Справа № 814/225/15
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/225/15

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.08.2015 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, 3-тя особа без самостійних вимог на стороні позивача приватне підприємство "Промінь" про застосування фінансових санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, 3-тя особа приватне підприємство "Промінь" про застосування фінансових санкцій.

В обґрунтування позову зазначалося, що оскаржуване рішення є неправомірним, а висновки помилковими, оскільки позивач не здійснював господарську діяльність пов'язану з роздрібною торгівлею алкогольними напоями в приміщенні, в якому було проведено перевірку, у зв'язку з чим оскаржив його до суду.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.08.2015 року позов задоволено. Скасовано рішення Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про застосування фінансових санкцій від 20.08.2014 року №00114/07-21 на суму 10996,28 грн.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Головне управління Міндоходів у Миколаївській області в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Міндоходів у Миколаївській області на підставі наказу №290 від 31.07.2014 року та направлень на проведення перевірки №168, №169, №170, №171 від 30.07.2014 року, проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

За результатами перевірки складено Акт №27/14-07/НОМЕР_1 від 31.07.2014 року, яким встановлено факт реалізації 2-х порцій коньяку "Шустов" по 50 грам по ціні 15,00 грн. за порцію без наявності діючої ліцензії на такий вид діяльності та зберігання тютюнових виробів та на зберіганні в барі на базі відпочинку "Вілла Мадрид" знаходилось на зберіганні 11 пачок тютюнових виробів на загальну суму 174,00 грн. у місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру (а.с.13-14).

На підставі Акту перевірки №27/14-07/НОМЕР_1 від 31.07.2014 року Головним управлінням Міндоходів у Миколаївській області було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000114/07-21 від 20.08.2014 року, відповідно до якого за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії на такий вид діяльності та за зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру - застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10996,28 грн., з яких 9296,28 грн. - роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії на такий вид діяльності; 1 700,00 грн. - зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру (а.с.19).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, проте частково не може погодитись з її мотивувальною частиною виходячи з наступного.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єктів господарювання зберігати спирт, алкогольні напої та тютюнові вироби виключно в спеціальних місцях зберігання.

Статтею 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що місце зберігання - це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Відповідно, вказаним Законом передбачено обов'язковість внесення відомостей саме про місце зберігання до Єдиного реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зберігав тютюнові вироби (11 пачок сигарет) без довідки про внесення приміщення в Єдиний державний реєстр місць зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що є порушенням вимоги ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Факт зберігання 11 пачок сигарет позивачем не заперечувався. Вказані доводи, в даному випадку, не мають правового значення, оскільки законодавець не розмежовує мету зберігання спирту, алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру в торговій одиниці (магазину).

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Невиконання вимоги закону щодо заборони зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, тягне за собою застосування фінансової санкції у вигляді штрафу.

При цьому, з аналізу положень Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» випливає, що у разі зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру та зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру до суб'єкта господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за кожне порушення.

Частиною 34 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єктів господарювання зберігати спирт, алкогольні напої та тютюнові вироби виключно в спеціальних місцях зберігання.

При цьому, абз. 21 ст. 1 зазначеного Закону визначено, що місце зберігання - це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання, а місцем торгівлі у відповідності до положень абзацу 14 ст. 1 цього Закону є місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів - без обмеження площі, для алкогольних напоїв - торговельною площею не менше 20 кв. м, обладнане електронними контрольно-касовими апаратами (незалежно від їх кількості) або де є товарно-касові книги (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Відповідно, вказаним Законом передбачено обов'язковість внесення відомостей саме про місце зберігання до Єдиного реєстру.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 № 251 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 2.1 зазначеного Порядку встановлено, що до Єдиного реєстру вносяться місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, якщо суб'єкт господарювання, який здійснює реалізацію і збереження алкогольних напоїв та тютюнових виробів в одному торгівельному приміщенні (будівлі), не має відокремленого від об'єкта роздрібної торгівлі місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, то у такого суб'єкта господарювання відсутні підстави для внесення до Єдиного реєстру відомостей про місце зберігання, з огляду на його відсутність.

Враховуючи обставини, встановлені судом першої інстанції, а саме те, що позивач зберігав тютюнові вироби (11 пачок сигарет) та відсутність доказів зберігання таких товарів у іншому місці, вимоги законодавства щодо внесення базт відпочинку «Вілла Мадрид» до Єдиного реєстру на позивача не розповсюджуються.

За таких обставин, у податкового органу були відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності, встановленої абзацом 11 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» згідно рішень про застосування фінансових санкцій від 20.08.2014 року №00114/07-21, з огляду на що відсутні підстави для стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосованих вказаним рішенням штрафних (фінансових) санкцій у сумі 10996,28 грн.

Зазначена правова позиція викладена і в постанові Вищого адміністративного суду України від 04.11.2015 року по справі № К/9991/39457/12.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Отже, оскільки судом першої інстанції по суті було правильно вирішено справу по суті, але з помилковим застосуванням норм матеріального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст. 201 КАС України вважає за необхідне змінити мотивувальну частину оскаржуваної постанови щодо підстав задоволення позовної заяви.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.08.2015 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в іншій редакції.

В решті постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.08.2015 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик