Справа № 809/2437/14
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Справа № 876/11017/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

представника відповідача Корнутія М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 809/2437/14 за позовом ОСОБА_3 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - управління ДАІ УМВС України в Івано-Франківській області про скасування наказів, поновлення на службі,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати незаконними та скасування накази управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області (надалі - УМВС України в Івано-Франківській області) № 708 від 05.06.2014 р. в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та № 314 о/с від 12.06.2014 р. в частині звільнення його з органів внутрішніх справ і поновити його на службі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що обставини, зазначені як підстави звільнення є надуманими, оскільки йому не було відомо про наявність наказу № 488/ДСК від 18.05.2014 р., за невиконання якого його звільнено.

Крім того зазначив, що з 30.05.2014 р. по 17.06.2014 р. він перебував на лікуванні в Болехівській центральній міській лікарні і в порушення статті 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» його не ознайомлено із наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано наказ УМВС України в Івано-Франківській області № 708 від 05.06.2014 р. в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності - звільнення з органів внутрішніх справ.

Визнано протиправним і скасовано наказ УМВС України в Івано-Франківській області № 314 о/с від 12.06.2014 р. по особовому складу в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу № 2 роти ДПС ДАІ із забезпечення супроводження підпорядкованої УМВС України в Івано-Франківській області з 12.06.2014 р.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати на правову допомогу в сумі 1786,40 грн.

Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу № 2 роти ДПС ДАІ із забезпечення супроводження підпорядкованої УМВС України в Івано-Франківській області.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржив відповідач УМВС України в Івано-Франківській області, який вважає, що рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд неправомірно застосував до спірних правовідносин принципи загального трудового законодавства, оскільки спірні правовідносини регулюються спеціальним законодавством про органи внутрішніх справ.

Оскаржувані накази є правомірними, оскільки прийняті за результатами проведеного службового розслідування, яким підтверджено факт грубого порушення дисципліни позивачем.

Також зазначив, що відповідно до статті 4 Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі і повинні бути законними, зрозумілими та виконуватись беззаперечно, точно та у визначений строк. У разі одержання наказу, який суперечить закону, підлеглий не повинен виконувати його, про що повинен негайно поінформувати начальника, який віддав наказ, а в разі підтвердження цього наказу - письмово поінформувати старшого прямого начальника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга є безпідставна і не належить до задоволення з наступних міркувань.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про міліцію» визначено, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

На виконання даного положення Закону Кабінет Міністрів Української РСР своєю постановою від 29 липня 1991 р. № 114 затвердив Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі - Положення).

Відповідно до пункту 63 «є» вказаного Положення, особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ з 2004 року; останнє місце служби - старший інспектор дорожньо-патрульної служби взводу № 2 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ із забезпечення супроводження підпорядкованої УМВС України в Івано-Франківській області; спеціальне звання - молодший лейтенант міліції.

Наказом т.в.о. начальника УМВС України в Івано-Франківській області від 05.06.2014 р. № 708 ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення дисципліни у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом т.в.о. начальника УМВС України в Івано-Франківській області від 12.06.2014 р. № 314 о/с ОСОБА_3 звільнено з посади старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу № 2 роти дорожньо-патрульної служби ДАІ із забезпечення супроводження, підпорядкованої УМВС України в Івано-Франківській області, за порушення службової дисципліни за пунктом «є» статті 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 12.06.2014 р.

Підставою для прийняття зазначених наказів були матеріали службового розслідування за фактом порушення дисципліни ОСОБА_3

Згідно з висновком службового розслідування від 05.06.2014 р. встановлено, що на виконання наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18.05.2014 р. № 488/ДСК «Про відрядження працівників Державтоінспекції до Харківської області» для виконання завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом», та несення служби по охороні громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції, УМВС України в Івано-Франківській області було підготовлено проект наказу «Про відрядження працівників Державтоінспекції до м.Харків». Однак, станом на 30.05.2014 р. окремі працівники міліції, зокрема, й ОСОБА_3 з метою ухилення від відрядження, повідомили своїх безпосередніх начальників, що перебувають на лікарняному.

Відповідно до проекту наказу УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області до Харківської області відряджались терміном на 32 (тридцять дві) доби, з 31 травня по 01 липня 2014 року, десять працівників, в тому числі й молодший лейтенант міліції ОСОБА_3, інспектор взводу № 2 роти ДПС ДАІ із забезпечення супроводження при УМВС.

Опитаний у ході службового розслідування ОСОБА_3 пояснив, що 30.05.2014 р. близько 10 год. 30 хв. старший інспектор ІДПС ОСОБА_4 повідомив його про збір на 12:00 год. 30.05.2014 р., на що останній сказав, що перебуває на прийомі у лікаря. Після його госпіталізації із травмою ноги (пошкодження зв'язок) ОСОБА_3 передзвонив заступнику командира взводу і повідомив, що на збір не приїде так як перебуває на лікарняному. Про те, що він мав виїжджати у відрядження він дізнався близько 13:00 год. від ОСОБА_4; до того часу ніхто про відрядження його не повідомляв.

У ході службового розслідування встановлено, що позивач з 30.05.2014 р. по 05.06.2014 р. в лікарню з поліклінікою СМЗ УМВС не звертався.

