Справа № 819/732/14-а
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Справа № 876/6019/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Гудима Л.Я., Макарика В.Я,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області (далі - Тернопільська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «Р» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 04 листопада 2013 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 04 листопада 2013 року та № НОМЕР_2 від 04 листопада 2013 року.

Із таким судовим рішенням не погодилася Тернопільська ОДПІ та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову. Апелянт, зокрема, зазначив, що перевіркою було встановлено, що підприємець ОСОБА_1 перебувала на загальній систем оподаткування і здійснювала виготовлення ковбасних виробів, здійснювала торгівлю цими виробами. Перевіркою визначення податкового кредиту за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року встановлено його завищення на суму ПДВ 135603 грн., а саме сформовано податковий кредит на суму 68413 грн. згідно податкових накладних, які зареєстровані з порушенням Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних. Перевіркою достовірності відображених показників у податковій Декларації з податку на додану вартість встановлено, що до складу податкового кредиту зайво включено суми по підприємцю - постачальнику ОСОБА_2 на загальну суму ПДВ 23285,66 грн., що було сплачено при придбанні курячого філе, яке не було використано в господарській діяльності. Також до податкового кредиту позивачем було безпідставно включено суми ПДВ з вартості маркетингових послуг, наданих ТОВ «Фоззі-фуд», ТОВ «Новус Україна», ТОВ «Торгова мережа «Барвінок», що не були використані в господарській діяльності, що призвело до завищення податкового кредиту і відповідно заниження ПДВ на загальну суму 43904 грн. Також ФОП ОСОБА_1 безпідставно включено до складу витрат за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року вартість вищевказаних маркетингових послуг на загальну суму 172403,32 грн. (без ПДВ) і не надано документи, що засвідчують використання цих послуг у господарській діяльності, чим порушено вимоги п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України та завищено суму валових витрат на 172403,32 грн, що призвело до заниження податкового зобовязання по податку на доходи ФОП ОСОБА_1 в сумі 28470,09 грн. Враховуючи викладене, податковий орган вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення про донарахування позивачу податку на доходи та податку на додану вартість є законними і підстав для їх скасування немає.

У звязку з неявкою у судове засідання представників сторін, слухання справи було проведено за їх відсутності та без фіксування процесу технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Тернопільською ОДПІ було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р., результати якої відображено в акті № 1007/19-18-17-01/НОМЕР_3 від 04.10.2013 р.

Згідно акту перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем:

- п. 198.6 ст. 198, п. 201.10, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в результаті включення до податкового кредиту 68413 грн. податку на додану вартість на підставі податкових накладних, що зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням встановленого порядку, що призвело до завищення податкового кредиту, і, відповідно, до зниження податку на додану вартість на загальну суму 68413 грн.;

- п. 198.3 ст. 198 ПК України в результаті включення до податкового кредиту за грудень 2012 року 23286 грн. податку на додану вартість сплаченого при придбанні філе курячого напівфабрикату охолодженого у ФОП ОСОБА_2, які не використані в господарській діяльності, що призвело до завищення податкового кредиту, і, відповідно, до зниження податку на додану вартість на загальну суму 23286 грн.;

- пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.3 ст. 198 ПК України в результаті включення до податкового кредиту 43903 грн. податку на додану вартість, сплаченого при придбанні маркетингових послуг, наданих ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», ТОВ «Новус Україна», ТОВ «Торгова мережа «Барвінок», які не використані в господарській діяльності, що призвело до завищення податкового кредиту, і, відповідно, до зниження податку на додану вартість на загальну суму 43904 грн.;

- п. 177.4, п. 177.5 ст. 177 ПКУ в результаті включення до валових витрат по податку з доходів фізичних осіб вартості маркетингових послуг на загальну суму 172403,32 грн., в тому числі 115183,34 грн. наданих ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», 28996,21 грн., наданих ТОВ «Новус Україна», 28223,77 грн., наданих ТОВ «Торгова мережа «Барвінок», які не використані в господарській діяльності, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності на загальну суму 28470,09 грн.

