Справа № 826/16214/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 вересня 2015 року 14:53 № 826/16214/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

Головуючого судді Шулежка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Суховій О.В.,

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1,

представник відповідача - Юзина Н.М.,

представник третьої особи - Ільницька Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю.,за участю третьої особи - приватного акціонерного товариства «Фанети та Плити» про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) до державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю. (далі також державний реєстратор, відповідач), за участю третьої особи - приватного акціонерного товариства «Фанети та Плити» (надалі ПрАТ «Фанплит», третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №22309045 від 23.06.2015р.; зобов'язання здійснити державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 на ім'я позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зокрема, позивач зазначає, що ним надано необхідний та достатній пакет документ для державної реєстрації прав.

Рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень мотивовано тим, що позивачем не подано документ, що підтверджує виникнення перехід та припинення права власності на земельну ділянку, що не відповідає дійсності, оскільки позивачем разом із пакетом документів подано Рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 1013/33 від 06.08.1979 р. (про відведення Київському фанерному заводу земельної ділянки площею 0,5 га під будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1), Розпорядження Ради Міністрів УРСР від 02.09.1989 р. № 306-р (про передачу у постійне користування Київському фанерному заводу земельної ділянки в розмірі 1,2 га. під будівництво житлового будинку.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях проти позову.

Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, у письмових поясненнях зазначив суду, що між позивачем та ПрАТ «Фанплит» укладено договір спільного фінансування, на час звернення позивача до відповідача із заявою про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 виконала свої зобов'язання за договором в повному обсязі, а квартира АДРЕСА_1 передана позивачу відповідно до акту прийому-передачі від 13.09.2014р.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Між позивачем («Працівник») та ЗАТ «Фанплит» («Підприємство») укладено договір від 29.09.2008р. № 187 спільного фінансування будівництва, згідно якого сторони домовились про спільне фінансування будівництва двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до Розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про від 31.12.2008р. затверджено акт державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

В подальшому, між ОСОБА_1 та ПрАТ «Фанплит» підписано акт прийму-передачі квартири № 412 від 13.09.2014р.

Як зазначили у судовому засіданні позивач і представник третьої особи, жодного спору або претензій щодо зазначеної квартири між ними не існує, ОСОБА_1 виконала свої зобов'язання за договором в повному обсязі та набула права на державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру. З боку ПрАТ «Фанплит» на ім'я позивача видано довідку № 413 від 13.08.2014р. про повну оплату, в якій зазначено, що позивач сплатив 75 % від загальної остаточної вартості квартири відповідно до умов договору про спільне фінансування.

ОСОБА_1 15.05.2015р. звернулась до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою №21326220 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1.

До заяви надано, крім іншого: копія договору про спільне фінансування від 29.09.2008р. р. № 187, копія акту прийому-передачі квартири від 13.08.2014р. №412; копія ордеру від 26.11.2010 р. НОМЕР_1, довідку про повну сплату від 13.08.2014р. №413, розпорядження Дніпровської РДА від 31.12.2008 р. № 1206, про затвердження акту державної приймальної комісії, акт державної приймальної комісії, дозвіл на виконання будівельних робіт, розпорядження Дніпровської РДА від 12.09.2003 р. про поштову адресу, рішення виконавчого комітету Київської міської ради від 06.08.1979 р. № 1011/33, план земельної ділянки розпорядження Ради Міністрів КРСР від 02.09.1989 р. № 306-р, додаткові угоди до договорів, перелік інвесторів, які разом із замовником-інвестором ПрАТ «Фанплит» брали участь у будівництві 5-ї секції буд. АДРЕСА_1. від 15.05.2015р.

За результатами розгляду поданої заяви і доданих документів державним реєстратором прийнято рішення від 04.08.2015р. №21801621 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв'язку із тим, що позивачем не подані усі необхідні документи, а саме: не подано документ, що підтверджує виникнення перехід та припинення права власності на земельну ділянку.

В подальшому державним реєстратором прав на нерухоме майно Бродюк І.Ю. прийнято рішення від 23.06.2015р. №22309045 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень мотивовано тим, що позивачем не подано документ, що підтверджує виникнення перехід та припинення права власності на земельну ділянку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних виходячи з наступного.