За результатами службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками УМВС встановлено, що ОСОБА_3, відмовився виконувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28.05.2014 р. № 488/ДСК, грубо порушив статті 1, 2, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Присягу працівника органів внутрішніх справ та пункти 1.1, 2.2, 2.3, 2.5 розділу ІІІ Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 р. № 155.

Відповідно пункту 2 Висновку службового розслідування від 05.06.2014 р. за порушення вищевказаних актів ОСОБА_3 є підстави для звільнення з органів внутрішніх справ України за порушення дисципліни.

На виконання вимог статті 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» наказом УМВС України в Івано-Франківській області від 05.06.2014 р. № 708 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УМВС України в Івано-Франківській області» ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що в діях ОСОБА_3 відсутнє порушення дисципліни, у зв'язку з чим оскаржувані накази в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності та його звільнення з органів внутрішніх справ на підставі пункту «є» статті 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України є необгрунтованими, такими, що прийняті в порушення вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції правильними.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Звільнення зі служби осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни як вид дисциплінарного стягнення передбачено пунктом 6 частини першої статті 12 вказаного Закону та відповідно до статті 14 цього Закону є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, судом було відібрано пояснення у свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зокрема:

- свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 28.05.2014 р. йому зателефонував заступник командира взводу № 2 роти ДПС із ЗС УДАІ при УМВС ОСОБА_5 і запитав, чи має він бажання добровільно поїхати у відрядження в м.Харків, на що він погодився. 30.05.2014 р. ОСОБА_5 повідомив йому, що об 11 годині в залі засідань відбудеться інструктаж з приводу поїздки у Харківську область. Близько 11 год. цього ж дня ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_3 і запитав його чи приїде він на інструктаж, на що ОСОБА_3 відповів, що його не буде оскільки перебуває на лікуванні. О 12 год. 30.05.2014 р. під час проведення інструктажу був оголошений наказ про відрядження до Харківської області і саме тоді він дізнався про наявність такого наказу;

- свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 28.05.2014 р. йому зателефонував заступник начальника УДАІ УМВС Петрачук І.В. і повідомив, що для відрядження до Харківської області із взводу необхідно забезпечити двох чоловік за їх згодою. Він почав телефонувати до інспекторів і з'ясовувати хто погоджується їхати, а хто ні. В тому числі він зателефонував ОСОБА_3 і запитав, чи згідний він їхати у відрядження. ОСОБА_3 погодився. Про мету і тривалість відрядження не повідомляв. Після цього зателефонував Петрачуку І.В. якому сказав, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 погодились їхати у відрядження. 30.05.2014 р. приблизно о 11 год. свідок передзвонив відповідачу і повідомив про необхідність прибуття 30.05.2014 р. на 12 год. на інструктаж, на що ОСОБА_3 відповів, що не зможе прибути, так як звернувся за медичною допомогу і перебуває на лікуванні. Зазначив, що про наявність наказу Міністерства внутрішніх справ України № 488/ДСК від 18.05.2014 р. йому стало відомо 30.05.2014 р. ОСОБА_3 наказ про відрядження не надавав та до відома не доводив.

Судом також встановлено, що на виконання наказу Міністерства внутрішніх справ України від 28.05.2014 р. № 488/ДСК УМВС України в Івано-Франківській області було підготовлено проект наказу «Про відрядження працівників Державтоінспекції до м.Харків», яким наказано УДАІ (Малик В.І.) відрядити до Харківської області, терміном на 32 (тридцять дві) доби, з 31 травня по 01 липня 2014 року, десять працівників, в тому числі й позивача.

Проте, вказаний проект наказу не був реалізований та начальником УМВС України в Івано-Франківській області не виданий, що не спростовано відповідачем в суді першої та апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що будь-якого наказу, адресованого позивачу на відбуття у відрядження відповідачем - УМВС України в Івано-Франківській області віддано не було, і як наслідок, позивачем не порушено надані йому накази, тобто відсутнє порушення службової дисципліни.

Також відповідачем не надано будь-яких доказів про ознайомлення позивача з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.05.2014 р. № 488/ДСК «Про відрядження працівників Державтоінспекції до Харківської області», за невиконання вимог якого позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Частиною п'ятою статті 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» встановлено, що такі дисциплінарні стягнення як, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ, вважається виконаним після видання наказу по особовому складу.

Відповідно до зазначеної норми та наказу № 708 від 05.06.2014 р. про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності УМВС України в Івано-Франківській області було видано наказ від 12.06.2014 р. № 314 о/с, яким позивача було звільнено з органів внутрішніх справ. Вказаний наказ до відома позивача доведений не був.

Крім того, встановлено, що на час відрядження та на момент винесення наказу про звільнення позивач хворів, що підтверджується довідкою № 10 Болехівської ЦМЛ від 17.06.2014 р., із якої видно, що ОСОБА_3 перебував там на лікуванні з 30.05.2014 р. по 17.06.2014 р.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність визнання протиправними та скасування наказів УМВС України в Івано-Франківській області за № 708 від 05.06.2014 р. в частині притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ та за № 314 о/с від 12.06.2014 р. в частині звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ та поновлення ОСОБА_3 на попередньо займаній посаді, з 12.06.2014 р.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального законодавства, неповне з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, тому відсутні підстави для скасування ухваленого рішення.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2014 року в адміністративній справі № 809/2437/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

О.М.Довгополов

Ухвала складена у повному обсязі 23 листопада 2015 року.