04 листопада 2013 року Тернопільська ОДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 про збільшення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов'язання по податку на додану вартість на суму 203404,50 грн., в тому числі 135603 грн. основного платежу та 67801,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- № НОМЕР_2 про збільшення ФОП ОСОБА_1 грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб на суму 35587,61 грн., в тому числі 28470,09 грн. основного платежу та 7117,52 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Не погодившись із такими податковими повідомленнями-рішеннями податкового органу ФОП ОСОБА_1 оскаржила їх в адміністративному порядку.

17 грудня 2013 року наказом начальника ГУ Міндоходів у Тернопільській області № 372 на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20, пп. 78.1.5 п. 78.1. ст. 78 ПК України призначено документальну позапланову виїзну перевірку СПД-ФО ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р.

Посадовими особами Головного управління Міндоходів у Тернопільській області 25 грудня 2013 року складено акт № 28/19-17-02/НОМЕР_3, згідно якого у зв'язку із ненаданням ФОП ОСОБА_1 усіх первинних документів бухгалтерського і податкового обліку, інших регістрів, фінансової, статистичної звітності, які підтверджують показники, відображені у податковій звітності за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2012 р. не можливо об'єктивно розглянути питання, які були висвітлені в скарзі.

Рішенням Головного управління Міндоходів у Тернопільській області «Про результати розгляду скарги» № 441/6/19-00-10-02-06/8 від 17.01.2014 р. податкові повідомлення-рішення Тернопільської ОДПІ від 04.11.2013 р. № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 залишено без змін, а скаргу платника податків - без задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність оскаржуваних повідомлень-рішень з таких підстав.

Як вбачається з акту перевірки, податковим органом зроблено висновок, що ФОП ОСОБА_1 було сформовано податковий кредит за квітень, травень, липень, жовтень, листопад та грудень 2012 року на загальну суму 68413 грн. податку на додану вартість на основі податкових накладних, які зареєстровані з порушенням Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, а саме: податкова накладна № 1163 від 02.04.2012 р. отримана від ТОВ «Шаллер Київ», податкова накладна № 29 від 25.04.2012 р. отримана від ТОВ «Уніпак Україна», податкова накладна № 99 від 06.04.2012 р. отримана від ПП ВКФ «Вікос», податкова накладна № 25 від 24.04.2012 р. отримана від ТОВ «Київєвропродукт», податкова накладна № 22 від 09.05.2012 р. отримана від ТОВ «Технологія смаку», податкова накладна № 1 від 01.05.2012 р. отримана від ОСОБА_3, податкова накладна № 40 від 23.05.2012 р. отримана від ТОВ «ВТР», податкова накладна № 167 від 30.05.2012 р. отримана від ПП ВКФ «Вікос», податкова накладна № 15 від 15.05.2012 р. отримана від ТОВ «Уніпак Україна», податкова накладна № 2 від 09.05.2012 р. отримана від ТОВ «ОСОБА_4 Л», податкова накладна № 6 від 02.07.2012 р. отримана від ТОВ «Технологія смаку», податкова накладна № 107 від 25.07.2012 р. отримана від ОСОБА_5, податкова накладна № 101 від 04.10.2012 р. отримана від ТОВ «ВТР», податкова накладна № 15 від 12.10.2012 р. отримана від ТОВ «Уніпак Україна», податкова накладна № 336 від 05.10.2012 р. отримана від ПП ВКФ «Вікос», податкова накладна № 56 від 23.10.2012 р. отримана від ОСОБА_5, податкова накладна № 86 від 30.11.2012 р. отримана від ТОВ «Технологія смаку», податкова накладна № 68 від 26.11.2012 р. отримана від ОСОБА_5, податкова накладна № 1 від 14.11.2012 р. отримана від ПП ВКФ «Вікос», податкова накладна № 8 від 12.11.2012 р. отримана від ТОВ «Уніпак Україна», податкова накладна № 3 від 26.11.2012 р. отримана від ТОВ «ОСОБА_4 Л», податкова накладна № 228 від 13.11.2012 р. отримана від ТОВ «ВТР», податкова накладна № 18 від 10.12.2012 р. отримана від ОСОБА_5, податкова накладна № 325 від 14.12.2012 р. отримана від ТОВ «ВТР», податкова накладна № 14 від 13.12.2012 р. отримана від ТОВ «Уніпак Україна».

