Справа № 803/3654/15
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Справа № 803/3654/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Шепталовій О.П.,

за участю представника позивача Ємчика Р.І.,

представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Тревел" до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль-Тревел" (далі - позивач, ТзОВ "Стиль-Тревел", товариство) звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач, ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.07.2015 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 730 607,50 грн. (в тому числі: за основним платежем на 584 486,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на 146 121,50 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно дійшов висновку про те, що ТзОВ «Стиль-Тревел» на протязі січня-лютого 2015 року здійснювало реалізацію паливно-мастильних матеріалів кінцевому споживачу по паливним карткам та талонам, що підтверджено періодичними звітами реєстраторів розрахункових операцій. Зокрема, між позивачем (зберігачем) та ТзОВ «ВОГ Рітейл» (поклажодавцем) укладено договір зберігання № 50/1 від 18.07.2014 року, предметом якого є зобов'язання позивача зберігати нафтопродукти та повернути їх в цілості та на умовах, визначених даним договором. При цьому, сторони визначили умови повернення нафтопродуктів, зокрема, шляхом відпуску нафтопродуктів поклажодавцю (його уповноваженим представникам) через систему електронних засобів розрахунків за нафтопродукти, з використанням спеціально призначеного обладнання - РОS-термінал - обладнання для зчитування електронних даних та по факту пред'явлення картки на пальне тощо. Таким чином, позивач не здійснював продаж (реалізацію) нафтопродуктів, не був його власником, не отримував за такі нафтопродукти кошти, як відповідну плату за товар, а лише повертав його поклажодавцю (його уповноваженим представникам) по факту пред'явлення картки на пальне, а тому донарахований розмір акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизними товарами (нафтопродуктами) є безпідставним.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 року №.

Представник відповідача у письмових запереченнях та у судовому засіданні адміністративний позов не визнав, посилаючись на правомірність висновків контролюючого органу, зроблених при проведенні перевірки позивача. Зазначив, що фактично ТзОВ "Стиль-Тревел" на підставі договору зберігання від 18.07.2014 року №50/1 здійснювало не повернення нафтопродуктів поклажодавцю, а реалізацію паливно-мастильних матеріалів кінцевому споживачу по паливним карткам та талонам. Особи, які отримували пальне за пред'явленими талонами та паливними картками, не були представниками ТзОВ "ВОГ Рітейл", оскільки не набули відповідних прав представника ТзОВ "ВОГ Рітейл" у будь-якій сфері правовідносин відповідно до положень діючого законодавства, зокрема ст. 243 та ст. 244 Цивільного кодексу України. Крім того, отримуючи заздалегідь придбаний об'єм пального за талонами або придбаваючи самостійно замовлений об'єм пального за карткою, вказані особи діяли у власних інтересах та не вчинили правочину від імені або на користь ТзОВ "ВОГ Рітейл". Таким чином, суми від реалізації нафтопродуктів отриманих за договором зберігання від 18.07.2014 року №50/1 безпідставно не були включені до об'єкта оподаткування акцизним податком, в результаті чого, позивачем занижено податкове зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку, оскільки відпуск пального відбувався кінцевому споживачу, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог товариства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2015 року головним державним ревізором-інспектором Дніпропетровської ОДПІ Некрасовою І.Е. проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Тревел" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, а також дотримання іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 28.02.2015 року.

За результатами перевірки складено акт від 15 травня 2015 року №265/22-023450937, яким встановлено порушення вимог:

1. пп. 212.1.11 п. 212.1 ст. 2012, пп. 213.1.9 п.213.1, ст.213, п.п.214.1.4 п.214.1 ст.214, п.п.215.3.10 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ТзОВ «Стиль-Тревел» акцизного податку на загальну суму 947076 грн., а саме: січень 2015 року - на суму 409 899 грн., лютий 2015 року - 537 177 грн., в тому числі занижено акцизний податок по АЗК, розташованому :

- в Дніпропетровському районі на загальну суму 362590 грн., за січень 2015 року на суму 162427 грн., за лютий 2015 року на суму 200 163 грн.