Статтею 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Спеціальним законом, що визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна є Закон України від 01.07.2004 року №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно (ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

До повноважень органу державної реєстрації прав належить, зокрема: проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень або відмова у їх реєстрації; забезпечення ведення Державного реєстру прав; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України (пункти 1, 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Пунктом 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державний реєстратор, зокрема:

встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна;

у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 17.10.2013р. № 868 (надалі - Порядок № 868).

Пунктом 1 Порядку № 868 передбачено, що цей порядок визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна

Пункт 15 Порядку № 868 встановлює, що під час розгляду заяви про державну реєстрацію і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями зокрема щодо: обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); повноважень заявника; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Стаття 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" містить виключний перелік підстав, згідно яких може бути відмовлено у державній реєстрації прав: заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; об'єкт нерухомого майна або більша його частина розміщені на території іншого органу державної реєстрації прав; із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; заявлене право вже зареєстровано.

З аналізу викладених норм вбачається, що державний реєстратор при проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень має встановити, в першу чергу, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документів.

Окрім того, законодавством чітко визначені конкретні підстави, за яких у державній реєстрації прав може бути відмовлено.

Пунктом 50 Порядку № 858 передбачено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник подає:

- документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за нею об'єкта будівництва, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо);

- довідку (виписку) із переліку осіб, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав, видану особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), про участь заінтересованої особи в інвестуванні (фінансуванні) об'єкта будівництва (у тому числі шляхом купівлі-продажу майнових прав);

- технічний паспорт на об'єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо);

- завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва), копії (крім випадків подання оригіналів таких документів особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовником будівництва):

- документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об'єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); - документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; -документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об'єкта нерухомого майна його адреса не змінилася).

В даному випадку, під час розгляду справи встановлено, що позивачем до державного реєстратора подані вищезгадані документи в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що заперечення державного реєстратора відносно реєстрації прав позивача по суті зводяться до відсутності, на його думку, документу, що підтверджує виникнення перехід та припинення права власності на земельну ділянку.

Між тим, позивачем надано державному реєстратору разом із вищезгаданою заявою Рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів № 1013/33 від 06.08.1979 р. (про відведення Київському фанерному заводу земельної ділянки площею 0,5 га піж будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1), Розпорядження Ради Міністрів УРСР від 02.09.1989р. № 306-р (про передачу у постійне користування Київському фанерному заводу земельної ділянки в розмірі 1,2 га. під будівництво житлового будинку), а також план земельної ділянки.

Будівництво здійснювалось на підставі вказаних рішень, про що зазначено в Акті державної приймальної комісії.

В той же час, відповідачем під час розгляду справи не доведено недостатності цих документів/рішень для цілей дотримання вимог п. 50 Порядку № 868 та реєстрації прав позивача, як і не доведено наявності суперечностей у поданих позивачем документів для цілей реєстрації його прав.

При цьому, відповідачем під час розгляду справи не наведено та не конкретизовано які саме документи мали б бути ще подані позивачем, але не були подані.

За таких обставин, суд не може визнати оскаржуване рішення об'єктивним та законним, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я позивача суд зазначає наступне.

Заявлені позовні вимоги не можуть бути задоволені у даній редакції, оскільки чинним законодавством передбачена чітка процедура розгляду заяв та прийняття відповідних рішень.

Однак, встановивши, що внаслідок протиправних дій відповідача відбулось порушення прав ОСОБА_1, суд вважає за можливе для повного захисту прав та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача вжити заходів щодо реєстрації за ОСОБА_1 прав та їх обтяжень на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку державний реєстратор, як суб'єкт владних повноважень не виконав покладений на нього законом обов'язок і не довів правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, які є у справі, беручи до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази правомірності винесення оскаржуваного рішення, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 11, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бродюк І.Ю. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №22309045 від 23.06.2015р.

Зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві вжити заходів щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1.

Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 146,16 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений та підписаний 22.09.2015 р.

Суддя В.П. Шулежко