Справа № 760/15951/15-а
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ганечко О.М.,

суддів: Коротких А.Ю.,Хрімлі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 15.10.2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 15.10.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити позов.

Відповідно до ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У засідання учасники процесу не з'явились, будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач отримувала пенсію за вислугу років, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 2002 року, виплата якої була припинена з 03.08.11 року, відповідно до заяви, у зв'язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років.

17.07.13 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва з заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розпорядженням УПФУ в Солом'янському районі м. Києва від 22.07.13 року позивачу призначено пенсію за віком з 06.06.13 року.

14.05.15 року позивач звернулась до відповідача із заявою про надання роз'яснення щодо порядку обрахунку призначеної пенсії.

29.05.15 року Листом № 6453/09/Д-400 відповідач повідомив позивача, що при розрахунку пенсії, відповідно до заяви від 17.07.2013 року застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік - 1197,91 грн., згідно розпорядження від 22.07.2013 року.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"(Далі Закон № 1058-ІV) , за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 статті 45 цього Закону, встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV регламентований порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що у даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Судом першої інстанції встановлено, що з 25.09.2002 року по 03.08.2011 року позивач отримувала пенсію за вислугу років, на підставі пункту "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В подальшому, позивач просила призначити їй пенсію за віком, на підставі ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, відповідач мав керуватися в даному випадку, положеннями ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якою передбачено для визначення заробітної плати для обчислення пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про незаконність дій відповідача щодо переведення позивача на пенсії за віком, беручи до уваги показники середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2007 рік, оскільки такі дії суперечать вимогам пенсійного законодавства.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що, відповідно до положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, також передбачений окремі порядки для призначення пенсії за віком та пенсії за вислугу років.

Таким чином, позивач вперше звернувшись із заявою до відповідача про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону 1058-IV, також після відмови від пенсії за вислугу років позивач продовжувала працювати та сплачувати страхові внески до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Аналогічна правова позиція викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25.06.15 року в справі К/800/18046/15.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст.160,167,195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 15.10.2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва щодо призначення ОСОБА_2 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік, в сумі 1197,91 грн., з 06.06.2013 року - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва призначити ОСОБА_2 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2010-2012 роки, з 06.06.2013 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: О.М. Ганечко

Судді: А.Ю.Коротких

О.Г. Хрімлі

Головуючий суддя Ганечко О.М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.