Справа № 2а-2737/11/1370
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року № 2а-2737/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лейко-Журомської М.В.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податку з власників транспортних засобів у розмірі 450 106,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем при проведенні першої реєстрації транспортного засобу не сплачено до бюджету суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Позивачем надсилався відповідачу виклик щодо сплати вищезазначеного податку. Доказів про зарахування податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів до бюджету відповідачем не надано, що є підставою для його стягнення податковим органом в примусовому порядку.

Відповідно до статті 55 КАС України здійснено заміну позивача на правонаступника Державну податкову інспекцію у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

Позивач подав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника, вказав що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задоволити адміністративний позов.

Відповідач явки в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. За таких обставин суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до статтей 71 та 128 КАС України розгляд справи завершувався за наявними у справі доказами.

Згідно з частиною 1 статті 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено, що за даними Управління ОСОБА_2 у Львівський області на імя ОСОБА_1 02.03.2010 року зареєстровано автомобіль марки MERCEDES BENZ 817, державний номерний знак НОМЕР_1, 1995 року випуску; 04.03.2010 року зареєстровано автомобіль марки MERCEDES BENZ 814, державний номерний знак НОМЕР_2, 1995 року випуску; 04.03.2010 року зареєстровано автомобіль марки MAN М90, державний номерний знак НОМЕР_3, 1995 року випуску; 04.03.2010 року зареєстровано автомобіль марки MAN 13.224, державний номерний знак НОМЕР_4, 1996 року випуску; 18.09.2009 року зареєстровано автомобіль марки MAN L2000LE180C, державний номерний знак ВС 5338АМ, 2001 року випуску; 23.09.2009 року зареєстровано автомобіль марки MERCEDES BENZ 1117, державний номерний знак ВС 3940АХ, 1998 року випуску; 07.11.2009 року зареєстровано автомобіль марки MAN L200010.224, державний номерний знак НОМЕР_5, 1998 року випуску; 20.10.2009 року зареєстровано автомобіль марки MERCEDES BENZ VITO110, державний номерний знак ВС 4345АХ, 2001 року випуску; 15.09.2009 року зареєстровано автомобіль марки MERCEDES BENZ SPRINTER313, державний номерний знак ВС 4685АC, 2002 року випуску.

З розрахунку суми податку з власників транспортних засобів вбачається, що відповідач повинен сплатити 450 106,00 грн. за автомобіль марки MERCEDES BENZ 817, державний номерний знак НОМЕР_1, 1995 року випуску (обєм двигуна 5958 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. 1000 грн.); автомобіль марки MERCEDES BENZ 814, державний номерний знак НОМЕР_2, 1995 року випуску (обєм двигуна 5958 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. 1000 грн.); автомобіль марки MAN М90, державний номерний знак НОМЕР_3, 1995 року випуску (обєм двигуна 6871 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. 1000 грн.); автомобіль марки MAN 13.224, державний номерний знак НОМЕР_4, 1996 року випуску (обєм двигуна 6871 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. 1000 грн.); автомобіль марки MAN L2000LE180C, державний номерний знак ВС 5338АМ, 2001 року випуску (обєм двигуна 4580 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. 1000 грн.); автомобіль марки MERCEDES BENZ 1117, державний номерний знак ВС 3940АХ, 1998 року випуску; (обєм двигуна 4250 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. 1000 грн.) автомобіль марки MAN L200010.224, державний номерний знак НОМЕР_5, 1998 року випуску (обєм двигуна 6871 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. 1000 грн.); автомобіль марки MERCEDES BENZ VITO110, державний номерний знак ВС 4345АХ, 2001 року випуску (обєм двигуна 2148 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. 1000 грн.); автомобіль марки MERCEDES BENZ SPRINTER313, державний номерний знак ВС 4685АC, 2002 року випуску (обєм двигуна 2148 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. 700,00 грн.).

Податковим органом скеровано відповідачу повідомлення про необхідність підтвердження ним сплати податку з власників транспортних засобів.

Як вбачається з довідки ДПІ у Сихівському районі міста Львова № 15529/17-115 від 24.11.2010 року кошти по податку з власників транспортних засобів від ОСОБА_1 до місцевого бюджету не надходили.

Вирішуючи спір суд виходив з наступного.