Згідно доводів податкового органу порушення порядку реєстрації вказаних податкових накладних, полягає в тому, що електронний цифровий підпис на податковій накладній при її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, не відповідає підпису, що скріплює цю податкову накладну при її видачі позивачу.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України (в редакції, чинній на момент формування податкового кредиту) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України закріплено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній до Єдиного реєстру податкових накладних платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній з відомостями, які містяться у Реєстрі визначено Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (надалі - Порядок № 1246)

Відповідно до п. 6 Порядку № 1246 після накладення електронного цифрового підпису продавець здійснює шифрування податкової накладної в електронній формі та надсилає їх Державній податковій службі засобами телекомунікаційного зв'язку із урахуванням вимог Законів «Про електронний цифровий підпис» та «Про електронні документи та електронний документообіг». Примірник податкової накладної в електронній формі зберігається у продавця.

Згідно п. 7 вищевказаного Порядку після надходження податкової накладної в електронній формі до Державної податкової служби, здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та проводиться їх реєстрація.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України та п. 8 Порядку № 1246 передбачено, що для підтвердження прийняття податкової накладної до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженого Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер та податковий період, за який подається податкова накладна. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

У відповідності до абзацу 9 пункту 201.10 статті 201 ПК України, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Із аналізу вищевказаної статті ПК України вбачається вичерпний перелік підстав, які не дають права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, а також різницю між порушеннями: «порушення порядку заповнення податкової накладної» та «порушення порядку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі».

В підтвердження вищенаведеного факту, свідчить абзац 11 пункту 201.10 статті 201 ПК України, яким передбачено, що у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період, заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Крім того, з метою отримання інформації, що міститься у Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець складає запит за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення в електронному вигляді у форматі (відповідно до стандарту), затвердженому Державною податковою службою, та надсилає його засобами телекомунікаційного зв'язку Державній податковій службі (пункт 13 Порядку № 1246).

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У відповідності до пункту 9 Порядку № 1246, причинами відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладні, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Таким чином Порядок № 1246 містить вичерпний перелік підстав відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації, а інші порушення продавцем порядку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі, які не спричинили відмову у прийнятті такої податкової накладної до реєстрації, не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит, сформований на підставі таких накладних.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що усі податкові накладні, перелічені у Додатку № 1 до акту перевірки, містять усі необхідні реквізити, передбачені п. 201.1 ПК України та складені згідно Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року № 1379 , а порушень передбаченого ПК України порядку заповнення податкових накладних, податковим органом не встановлено.

Оскільки, податкові накладні, коректність заповнення яких поставлена під сумнів податковим органом, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, то фактично податковий орган визнав їх правильність та обґрунтованість заповнення.

Таким чином, позивачем при віднесенні сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту було дотримано всі вимоги ст. 201 ПК України, оскільки податкові накладні покупцю видані, в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровані, розбіжностей між даними паперової податкової накладної та витягом з Єдиного реєстру податкових накладних немає, а отже підстав для зменшення податкового кредиту в цій частині немає.

При цьому, саме працівники податкового органу у відповідності до п. 7 Порядку № 1246 зобов'язані були здійснити перевірку електронного цифрового підпису на податкових накладних, а виявивши невідповідність підпису особи, яка виписала податкову накладну, накладеному електронному цифровому підпису, відмовити у реєстрації такої податкової накладної, що в свою чергу дало б можливість позивачу скористатися своїм правом та на підставі абзацу 11 пункту 201.10 статті 201 ПК України додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника.

Неправомірними також є висновки податкового органу щодо безпідставного включення позивачем до податкового кредиту за грудень 2012 р. 23286 грн. податку на додану вартість сплаченого при придбанні філе курячого напівфабрикату охолодженого у ФОП ОСОБА_2

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як встановлено судом першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 у грудні 2012 року виготовлено та реалізовано 13947,627 кг. готової продукції (ковбасних виробів).

Технічні умови на кожен вид продукції (т. 2 а.с. 2-96) встановлюють конкретні норми курячого м'яса, яке повинно бути використано при виробництві продукції. Цими ж технічними нормами передбачено і можливість використання курячого м'яса на заміну інших видів м'яса в межах допустимих норм. Також технічними умовами передбачено наявність відходів (лід, вода, обрізка, тощо).

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 (т. 1 а.с. 211) ФОП ОСОБА_1 всього у грудні 2012 року списано на виробництво філе курки-бройлера в кількості 6950 кг.

Станом на 01.12.2012 р. на залишках виробництва було 25351,149 кг. філе курки-бройлера. Протягом місяця придбано 4604,34 кг., в тому числі у СПД ОСОБА_2 у грудні 2012 року придбано 3525,81 кг. філе курки. Списано на виробництво готової продукції, згідно із технічними умовами виробництва - 6950 кг. (в тому числі відходи по філе курки бройлера за грудень 2012 року становлять 695 кг. (лід, вода, обрізка)).

Станом на 01.01.2013 року на залишках виробництва було 23005,489 кг. Зазначене підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 281 та аналізом реалізації за грудень 2012 р. (т. 2 а.с. 1).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що придбаний товар було використано позивачем у господарській діяльності для виробництва продукції.

Щодо доводів податкового органу про безпідставне віднесення до витрат та податкового кредиту вартості маркетингових послуг в розмірі 172403,32 гривні, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було віднесено до складу податкового кредиту за січень - грудень 2012 року сум податку на додану вартість сплаченого зазначеним постачальникам маркетингових послуг в розмірі 43903,19 гривень, відповідно до податкових накладних: № 565 від 31.12.2011 р. (ТОВ «Новус Україна»); № 1105332 від 31.12.2011 р. (ТОВ «ТМ «Барвінок»); № 7002127 від 24.01.2012 р. (ТОВ «Фоззі-Фуд»); № 7000167 від 11.01.2012 р. (ТОВ «Фоззі-Фуд»); № 7000915 від 13.03.2012 р. (ТОВ «Фоззі-Фуд»); № 577 від 31.03.2012 р. (ТОВ «Новус Україна»); № 858 від 01.04.2012 р. (ТОВ «ТМ «Барвінок»); № 432 від 30.04.2012 р. (ТОВ «Новус Україна»); № 7001034 від 11.05.2012 р. (ТОВ «Фоззі-Фуд»); № 498 від 31.05.2012 р. (ТОВ «Новус Україна»); № 7001035 від 15.05.2012 р. (ТОВ «Фоззі-Фуд»); № 904 від 01.07.2012 р. (ТОВ «ТМ «Барвінок»); №973 від 31.07.2012 р. (ТОВ «Новус Україна»); № 7001124 від 14.08.2012 р. (ТОВ «Фоззі-Фуд»); № 410 від 31.08.2012 р. (ТОВ «Новус Україна»); № 978 від 30.09.2012 р. (ТОВ «Новус Україна»); № 863 від 01.10.2012 р. (ТОВ «ТМ «Барвінок»); № 475 від 31.10.2012 р. (ТОВ «Новус Україна»); № 13496 від 21.11.2012 р. (ТОВ «ТМ «Барвінок»); № 7005002 від 29.11.2012 р. (ТОВ «Фоззі-Фуд»); № 7000545 від 06.12.2012 р. (ТОВ «Фоззі-Фуд»); № 688 від 30.11.2012 р. (ТОВ «Новус Україна»).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Пункт 138.1. статті 138 (розділу ІІІ кодексу) визначає, що витрати, які враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються в тому числі із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті.

До складу інших витрат пп. 138.10.3. п. 138.10 ст. 138 ПК України відносить витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, в тому числі витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів.

