Справа № 2а-2482/11
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2015 р. м.Київ К/800/53221/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Відділу Держземагенства у Косівському районі на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Держкомзему у Косівському районі, Черганівської сільської ради про визнання неправомірними дій та зобов'язання видати державний акт на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2011 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Управління Держкомзему у Косівському районі, Черганівської сільської ради, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 27 вересня 2011 року, просив погодити технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку площею 0,21 га та видати державний акт.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він відповідно до договору купівлі-продажу являється законним власником земельної ділянки розміром 0,21, яка знаходиться в с.Черганівка Косівського району, та набув право на отримання земельного акту. Вважає відмову відповідача у погодженні технічної документації із землеустрою, що посвідчує право на земельну ділянку площею 0,21 га та видачі державного акту з підстав виявлення порушень вимог земельного законодавства при оформленні державного акту на право приватної власності ОСОБА_3 неправомірними.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року, адміністративний позов задоволено; визнано неправомірними дії Управління Держкомзему у Косівському районі щодо відмови у видачі ОСОБА_2 державного акту на земельну ділянку розміром 0,21, що знаходиться в с.Черганівка Косівського району Івано-Франківської області; зобов'язано відповідача видати позивачу у встановлений законодавством термін та належно зареєструвати державний акт на земельну ділянку.

При прийнятті рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що на час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки державний акт на право власності на землю, виданий ОСОБА_3, був чинним, ніхто його не оскаржував та не скасовував, жодних претензій до даної землі не ставилось, тому підстав, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 є недобросовісним набувачем, не встановлено.

Відділом Держземагенства у Косівському районі до Вищого адміністративного суду України подано касаційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, направити справу на новий розгляд.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до умов якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив належну ОСОБА_3, земельну ділянку площею 0,21 га, що знаходиться в с.Черганівка Косівського району Івано-Франківської області і перебуває у віданні Черганівської сільської ради.

Вказаний договір 06 травня 1999 року нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Косівського району нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1112.

Відповідно до цього договору позивач купив земельну ділянку площею 0,21 га, яка належала продавцю ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1, виданого Черганівською сільською радою 10 березня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №ІФ-08-36-2/000236.

Позивач звернувся до землевпорядної організації ПП «Гектар», якою виготовлено технічну документацію по переоформленню земельної ділянки, яка погоджена спеціалістом-землевпорядником, головою Черганівської сільської ради та відповідними службами.

Управління Держкомзему в Косівському районі листом від 28 березня 2011 року за №0701-20/532 повідомило позивача, що в ході опрацювання поданої землевпорядною організацією ПП «Гектар» технічної документації по переоформленню права власності земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,21 га за адресою с.Черганівка, вул.Косівська, виявлено ряд порушень вимог земельного законодавства при оформленні державного акту на право приватної власності ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 за реєстраційними номером ІФ 08-36-2/000236 від 10 березня 1998 року. Відповідні матеріали передані управлінням для відповідного реагування до прокуратури Косівського району.

Колегія суддів вважає, що винесені по суті справи рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вимогам ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо їх законності і обґрунтованості, прийняті при неповному з'ясуванні обставин справи і підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляду до суду першої інстанції.

Визнаючи неправомірними дії Управління Держкомзему у Косівському районі щодо відмови у видачі ОСОБА_2 державного акту на земельну ділянку, судами попередніх інстанцій не з'ясовані підстави відмови у переоформленні державного акту, не перевірені обставини, на які посилалося Управління Держкомзему у запереченнях проти позовних вимог, зокрема не встановлено фактичне цільове призначення (мета надання) придбаної позивачем земельної ділянки, не досліджено рішення Черганівської сільської ради від 22 грудня 1993 року № 58, на підставі якого передавалися у приватну власність ОСОБА_3 земельні ділянки та видавався Державний акт НОМЕР_3, а також відповідна землевпорядна документація, не визначена характеристика з урахуванням виду користування щодо кожної земельної ділянки та не встановлено, які із земельних ділянок надавалася для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, а які для ведення особистого підсобного господарства, не з'ясовані обставини щодо зміни площ наданих ОСОБА_3 земельних ділянок. Зобов'язуючи відповідача видати та належно зареєструвати державний акт на земельну ділянку, судами попередніх інстанцій не досліджено обставин щодо наявності у відповідача повноважень щодо реєстрації та видачі державних актів на земельні ділянки, в том числі з урахуванням діючого на час виникнення спірних відносин порядку складання, видачі і реєстрації державних актів на землю. Вирішуючи справу по суті суди не визначили та не навели у рішеннях правових норм, які підлягали застуванню до спірних відносин або були порушені.

У відповідності з ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ч.2 ст.227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості і таке неправильне вирішення справи не може бути усунено судом касаційної інстанції, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід врахувати вищенаведене та прийняти обґрунтоване та законне рішення за результатами повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Відділу Держземагенства у Косівському районі задовольнити.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 27 вересня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2014 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді