Справа № 363/3381/15-а
Суддя: Рудюк О. Д.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"26" листопада 2015 р. Справа № 363/3381/15-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

при секретарі Хом'як А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 5 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у м. Києві, інспектора 5 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_2 та просить визнати протиправними дії інспектора ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_2 під час зупинки транспортного засобу Вольцваген Пассат СС д/н НОМЕР_1, визнати протиправними дії інспектора ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_2 під час направлення до закладу охорони здоров'я ОСОБА_1 та визнати протиправними дії інспектора ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_2 щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 № 199874 від 23.06.2015 року щодо ОСОБА_1

Ухвалою Вишгородського районного суд Київської області від 04.08.2015 року відмовлено у відкритті провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України у м. Києві, інспектора 5 взводу 1 батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_2 про визнання дій інспектора ДАІ протиправними.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу судді від 04.08.2015 року.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2015року ухвалу судді суду першої інстанції у частині відмови у відкритті провадження по справі по позовним вимогам щодо визнання протиправними дій інспектора ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_2 під час зупинки транспортного засобу марки «Volkswagen Passat СС», д.н.з. НОМЕР_1 та під час направлення до закладу охорони здоровя ОСОБА_1 скасована і винесена нову, якою направлено справу в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В іншій частині ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 04.08.2015 року залишено без змін.

Позивачем відповідно до ст. 137 КАС України подано заяву про зміну позовним вимог, в якій просив визнати протиправними дій інспектора ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_2 під час зупинки транспортного засобу марки «Volkswagen Passat СС», д.н.з. НОМЕР_1 та визнати протиправними дій інспектора ДАІ ГУ МВС України в м. Києві старшого сержанта міліції ОСОБА_2 під час направлення до закладу охорони здоровя ОСОБА_1

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав що вказані в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу відповідача. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи із його участю та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про міліцію» міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоровя, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Статтею 2 ЗУ «Про міліцію» передбачено, що основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних посягань; виконання кримінальних покарань і адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обовязків.

У відповідності зі ст. 7 ЗУ «Про міліцію», міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції. Вона складається з підрозділів до яких входить державна автомобільна інспекція.

Відповідно до п. 21-1 ст. 11 ЗУ «Про міліцію», зупиняти транспортні засоби лише в разі: порушення правил дорожнього руху водіями; відсутності номерного знака на транспортному засобі або наявності номерного знака, який не відповідає встановленим вимогам, закріплений у не встановленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів; наявності ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; наявності даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, його водія, пасажирів або вантажу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; перебування транспортного засобу в розшуку; наявності даних про використання транспортного засобу з протиправною метою; необхідності опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу для надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або працівникам міліції чи як свідка при оформленні протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; проведення цільових заходів (операції, відпрацювання, оперативні плани) для перевірки документів на право користування і керування транспортним засобом, документів на транспортний засіб; виконання рішень про обмеження чи заборону руху, прийнятих уповноваженими на це державними органами; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення визначеного порядку встановлення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Працівник підрозділу міліції повинен повідомити водія про причину зупинення транспортного засобу, суть вчиненого правопорушення.

При цьому, згідно із ст. 4 ЗУ «Про міліцію», правовою основою діяльності міліції, як державного озброєного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоровя, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Правовий статус Державної автомобільної інспекції, яка входить до складу міліції визначається Положенням про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 14 квітня 1997 року (далі - Положення №341).

Згідно п. 2 Положення №341 державтоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, декретами, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, цим Положенням, нормативними актами МВС.

Пунктом 5 Положення № 341 зазначено про надання підрозділам ДАІ прав, передбачених законами України «Про міліцію», «Про дорожній рух», «Про оперативно-розшукову діяльність», іншими нормативно-правовими актами, що регулюють їх діяльність. Зокрема, працівники Державтоінспекції під час виконання службових обовязків мають право: перевіряти виконання власниками (володільцями) транспортних засобів вимог законодавства, в тому числі правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху і охорони довкілля, а також вимагати і отримувати від них безплатно необхідні відомості та документацію; зупиняти транспортні засоби у разі порушення вимог правил, норм та стандартів забезпечення безпеки дорожнього руху, наявних ознак, що свідчать про їх технічну несправність або забруднення довкілля, а також у разі наявності даних про те, що вони використовуються з протиправною метою, оглядати транспортні засоби і перевіряти у водіїв документи на право користування і керування ними, дорожні(маршрутні) листи та відповідність вантажів, що перевозяться, товарно-транспортним та іншим документам, а також перевіряти їх наявність у базах даних автоматизованих інформаційно-пошукових систем Державтоінспекції, у передбачених законодавством випадках затримувати ці документи та вантажі; вимагати від посадових і службових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності і господарювання, а також від громадян документи, що підтверджують право власності на транспортні засоби та номерні агрегати до них.

Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обовязки і відповідальність субєктів учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, обєднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та обєднань).

Статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Інструкція з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України № 111 від 27.03.2009 року (далі - Інструкція № 111) розроблена відповідно до ЗУ «Про міліцію», ЗУ «Про дорожній рух», ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», постанов Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року № 341 «Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ», від 17.12.2008 року № 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках», від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», від 17.12.2008 року № 1086 «Про затвердження Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія і ліцензійної картки на транспортний засіб та їх повернення», від 10.10.2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху».

На час вчинення дій відповідачем дана Інструкція є чинною.

У відповідності до розділу 1 пункту 1.1 Інструкція № 111, визначає завдання та функції працівників підрозділів ДПС, що здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України.

Пунктом 14 Інструкції № 111 передбачено, зокрема, що разі прийняття працівником підрозділу ДПС рішення про зупинку транспортного засобу останній повинен врахувати всі його наслідки (причину зупинки, дорожні умови, інтенсивність руху, освітлення або видимість ділянки дороги, можливий досвід водія). Після повної зупинки транспортного засобу працівник підрозділу ДПС повинен підійти до водія з дотриманням заходів особистої безпеки. Під час звернення до водія працівник Державтоінспекції зобовязаний привітатися, чітко й зрозуміло назвати свою посаду, звання та прізвище, повідомити про причину зупинки транспортного засобу, суть скоєного правопорушення у випадку його вчинення та висловити вимогу про предявлення водієм для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом, реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса (сертифіката) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Пунктом 2.1 ПДР визначено, що водій (особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії) механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпункт «а» пункту 2.4 ПДР на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР.

Згідно пункту 7.5 Інструкції № 111, працівники ДПС мають право забезпечувати направлення на медичний огляд водіїв за наявності підстав вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан спяніння) , згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, та проводити огляд особи на стан спяніння із застосуванням дозволених МОЗ та Держспоживстандартом технічних засобів та приладів (у тому числі засобів тест-контролю), затримувати, відстороняти від керування транспортними засобами осіб, які перебувають у стані спяніння, а також тих, які не мають документів на право керування або користування транспортними засобами, забороняти експлуатацію транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або за допомогою евакуаторів і примусового доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, тимчасове вилучати посвідчення водія транспортного засобу, талон про проходження державного технічного огляду та ліцензійну картку на транспортний засіб.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувалося в порядку притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП через відмову позивача, який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування автомобілем позивачем, підтверджено сукупністю доказів змістом протоколу про адміністративне правопорушення, засвідченому двома свідками, власне поясненнями самого позивача.

Відмова в проходженні огляду також знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та не заперечується позивачем.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, відповідачем правомірно вчиненні дії щодо зупинки транспортного засобу та направлення до закладу охорони здоровя позивача.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні вимог позивача.

Розподіл судових витрат здійснено відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 8, 10, 11, 17, 69-71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

В адміністративному позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Д. Рудюк