Згідно пп. 14.1.108. п. 14.1. ст. 14 ПК України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

У 2012 році позивач отримала маркетингові послуги:

- від ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» на суму 157783,34 грн. без ПДВ та 31556,66 грн. ПДВ, на підставі договору № 78-МР/12 від 01.01.2012 р., які з врахуванням Додатку № 1 від 01.01.2012 р. до Договору та звітів про надані послуги полягали у розміщенні інформації про товари, що випускаються з використанням торгової марки «Довгошия», в торговельних точках, де ці товари реалізуються; розташування на торгових полицях і оформлення в місцях роздрібної торгівлі Виконавця із забезпеченням постійної хорошої оглядовості та доступу, проведення перевірки якості товарів (за зовнішніми ознаками), наявності на них необхідної документації та інформації, здійснення відбраковування і сортування товарів;

- від ТОВ «Новус Україна» на суму 33092,23 грн. без ПДВ та 6618,44 грн. ПДВ, на підставі Договору про надання маркетингових послуг № АІ701012133 від 01.04.2012 р., які з врахуванням Додаткової угоди № 1 від 05.04.2012 р. полягали у розміщенні товарів торгової марки Замовника на найбільш доступних та видних для споживача місцях продажу, згідно планограми, з метою просування торгової марки Замовника;

- послуги для збільшення обсягів реалізації товару від ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» на суму 28640,44 грн. без ПДВ та 5728,09 грн. ПДВ, на підставі Додаткової угоди № 3 від 01.01.2012 р. про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до Договору поставки № ТП-093 від 01.01.2012 р., які відповідно до пп. 2 п. 2 Додаткової угоди полягали у наданні комплексу послуг, спрямованих на залучення уваги споживачів до товару, формування та підтримання попиту на товар у кінцевого споживача, просування товару на ринку, збільшення обсягів його реалізації, забезпечення представленості товару у торгових підрозділах.

Матеріалами справи підтверджено, що підприємець ОСОБА_1 є власником належно зареєстрованої торгової марки ТМ «Довгошия», про що їй видано свідоцтво на знак для товарів та послуг № 119096 від 25.02.2010 року з терміном дії до 27.11.2018 року (т. 2 а.с. 97). Тому, надання вказаних вище маркетингових послуг, спрямованих на доведення до кінцевого споживача інформації про торгову марку однозначно було направлено на стимулювання збуту продукції.

Суд першої інстанції правильно врахував при вирішенні спору, що факт використання отриманих маркетингових послуг від ТОВ «ФОЗЗІ ФУД», ТОВ «Новус Україна», ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» підтверджується тією обставиною, що через торгові мережі цих контрагентів та завдяки заходам, спрямованим на стимулювання збуту продукції, в тому числі поширення інформації про торгову марку, розміщення товарів на найбільш доступних для споживача місцях та інше, позивачем у 2012 році було реалізовано продукції на загальну суму 5456805,06 грн., що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 361 по кожному з контрагентів за 2012 рік, в тому числі:

- ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» - 3889602,41 грн.;

- ТОВ «Новус Україна» - 733554,55 грн.;

- ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» - 833648,10 грн.

Отже, ці матеркетингові послуги мали впив на досягненн позивачем економічного результату - отрмання прибутку від реалізації вироблених продуктів.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що висновки Тернопільської ОДПІ щодо безпідставного віднесення ФОП ОСОБА_1 до складу валових витрат вартості маркетингових послуг в розмірі 172403,32 грн., а також віднесення до складу податкового кредиту за січень - грудень 2012 року сум податку на додану вартість сплаченого зазначеним постачальникам маркетингових послуг в розмірі 43903,19 грн. не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Враховуючи викладене, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними і судом першої інстанції були правильно скасовані.

Відповідно до ст. 159 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тенопільського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2014 року в адміністративній справі № 819/732/14 а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді Л.Я. Гудим

ОСОБА_4

Повиний текст виготовлено 24 листопада 2015 року.