Справа № 806/3488/15
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нагірняк М.Ф.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"17" листопада 2015 р. Справа № 806/3488/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "08" вересня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області визнання дій протиправними та стягнення коштів ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, в якому з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог просив:

- визнати протиправними дії Відповідача щодо не нарахування та невиплати при звільненні ОСОБА_3 надбавки за вислугу років;

- стягнути з Відповідача на його користь не нараховану та невиплачену надбавку за вислугу років в сумі 2329,58грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 9958,80грн. та витрат, пов'язаних з розглядом справи, в сумі 232,12грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.09.2015 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою , позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо характеру трудових відносин Позивача, його правового статусу як посадової особи державної податкової служби, що мав спеціальне звання, під час перебування на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції регулюються правовими нормами Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та Закону України "Про державну службу", що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, з 31.05.2005 року по 24.10.2006 року перебував на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції, правонаступником якої є Овруцька ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області.

ОСОБА_3 під час перебування на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції протягом спірного періоду було присвоєно спеціальне звання "Радник податкової служби ІІІ рангу".

У позовній заяві позивач зазначав, що в період з 31.05.2005 року по 24.10.2006 року йому нараховувалась та виплачувалась винагорода за вислугу років, встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 року №1013 "Про Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання". При цьому, як вважав позивач, йому мала нараховуватись і виплачуватись також надбавка за вислугу років, передбачена ст.33 Закону України "Про державну службу", однак відповідачем вона не нараховувалась і не виплачувалась.

Суд першої інстанції прийшов у своєму рішенні до висновку про відсутність у позивача права на одночасне отримання двох різновидів доплат до заробітної плати у вигляді надбавки за вислугу років за період перебування на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції.

На думку суду позивач за період з 31.05.2005 року по 24.10.2006 року перебування на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції, правонаступником якої є Овруцька ОДПІ, отримав в повному обсязі доплату за вислугу років як особа, що має спеціальне звання, а тому його право на отримання заробітної плати не є порушеним і судовому захисту не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначає Закон України "Про державну службу" N 3723-XII (надалі - Закон N 3723-XII).

Відповідно до статті 1 цього Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до частини другої статті 9 зазначеного Закону регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон N 3723-XII застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальними законами.

Спеціальним законом, що визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є Закон України від 4 грудня 1990 року N 509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон N 509-XII).

Тобто, правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов'язки в зазначений в позові спірний період визначалися Конституцією України, Законом N 509-XII, а в частині, що не регулювався ним, - Законом N 3723-XII.

За приписами ст.15 Закону N 509-XII, в редакції на день виникнення спору, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання.

В розумінні вимог ст.24 Закону N 3723-XII прийняття на державну службу, просування по ній службовців, стимулювання їх праці, вирішення інших питань, пов'язаних із службою, проводиться відповідно до категорій посад службовців, а також згідно з рангами, які їм присвоюються.

Класифікація посад державних службовців та їх категорії визначені правовими нормами ст.25 Закону N 3723-XII. Частина четверта вказаної статті прямо зазначає, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України.

Зазначене свідчить про чітке законодавче розмежування на працівників державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання в силу вимог ст.15 Закону N 509-XII, та працівників, посади яких віднесені до відповідної категорії державних службовців із присвоєнням відповідного рангу державного службовця.

Тобто, правовий статус посадових осіб державної податкової служби і проходження служби регулюється спеціальним Законом N 509-XII, згідно з статтею 15 якого посадовим особам державної податкової служби присвоюють спеціальні звання.

Посади усіх інших працівників, які не мають спеціальних звань, віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. Таким державним службовцям присвоюються ранги державних службовців відповідно до статті 26 Закону N 3723-XII.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.97 N 503-р (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року N 1336) посади працівників державних податкових інспекцій, які не мають спеціальних звань, віднесені від четвертої до сьомої категорій посад державних службовців.

Вказане розмежування в статусі працівників податкової служби відображено в постанові КМ України від 9 березня 2006 р. N 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів".

Суд першої інстанції вірно зазначив, що посада начальника міжрайонної податкової інспекції ні положеннями статті 25 Закону України "Про державну службу", ні положеннями розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.97 N 503-р. до жодної категорії державних службовців не відносилася, а тому Позивачу правомірно жодний ранг державного службовця на час перебування на вказаній посаді не присвоювався.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон N 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 2 Закону №108/95, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Частиною 2 ст. 2 Закону №108/95, визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, в тому числі надбавки за вислугу років.

Відповідно до ст. 33 Закону № 3723-XII, заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. При цьому саме на Кабінет Міністрів України покладається регулювання питань оплати праці державних службовців, встановлення розмірів посадових окладів, надбавок, доплат, матеріальної допомоги.

Виплата винагороди за вислугу років посадовим особам державної податкової служби передбачена пунктом 2 Порядку виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року №1013 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин). Розмір вказаної винагороди визначається залежно від стажу роботи і обчислюється виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання у таких розмірах: від 1 до 2 років -5, від 2 до 5 років -10, від 5 до 10 років-20, від 10 до 15 років-25, від 15 до 20 років-30, від 20 до 25 років-35, від 25 і більше років-40.

З матеріалів справи вбачається, що позивач протягом вказаного періоду перебування на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції отримував в структурі заробітної плати надбавку за вислугу років. Згідно наказу від 07.06.2005року та протоколі № 3 від 01.06.2005року ОСОБА_3 була встановлена надбавка за вислугу років в розмірі 35% виходячи із 21 року та 3 місяців стажу роботи, що надає право на таку надбавку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів Позивача про те, що він за вказаний період перебування на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції мав право на отримання одночасно двох видів надбавки за вислугу років, а саме надбавки в розмірі 35% як посадова особа органів державної податкової служби, що має спеціальне звання, та 20% надбавки за вислугу років як державному службовцеві.

Невід'ємною ознакою для отримання надбавки за вислугу років на підставі ст.33 Закону України "Про державну службу" є присвоєння відповідної категорії та рангу державного службовця.

Проте позивачу були присвоєні спеціальні звання , передбачені Законом України "Про державну податкову службу в Україні".

У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Розміри посадових окладів для працівника органів державної податкової служби, що має спеціальне звання, та працівника цієї ж служби, що має ранг державного службовця, є різними і визначалися різними додатками до зазначеної вище постанови КМ України від 9 березня 2006 р. N 268.

Відповідно кожен із зазначених працівників податкової служби мав права на доплату відповідно за певне спеціальне звання чи відповідно за певний ранг державного службовця.

Аналогічно, кожен із вказаних працівників мав права на доплату за вислугу років відповідно у вигляді винагороди за вислугу років чи відповідно у вигляді надбавки за вислугу років.

Суд першої інстанції вірно зазначає, що, в розумінні вимог Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. N 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів державної податкової служби. Проте, право на врахування такого стажу до стажу державної служби не можна ототожнювати з правом на отримання одночасно за ту ж саму роботу двох тотожних за суттю заробітних плат чи їх складових.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що постанова прийнята судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "08" вересня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11104

Представник ОСОБА_4 АДРЕСА_2,

3- відповідачу/відповідачам: Овруцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області вул.Сабурова,1/20,м.Овруч,Житомирська область,11102

4-третій особі: - ,