Справа № 820/7806/15
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 р.Справа № 820/7806/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання - Кудіної Я. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "МП ТРЕЙД" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2015р. по справі № 820/7806/15

за позовом Приватного підприємства "МП ТРЕЙД"

до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області

про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИЛА:

04.08.2015 року Приватне підприємство "МП ТРЕЙД" звернулося до суду із позовом, у якому просило визнати протиправними дії головного управління ДФС у Харківській області щодо складання у відношенні приватного підприємства "МП ТРЕЙД" актів "Про не допуск до проведення фактичної перевірки" б/н від 07.07.2015 року та 08.07.2015 року у кількості 17 шт.

Харківським окружним адміністративним судом постановою від 28.09.2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Приватне підприємство "МП ТРЕЙД" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, на думку апелянта, контролюючий орган за результатом відмови платника податку від підпису у направленнях на проведення перевірки повинен був скласти відповідний акт щодо такої відмови та розпочати проведення перевірки, а відповідно складання відповідачем акту « Про недопуск до проведення фактичної перевірки» є безпідставним.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 24.11.2015 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, ГУ ДФС у Харківській області було прийнято наказ від 06.07.2015 року №193 про організацію проведення фактичних перевірок господарських об'єктів, де здійснює господарську діяльність ПП "МП Трейд". Зазначений наказ ГУ ДФС у Харківській області постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2015 року по справі №820/7009/15 за позовом ПП "МП Трейд" до ГУ ДФС у Харківській області визнано законним та обґрунтованим.

На підставі зазначеного наказу посадовими особами ГУ ДФС у Харківській області були прийняті акти "Про не допуск до проведення фактичної перевірки" б/н від 07.07.2015 року та 08.07.2015 року у кількості 17 шт.

Вважаючи протиправними вищевказані акти ГУ ДФС у Харківській області, Приватне підприємство "МП ТРЕЙД" звернулося до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому не порушував прав позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Відповідно до пп.16.1.9 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Пп.16.1.13 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків зобов'язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно з п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування; неподання суб'єктом господарювання в установлений законом строк обов'язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками; у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3.

При цьому, в положеннях п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України зазначається, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Крім того, згідно з п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що діючим законодавством України передбачено вичерпний перелік підстав для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків від допуску до перевірки посадові особи контролюючого органу складається відповідний акт, який засвідчує факт відмови.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції те, що наказ, який слугував підставою для проведення фактичних перевірок господарських об'єктів ПП "МП Трейд", на теперішній час є законним та винесеним контролюючим органом з дотриманням вимог податкового законодавства, оскільки постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 року, приватному підприємству "МП ТРЕЙД" відмовлено у задоволенні позовних вимог про скасування наказу №193 від 06.07.2015 року про організацію проведення фактичних перевірок господарських об'єктів ПП "МП Трейд".

Отже, з урахуванням того, що уповноважені особи позивача відмовились від проведення фактичних перевірок господарських об'єктів ПП "МП Трейд", перевіряючими відповідача правомірно складено акти від 07.07.2015 року: №14/223/34952938, №15/223/34952938, №16/223/34952938, №17/223/34952938, №18/223/34952938, №19/223/34952938, №20/223/34952938, №21/223/34952938, №22/223/34952938, №24/223/34952938, №25/223/34952938, №26/223/34952938, №27/223/34952938, №28/223/34952938, №29/223/34952938, №30/223/34952938, №31/223/34952938 "Про недопуск до проведення фактичної перевірки" (а.с. 42, 48, 54, 60, 67, 74, 81, 88, 95, 102, 109, 115, 122, 129, 136, 143, 150).

Разом з тим, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що акт про недопуск до проведення фактичної перевірки є засобом документування дій платника податків щодо не допущення відповідача до проведення перевірки. Сам собою факт складання актів про недопуск до проведення фактичної перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі, не призводить до настання невідворотних негативних наслідків.

Акти "Про недопуск до проведення фактичної перевірки" самі по собі не мають обов'язкової юридичної сили, а тому не можуть створювати для позивача будь - яких негативних наслідків.

При цьому, позивачем не надано жодних доказів того, що дії посадових осіб головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, які виразились у складання спірних актів "Про недопуск до проведення фактичної перевірки", є протиправними та такими, що порушують його права та створюють для нього особливі правила поведінки.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірними дії відповідача щодо складання актів "Про не допуск до проведення фактичної перевірки" б/н від 07.07.2015 року та 08.07.2015 року у кількості 17 шт., оскільки останні не створюють для позивача будь - яких негативних наслідків та не порушують його права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що обгрунтованість позовних вимог не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а тому відсутні підстави для задоволення вимог Приватного підприємства "МП ТРЕЙД".

Отже, переглянувши постанову суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при її прийнятті суд першої інстанції у повному обсязі з'ясував обставини справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "МП ТРЕЙД" залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2015р. по справі № 820/7806/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Бершов Г.Є.
Повний текст ухвали виготовлений 30.11.2015 р.