазначив що позивачі не перебувають та не перебували у трудових відносинах з ДСА України, відносини стосовно оплати праці не виникали, оскільки діючим законодавством заробітна плата виплачується працівникові за виконану ним роботу власником або уповноваженим ним органом (Дніпропетровський окружний адміністративний суд).

Згідно з частинами першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України у порядку, визначеному цим Кодексом. Таким чином відповідач не наділений правом самостійно, без правового врегулювання Кабінетом Міністрів України та фінансової можливості Державного бюджету України здійснювати перерахунок заробітної плати позивачам та виплачувати її у вищому розмірі.

Представник другого відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

На підставі ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, регулюються Законом України «Про державну службу», N 3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон N 3723-XII).

Відповідно до статті 1 Закону N 3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ст. 33 Закону 3723-XII умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 2 ст.145 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» N 2453-VI функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює Державна судова адміністрація України.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» N 2453-VI визначені правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права, визначає систему судів загальної юрисдикції, статус професійного судді, народного засідателя, присяжного, систему та порядок здійснення суддівського самоврядування і встановлює систему і загальний порядок забезпечення діяльності судів та регулює інші питання судоустрою і статусу суддів.

Згідно з частиною першою статті 144 Закону N 2453-VI ( у редакції на 01.01.2015) розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Частину першу статті 144 Закону N 2453-VI доповнено абзацом другим згідно із Законом України №1697-VІІ від 14.10.2014 «Про прокуратуру».

Відповідно до частини третьої статті 129 Закону N 2453-VI у редакції станом на 01.01.2015 посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених законом.

29.03.2015 набрав чинності Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд», відповідно до якого Закон України «Про судоустрій та статус суддів» викладено у новій редакції. Зокрема, ч. 1 ст. 147 викладена в наступній редакції: «розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії судців України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців».

Підпунктом 2 пункту 13 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» передбачено, що Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом необхідно привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Частиною другою статті 8 Закону України «Про оплату праці» N 108/95-ВР від 24.03.1995 передбачено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Статтею 13 Закону N 108/95-ВР визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додаток 47 до Постанови),

Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №482 у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону «Про Державний бюджет України на 2014 рік», мінімальна заробітна плата у 2014 році у місячному розмірі становила 1218,00 грн. Такий же розмір заробітної плати встановлено і на 2015 рік.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону N 2453-VI фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п.п.59 п.5 Розділу XII Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року, який набрав чинності з 26 жовтня 2014 року, частину першу вищевказаної статті було доповнено абзацом другим такого змісту: «При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців».

Водночас, згідно п.п.2 п.13 Розділу XIIІ Закону України «Про прокуратуру», Кабінету Міністрів України доручено у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів ».

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що норми і положення частини першої штаті 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Згідно положень статей 142-143 Закону N 2453-VI фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Бюджетного кодексу України N 2456-VI, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 статті 51 зазначеного Кодексу керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Як встановлено в судовому засіданні Кабінетом Міністрів України не приведено постанову №268 від 09.03.2006 «Про упорядкування структури та умов оплати працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» у відповідності до норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, Державна судова адміністрація України може здійснювати виплати лише в межах затвердженого фонду оплати праці та не наділене правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, а саме без збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача.

Наведене свідчить про відсутність можливості з боку відповідачів виплачувати заробітну плату позивачам за період з 26.10.2014 року по 31.12.2014 року включно у розмірі визначеному ст. 144 Закону України «Про судоустрій та статус суддів (в редакції з 26.10.2014) та за період з 29.03.2015 року по день винесення рішення включно визначеному відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Як встановлено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ДСА України не ухилялась від виконання своїх обовязків, як розпорядника бюджетних коштів. У своїй діяльності ДСА України керується нормами бюджетного законодавства. Під час розгляду справи не встановлено протиправної бездіяльності органу, тому підстави для зобовязання ДСА України вчиняти дії, а саме перерахувати кошти на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду для здійснення перерахунку заробітної плати відсутні. І як наслідок цього суд не вбачає бездіяльності Дніпропетровського окружного адміністративного суду в частині не нарахування та невиплати позивачам заробітної плати за вищевказаний період.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Батрак