Згідно розлогого аналізу частини 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, згідно яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази до суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів.

Відповідно до ст.3 цього Закону перша реєстрація в Україні це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу.

Частиною 1 ст.5 Закону №1963-ХІІ вказаний вид податку сплачується фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів. При цьому, сума податку розраховується фізичною особою за ставками, встановленими цим Законом.

Відповідно до частини 4 цієї статті платники податку зобовязані предявляти органам, що здійснюють першу реєстрацію транспортних засобів в Україні, квитанції або платіжні доручення про сплату податку.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції.

Пунктом 3.4 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них (затв. Наказом МВС №379) (надалі - Інструкції) встановлено, що працівниками ВРЕР ДАІ здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками транспортних засобів, у тому числі податку з власників транспортних засобів.

Згідно п. 3.11. Інструкції після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію транспортного засобу уповноваженою посадовою особою ВРЕР ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий запис про прийняте щодо реєстрації транспортного засобу рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням П.І.Б. та дати.

В той же час, згідно ч.6 ст.5 Закону №1963-ХІІ у разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація транспортних засобів не провадяться.

Таким чином, аналізуючи вказані вище норми законодавства, державна реєстрація транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів не може бути здійснена, оскільки безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку.

Судом встановлено, що на час звернення податкового органу з даним позовом, слідчим відділом прокуратури Львівської області була порушена кримінальна справа №181-0290 щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.364, ч.1 ст.365 КК України.

Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 по ч.3 ст.364 та ч.1 ст.365 КК України, який у той період працював на посаді начальника Львівського відділу реєстраційно-екземенаційної роботи УДАІ ГУМВС України у Львівській області скерована для розгляду у Шевченківський районний суд м.Львова.

Як видно з вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 01.07.2013 року, який набрав законної сили, по обвинуваченню органу досудового слідства за епізодом проведення протягом січня 2009 березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області реєстрації транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів, колишній начальник Львівського відділу реєстраційно-екземенаційної роботи УДАІ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 виправданий.

Серед переліку транспортних засобів по цій кримінальній справі, оформлених на фізичних осіб, є і транспортні засоби, зареєстровані на ОСОБА_1, а саме автомобілі MERCEDES BENZ 817, 1995 року випуску; MERCEDES BENZ 814, 1995 року випуску; MAN М90, 1995 року випуску; MAN 13.224, 1996 року випуску; MAN L2000LE180C, 2001 року випуску; MERCEDES BENZ 1117, 1998 року випуску; MAN L200010.224, 1998 року випуску; MERCEDES BENZ VITO110, 2001 року випуску; MERCEDES BENZ SPRINTER313, 2002 року випуску , за реєстрацію яких не сплачено податку.

Як зазначено у вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 01.07.2013року з оглянутих у судовому засіданні реєстраційних справ стосовно вказаних транспортних засобів вбачається, що спеціалістами Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, які здійснювали перевірку поданих документів, у всіх випадках перевірялась наявність квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів, про що зроблені відповідні відмітки на бланках заяв про реєстрацію транспортних засобів, у звязку з чим орган досудового слідства не вбачає у їх діях ознак злочину.

Виходячи із вимог законодавства, яке на момент виникнення спірних правовідносин регулювало питання сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів (частини 6 ст.5 Закону №1963-ХІІ та пунктів 3, 8 Порядку), та обставин, встановлених Шевченківським районним судом м.Львова при розгляді кримінальної справи, суд дійшов переконання, що реєстрація на імя ОСОБА_1 транспортних засобів відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортного засобу на імя ОСОБА_1 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Стосовно доводів позивача про те, що податок з власників транспортних засобів на загальну суму 450 106,00 грн. не надійшли на рахунок відповідного місцевого бюджету, то суд звертає увагу на те, що поняття «сплата податку» та «надходження податку на рахунок» не є тотожними поняттями. Сплата податку є обовязком платника податку, а надходження коштів на рахунок є результатом діяльності установ, які в установленому Законом порядку уповноважені на здійснення діяльності у сфері обігу грошових коштів.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ДПІ у Сихівському районі м.Львова, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України судові витрати зі сторін не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати зі сторін не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 30 листопада 2015 року.

Суддя М.В. Лейко-Журомська