Справа № 22а-13492/11
Суддя: Обідіна О. І.
Дата ухвалення: 2011-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого судді: Обідіної 0.І.

Суддів : Дорош А.І., Панченка 0.0.

Розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 4 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві про визнання дій незаконним, зобовязання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 4 серпня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві незаконною та зобовязано відповідача з 12 січня 2005 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 1 серпня 2008 року здійснити перерахунок пенсії позивачу по III групі інвалідності відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч.З ст. 67 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи провівши обчислення пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч.І ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати недоплаченої пенсії за минулий період за результатами даного перерахунку.

Зобовязано відповідача з 1 серпня 2008 року здійснити перерахунок пенсії позивачу по II групі інвалідності відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч.З ст. 67 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи провівши обчислення пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч.І ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати недоплаченої пенсії за минулий період за результатами даного перерахунку.

З судовим рішенням не погодився відповідач, який в апеляційній скарзі просить скасувати рішення, оскільки вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.І ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (посвідчення серії А №079575). З 12 липня 1997 року він мав III групу інвалідності повязану з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК від 21 липня 1997 року. 1 серпня 2008 року Полтавською МСЕК йому встановлена II група інвалідності, захворювання повязаного з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у звязку з чим має право на пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу виплати пенсії у розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за віком у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за віком у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розмірі мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням ч. 1 ст . 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком та по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України. У ст. 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (після внесення змін Законом України від 17 листопада 2005 року - відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне - страхування»).

Згідно до ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 6 червня 1996 року особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, інвалідам III групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату недорахованих пенсійних виплат з 12 січня 2005 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 1 серпня 2008 року як інваліду III групи та з 1 серпня 2008 року як інваліду II групи у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів також дійшла висновку, що визначений ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомоги. Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум, є відправною величиною від якої проводиться розрахунок державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, призначених за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Безпідставними вважає колегія суддів посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що розмір пенсії позивачу повинен виплачуватись, не відповідно до вимог Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а на підставі Постанов Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 та від 17 липня 2008 року №654.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 183-2 ч. 10, 197, 200, 205, 206, КАС України, Законом України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 4 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.