- в АНД районі м. Дніпропетровська на загальну суму 584 486 грн., за січень 2015 року на суму 247472 грн., за лютий 2015 року на суму 337014 грн.

2. п. 187 ст.187, п. 185.1 ст.185, п. 188.1 ст.188. п. 189.4 ст.189 ПК України, ТзОВ «Стиль-Тревел» занижено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 3156920 грн., в тому числі:

- за січень 2015 року на суму 1366330 грн.,

- за лютий 2015 року на суму 1790590 грн.

Як вбачається з акту перевірки між ТзОВ «Стиль-Тревел» та ТзОВ «Вог -Рітейл» було укладено договір зберігання від 18.07.2014 року № 50/1, згідно якого товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль-Тревел», надалі «зберігач», зобов'язується зберігати нафтопродукти ( в подальшому іменовані майно), яке передано йому поклажодавцем ТзОВ «Вог Рітейл», і повернути це майно в цілості на умовах, визначених даним договором.

Пунктами 5.1.1. та 5.1.2. договору передбачено, що повернення майна зі зберігання здійснюється на вибір поклажодавця: шляхом відпуску нафтопродуктів поклажодавцю (його уповноваженим представникам) через систему електронних засобів розрахунків за нафтопродукти, з використанням спеціально-призначеного обладнання - РОS-термінал- обладнання для зчитування даних; шляхом відпуску нафтопродуктів поклажодавцю (його уповноваженим представникам) по факту пред'явлення картки на пальне. Картка являє собою емітований поклажодавцем документ встановленого зразку та форми, багаторазового використання, що посвідчує право поклажодавця та/або уповноваженого ним представника на одержання певної кількості та певної марки нафтопродукту на АЗС зберігача.

В ході перевірки проведено співставлення даних звітності РРО та показників загального обсягу постачання по податкових деклараціях з податку на додану вартість (р.6 А) , встановлено невідповідність обсягу реалізації по РРО та КОРО сумі обсягу постачання, відображених в податкових деклараціях по ПДВ. Крім того, ці дані не відповідали задекларованим показникам податкових зобов'язань з акцизного податку.

Різниця між даними показників загального обсягу постачання по податкових деклараціях з податку на додану вартість та задекларованими показниками податкових зобов'язань з акцизного податку виникла за рахунок реалізації нафтопродуктів, отриманих на зберігання від ТзОВ «ВОГ Рітейл».

В акті перевірки зроблений висновок про те, що особи, які отримували пальне за пред'явленими талонами та паливними картками, не були представниками ТзОВ «ВОГ Рітейл» , оскільки не набули відповідних прав представника ТзОВ «ВОГ Рітейл» у будь-якій сфері правовідносин відповідно до положень діючого законодавства, зокрема, ст.ст. 243, 244 Цивільного кодексу України. А відтак, фактично в перевіряємому періоді ТзОВ «Стиль-Тревел» здійснювало реалізацію паливно-мастильних матеріалів у січні 2015 року на загальну суму 17 031 147 грн. та у лютому 2015 року на загальну суму 18 735 778 кінцевому споживачу, в тому числі за готівку, по паливним карткам та талонам, що підтверджено періодичними звітами реєстраторів розрахункових операцій, наданих підприємством для перевірки.

На підставі акту перевірки від 15 травня 2015 року №265/22-023450937, Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по акцизному податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів за основним платежем на 584 486,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - на 146 121,50 грн., всього на суму 730 607,50 грн.(а.с.10).

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі податкових повідомлень-рішень з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України визначено, що платниками акцизного податку є, зокрема, особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України об'єктом оподаткування є операції, зокрема, з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків(п.п. 215.3.10 п. 215.3 ст 215 ПК України).

Відповідно до п.п. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214 ПК України встановлено що базою оподаткування акцизного податку є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

При цьому, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу визначено, що до товарів, з яких справляється акцизний податок відносяться, зокрема, нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТзОВ "Стиль-Тревел" та ТзОВ "ВОГ Рітейл" було укладено договір зберігання від 18.07.2014 року №50/1, за умовами якого ТзОВ "Стиль-Тревел", надалі «зберігач» зобов'язується зберігати нафтопродукти (в подальшому іменовані майно) передані йому ТзОВ "ВОГ Рітейл", надалі «поклажодавець» і повернути їх в цілості на умовах, визначених даним договором (а.с.28-32).

Умовами даного договору передбачено наступне: товар за цим договором для передачі на зберігання здійснюється автомобільним транспортом, товарними партіями на умовах СРТ. Місце поставки - термінали місць зберігання - резервуари АЗС зберігача. Передача поклажодавцем майна на зберігання та приймання його зберігачем здійснюється за фактичною кількістю, вказаною у товарно-супровідних документах на майно (товарно-транспортна накладна, тощо). Майно вважається переданим на зберігання з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі майна. Про цьому право власності на майно до зберігача не переходить.

Підпунктом 4.1.4 договору передбачено, що зберігач зобов'язується відпускати зі зберігання майно уповноваженим представникам поклажодавця.

Відповідно до пункту п'ятого договору зберігання №50/1 повернення майна зі зберігання здійснюється на наступних умовах на вибір поклажодавця: 1) шляхом відпуску нафтопродуктів поклажодавцю (його уповноваженим представникам) через систему електронних засобів розрахунків за нафтопродукти, з використанням спеціально призначеного обладнання - РОS -термінал - обладнання для зчитування електронних даних. Зберігач зобов'язується зберігати чеки, які супроводжують кожну транзакцію (звіт про проведені операції в електронному вигляді) по обслуговуванню клієнтів, протягом двох місяців з моменту обслуговування; 2) шляхом відпуску нафтопродуктів поклажодавцю (його уповноваженим представникам) по факту пред'явлення картки на пальне. Картка являє собою емітований поклажодавцем документ встановленого зразка та форми, багаторазового використання, що посвідчує право поклажодавця та/або уповноваженого ним представника на одержання певної кількості та певної марки нафтопродукту на АЗС зберігача. До обов'язкових реквізитів картки належить: товарний знак підприємства поклажодавця, марка та кількість нафтопрордукту, серія, номер та інші реквізити, передбачені Поклажодавцем.

Отже, як вбачається з даного договору, повернення майна зі зберігання здійснюється через колонки АЗС зберігача шляхом відпуску нафтопродуктів поклажодавцю (його уповноваженим представникам) по факту пред'явлення картки на пальне та через систему електронних засобів розрахунків за нафтопродукти, з використанням спеціально призначеного обладнання - РОS -термінал - обладнання для зчитування електронних даних.

Національний стандарт України ДСТУ 4303:2004 "Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять", затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004 №130, надає визначення поняттям роздрібної та оптової торгівлі.

Роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг.

Як було зазначено вище, відповідно до підпункту 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України платниками акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання та, відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442, роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів. Згідно з Правилами № 1442 розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку.

Таким чином, податкові зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у особи, яка здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок через мережу заправних комплексів (АЗС) безпосередньо споживачам, незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків (готівкова, безготівкова), під час здійснення розрахункових операцій. Таким чином, ТзОВ "Стиль-Тревел" є платником акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів.

Згідно із Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року №265/95-ВР із змінами та доповненнями (далі Закон №265/95-ВР), розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Пунктом 216.9 статті 216 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Відповідно до розділу 3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 (далі - Інструкція №281):

- талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому;

- платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що пальне за талонами та паливними картками ТзОВ «Стиль тревел» відпускалось уповноваженим представникам ТзОВ «Вог Рітейл», враховуючи наступне.

Відповідно до статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно статті 243 та статті 244 Цивільного кодексу України комерційним представником є особа, яка постійно та самостійно виступає представником підприємців при укладенні ними договорів у сфері підприємницької діяльності. Комерційне представництво одночасно кількох сторін правочину допускається за згодою цих сторін та в інших випадках, встановлених законом. Повноваження комерційного представника можуть бути підтверджені письмовим договором між ним та особою, яку він представляє, або довіреністю. Особливості комерційного представництва в окремих сферах підприємницької діяльності встановлюються законом. Представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Таким чином, особи, які отримували пальне за пред'явленими талонами та паливними картками, не були представниками ТзОВ "ВОГ Рітейл", оскільки не набули відповідних прав представника ТзОВ "ВОГ Рітейл" у будь-якій сфері правовідносин відповідно до положень діючого законодавства, зокрема ст. 243 та ст. 244 Цивільного кодексу України. Крім того, отримуючи пальне вказані особи діяли у власних інтересах та на власний розсуд щодо часу і кількості придбання пального за талонами та паливними картками. Отже, вказані особи не вчиняли будь-яких дій від імені та на користь ТзОВ "ВОГ Рітейл".

Фактично, в перевіреному періоді ТзОВ "Стиль-Тревел" через АЗС, які знаходяться за адресами: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Передова, 263; Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, проспект газети "Правда", 1і; Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, проспект газети "Правда", 2г. здійснювало реалізацію паливно-мастильних матеріалів кінцевому споживачу у січні 2015 року на суму 4 949 433,94 грн. та у лютому 2015 року на суму 6 740 286,91 грн. по паливним карткам та талонам (що підтверджується періодичними звітами реєстраторів розрахункових операцій), які не були включені до об'єкта оподаткування акцизним податком, в результаті чого, позивачем занижено податкове зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку у січні 2015 року на суму 247 472,00 грн. та у лютому 2015 року на суму 337 014,00 грн., всього на загальну суму 584 486,00 грн.

Вирішуючи спір по між сторонами, суд виходить не з назви договору № 50/1 від 18.07.2014 року, укладеного між ТзОВ «Стиль-Тревел» та ТзОВ «ВОГ Рітейл», а з його правової природи та дій, які вчинялися відповідно до нього. Так, як уже зазначалося вище, поклажодавець ТзОВ «ВОГ Рітейл», наділяючи зберігача правом відпуску нафтопродуктів своїм уповноваженим представникам, фактично наділив його правом реалізовувати паливно-мастильні матеріали, а відтак ТзОВ «Стиль тревел» повинно було сплатити акцизний податок з реалізації таких паливно-мастильних матеріалів

Таким чином, аналізуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що фактично ТзОВ "Стиль-Тревел" згідно договору зберігання від 18.07.2014 року №50/1 здійснювало не повернення паливно-мастильних матеріалів поклажодавцю ТзОВ "ВОГ Рітейл", а їх реалізацію через колонки АЗС ТзОВ "Стиль-Тревел" кінцевому споживачу.

Суд не бере до уваги надані представником позивача Акти приймання-передачі нафтопродуктів від 10.01.2015 року, 20.01.2015 року, 31.01.2015 року, 10.02.2015 року, 20.02.2015 року, 28.02.2015 року (а.с. 83-94), оскільки ці акти підтверджують не повернення пального ТзОВ «Вог Рітейл», а його реалізацію кінцевим споживачам за талонами та паливними картками щоденно в січні-лютому 2015 року.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов переконання, що висновки податкового органу, зроблені під час позапланової виїзної документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль-Тревел" про заниження останнім акцизного податку за січень-лютий 2015 року та порушення позивачем пп. 212.1.11 п. 212.1 ст. 2012, пп. 213.1.9 п.213.1, ст.213, п.п.214.1.4 п.214.1 ст.214, п.п.215.3.10 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 01.07.2015 року №, винесене Державною податковою інспекцією в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області є правомірним, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль-Тревел» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.07.2015 року № відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 29 листопада 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук