Справа № 169/565/15-а
Суддя: Тітівалов Р. К.
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 169/565/15-а
Провадження № 2-а/169/12/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Тітівалова Р.К.,

з участю:

секретаря Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області (далі УПФУ в Турійському районі) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Позов мотивований тим, що вона перебуває на обліку в УПФУ в Турійському районі як пенсіонер за віком та отримує пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» з 12 травня 2010 року, яку було обчислено в розмірі 85% посадового окладу з урахуванням надбавок та доплат. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року УПФУ в Турійському районі зобовязано здійснити з 11 липня 2014 року перерахунок вищевказаної пенсії з урахуванням усіх виплат, на які нараховувалися та сплачувалися страхові внески (єдиний внесок) на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Вказуючи, що відповідач протиправно провів перерахунок пенсії у розмірі нижчому, ніж встановлено законодавством України, а саме: розмір пенсії зменшив з 85% до 70% заробітної плати, а базовий місяць для проведення індексації пенсійної виплати змінив з травня 2010 року на липень 2014 року, просила визнати вказані дії УПФУ в Турійському районі протиправними, скасувати розпорядження відповідача від 23 липня 2015 року та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) у розмірі 85% від суми заробітної плати, залишивши при перерахунку пенсії визначальним базовий місяць для проведення індексації травень 2010 року, та стягнути на її користь судові витрати.

У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує із викладених у ньому підстав, просила його задовольнити та розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила відмовити в задоволенні позову, а розгляд справи проводити без її участі.

Враховуючи, що учасники процесу у судове засідання не зявилися і розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов'язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Умови та порядок пенсійного забезпечення державних службовців визначено Законом України «Про державну службу» (далі Закон).

Відповідно до ст. 37 Закону (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Судом встановлено, що позивач з 12 травня 2010 року перебуває на обліку в УПФУ в Турійському районі та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір якої було обчислено, виходячи із 85% від суми місячної заробітної плати.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року зобовязано УПФУ в Турійському районі з 11 липня 2014 року провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», із врахуванням до заробітку державного службовця для обчислення пенсії інших виплат, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з урахуванням виплачених сум (а.с. 6-7).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З листа УПФУ в Турійському районі від 28 серпня 2015 року вбачається, що на виконання вищезазначеної постанови відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивачу з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з урахуванням виплачених сум, виходячи з вимог ст. 37 Закону в редакції, яка діяла на час проведення перерахунку пенсії, тобто в розмірі 70% від розміру заробітної плати ОСОБА_1, а базовим місяцем для проведення індексації визначено липень 2014 року (а.с. 10).

У контексті положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому будь-яка особа, звертаючись до компетентного органу держави чи посадової особи про вчинення певних дій, виправдано сподівається на дотримання останніми при вчиненні таких дій вимог закону.

Згідно з ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, обсяг прав позивача в частині отримання призначеної їй на законних підставах пенсії в розмірі 85% не може бути звуженим, адже внесені зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» щодо відсоткового розміру пенсії стосуються виключно порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку на підставі судового рішення вже призначеної пенсії.

З огляду на вказане, відповідач протиправно застосував нові положення законодавства до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Наведене цілком узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13, від 08 липня 2015 року у справі № 21-1486а15, прийнятих в адміністративних справах за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, пенсія позивачу повинна бути перерахована з 11 липня 2014 року відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року, виходячи з 85% розміру заробітної плати позивача з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

З огляду на те, що перерахунок пенсії у даному випадку не є черговим її підвищенням, а повязаний виключно із приведенням розміру пенсії у відповідність із вимогами законодавства на підставі судового рішення, оскільки було допущено порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення, то суд вважає, що жодних законних підстав у відповідача для зміни базового місяця для індексації пенсії не було і він повинен залишатися попереднім травень 2010 року.

Відповідно до зазначених вище норм матеріального права, з метою реалізації і дотримання визначених ст.ст. 2, 8 КАС України завдань і принципів адміністративного судочинства та враховуючи, що до неправильного проведення перерахунку пенсії в даному випадку призвели протиправні дії відповідача, що створило непропорційне й невиправдане втручання у реалізацію позивачем свого права на пенсійне забезпечення, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про необхідність проведення перерахунку пенсії в розмірі 85% від заробітної плати та визначення для проведення індексації базовим місяцем того, який і був до перерахунку, - травень 2010 року, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про скасування розпорядження відповідача від 23 липня 2015 року, оскільки таке в матеріалах справи відсутнє і ні позивачем, ні відповідачем суду надано не було, що унеможливлює встановлення змісту цього розпорядження, його відношення до належних позивачу прав і відповідно перевірку законності його прийняття, а на припущеннях судове рішення грунтуватися не може.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, однак жодних клопотань щодо витребування зазначеного розпорядження позивачем не заявлялося.

Крім того, часткове задоволення позову в даному випадку повністю поновлює порушене право позивача, за захистом якого вона звернулася до суду.

Доводи представника відповідача, викладені у письмовому запереченні, про те, що позивачу слід перерахувати пенсію у розмірі 70% від заробітної плати, оскільки необхідно брати до уваги норму Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на дату проведення перерахунку пенсії, тобто станом на 11 липня 2014 року, а базовий місяць для нарахування індексації липень 2014 року, є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно з ч. 2. ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів відповідно до вимог ст.ст. 70-71 КАС України на спростування вищевказаного представником відповідача суду надано не було і в матеріалах даної справи такі відсутні.

У відповідності до вимог ст. 94 КАС України з Державного бюджету України слід стягнути на користь позивача 487 грн 20 коп. судового збору.

На підставі викладеного, ст. 37 Закону України «Про державну службу» та керуючись ст.ст. 2, 8, 94, 159, 160-163, 167, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії державного службовця з 85% до 70% від заробітної плати та зміни базового місяця при проведенні індексації пенсії з травня 2010 року на липень 2014 року під час здійснення перерахунку пенсії на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Турійському районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця з 11 липня 2014 року відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року згідно з положеннями ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1, виходячи з 85% розміру від заробітної плати та залишивши визначальним базовий місяць для проведення індексації травень 2010 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

У решті позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий