Справа № 808/8095/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Справа № 808/8095/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС в Запорізькій області

третя особа: ОСОБА_2

про: визнання протиправним та скасування висновку, -

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 від 25.04.2006)

від відповідача - Бойко В.В. (довіреність № 14563/10/10-017 від 17.12.2014)

від третьої особи - ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2 від 11.09.2002)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним висновок відповідача від 07.08.2015 № 2424/10/08-28-17-04 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті п'ятої Закону України "Про очищення влади", в частині якою встановлено, що позивач у декларації про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутих позивачем за час перебування на посадах, зазначених у пп.1-10 ч.1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) позивача.

Ухвалою суду від 29.09.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/8095/15, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 13.10.2015. Ухвалою від 13.10.2015 провадження у справі зупинено на підставі п.4 ч.2 ст.156 КАС України, для надання додаткових доказів до 10.11.2015

Відповідно до ст.160 КАС України, 10.11.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови і оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

На виконання ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив задовольнити їх у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач дійшов необґрунтованих висновків про те, що ним в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, зазначено недостовірні відомості про наявне у позивача рухоме майно, а саме транспортний засіб вантажний фургон-В, марки ИЖ, модель 2717 230, випуску 2001 року, серійний номер: НОМЕР_4, номер державної реєстрації: НОМЕР_3, оскільки вказаний транспортний засіб було реалізовано на підставі довіреності оформленої приватним нотаріусом. А тому, на думку позивача, ним обґрунтовано не було внесено до декларації за 2014 рік вищезазначений транспортний засіб. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки даних зазначених позивачем в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, контролюючим органом встановлено, що декларація за 2014 рік містить недостовірні дані, а саме позивачем не зазначено в декларації за 2014 рік транспортний засіб вантажний фургон-В, марки ИЖ, модель 2717 230, випуску 2001 року, серійний номер: НОМЕР_4, номер державної реєстрації: НОМЕР_3. У зв'язку з чим у оскаржуваному висновку контролюючим органом зазначено про виявлення в декларації недостовірних відомостей. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав пояснення надані позивачем та зазначив, що користується переданим йому транспортним засобом з 2009 року та наразі займається його переоформленням.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представника позивача, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України".

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, займає посаду заступника директора департаменту - начальника управління культури і туризму Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Запорізької обласної державної адміністрації.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьої і четвертої статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 16.10.2014 №563, та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 №1100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 за №1385/26162, ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя проведено перевірку відомостей, визначених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади" щодо ОСОБА_1, за результатами якої складено висновок від 07.08.2015 № 2424/10/08-28-17-04.

За результатами проведеної перевірки відповідач дійшов висновку, що у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік зазначено недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав) набутого позивачем за час перебування на посадах, визначених 1-10 частини 1 статті 2 Закону України "Про очищення влади", які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) ОСОБА_1

Позивач, не погодившись з висновком за результатами проведеної перевірки, звернувся з позовом до суду.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного висновку стало те, що позивач у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік не задекларував транспортний засіб вантажний фургон-В, марки ИЖ, модель 2717 230, випуску 2001 року, серійний номер: НОМЕР_4, номер державної реєстрації: НОМЕР_3.

Суд зазначає, що правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначається Законом України "Про очищення влади".

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про очищення влади" очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Пунктом 2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку. У разі встановлення під час перевірки професійного судді недостовірності відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, надсилає копію висновку про результати перевірки до Міністерства юстиції України, яке у триденний строк із дня одержання такого висновку надсилає його до Вищої ради юстиції та/або Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та звертається з пропозицією про прийняття подання про звільнення судді з посади. (ч.10, 13 ст.5 Закону України "Про очищення влади").

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру (далі - декларація) визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженим Наказом Міністерства фінансів України №1100 від 03.11.2014 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 р. за № 1385/26162 (далі - Порядок).

Згідно п. 3 згаданого Порядку загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до п. 9 Порядку у розділі ІV декларації перевірці підлягають:

достовірність відомостей щодо наявності транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про транспортні засоби такої особи;

відповідність вартості транспортних засобів, вказаних у декларації, набутих особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10частини першої статті 2 Закону, наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Для перевірки даних про транспортні засоби використовується інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин, серед інших, органів внутрішніх справ - щодо зареєстрованих (знятих з обліку) колісних транспортних засобів та їх власників, у тому числі про дату їх реєстрації (зняття з обліку), індивідуальні ознаки транспортного засобу, повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) та місцезнаходження (місце проживання) власника.

На виконання п.12 Порядку у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

Зі змісту вказаних норм, можна зробити висновок, що органи Державної фіскальної служби України здійснюють перевірку осіб, зазначених у пунктах 1-10 частини 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", за двома критеріями: 1) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру. Тобто, чи все майно, набуте особою вказане у декларації; 2) відповідність вартості майна (майнових прав), набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У висновку, який складається за результатами перевірки, орган Державної фіскальної служби України зобов'язаний зазначити чи була встановлена недостовірність або невідповідність по кожному із перелічених критеріїв, зокрема вказати чи все майно (майнові права), яке підлягає декларуванню, вказане особою у декларації та чи відповідає вартість цього майна отриманим із законних джерел доходам. При цьому, висновок про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) або невідповідність вартості майна (майнових прав) отриманим доходам, з урахуванням пояснень особи стосовно якої здійснюється перевірка, повинен бути обґрунтованим та зробленим на підставі документів, які достовірно підтверджують такі недостовірність та/або невідповідність.

З оскаржуваного висновку судом встановлено, що позивачем надавалось пояснення відповідно до виявлених розбіжностей, а саме позивач зазначив, що транспортний засіб вантажний фургон-В, марки ИЖ, модель 2717 230, випуску 2001 року, серійний номер: НОМЕР_4, номер державної реєстрації: НОМЕР_3 був переданий на розпорядження громадянину ОСОБА_2 за довіреністю № 28041831, номер у реєстрі нотаріальних дій 2199, виданою 22.08.2009, яка нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Межовим А.В., проте, відповідачем належної оцінки наданим поясненням надано не було.

Суд зазначає, що у 2009 році чинне законодавства не забороняло реалізовувати автотранспортні засоби за довіреністю без подальшого переоформлення транспортного засобу на нового власника, а тому позивач заповнюючи декларацію мав повне право вважати, що транспортний засіб вантажний фургон-В, марки ИЖ, модель 2717 230, випуску 2001 року, серійний номер: НОМЕР_4, номер державної реєстрації: НОМЕР_3 не належить йому.

В той же час, з системного аналізу положень Закону України "Про очищення влади" та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", з урахуванням визначених основних засад люстрації та цілей на досягнення яких запроваджений процес люстрації в Україні, а також беручи до уваги необхідність дотримання балансу між вчиненим порушенням та відповідальністю за це порушення, суд доходить висновку, що недостовірність відомостей, яка може бути підставою для звільнення особи та застосування до неї відповідних заборон, повинна встановлюватись в сукупності з невідповідністю вартості майна, яке належить на праві власності особі. Тобто, саме по собі неповне декларування наявного у особи майна, не може бути підставою для застосування Закону України "Про очищення влади" в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте особою на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

З оскаржуваного висновку судом встановлено, що за результатами перевірки позивача підтвердних документів встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаних ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел.

Враховуючи наведене, на переконання суду, не зазначення ОСОБА_1 відомостей про транспортний засіб вантажний фургон-В, марки ИЖ, модель 2717 230, випуску 2001 року, серійний номер: НОМЕР_4, номер державної реєстрації: НОМЕР_3, не може бути належною підставою для застосування до позивача негативних наслідків передбачених Законом України "Про очищення влади".

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що основною метою перевірки достовірностей відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" є недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_5, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, а не звичайний контроль за правильністю заповнення державними службовцями та іншими посадовими особами, які виконують функції держави, декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність прийнятого висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті оскаржуваного висновку відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати висновок Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС в Запорізькій області від 07.08.2015 № 2424/10/08-28-17-04 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті п'ятої Закону України "Про очищення влади".

Судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 коп.) присудити на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС в Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко