Справа № 819/1781/14-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Справа № 876/9221/13
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об`єднання "Текстерно" на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2014 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об`єднання "Текстерно" до управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі про визнання дій і розрахунку неправомірними,

в с т а н о в и в:

ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" 21.08.2014 року звернулося в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі в якому просило визнати дії по виставленню до відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсіонерів після досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" неправомірними, визнати неправомірним розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з липня 2014 року в частині відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п."б" - "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсіонерів після досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми п. 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 2 Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ст.197 КАС України, вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" є юридичною особою і відповідно до статті 1 Закону України "Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування" є платником збору на державне пенсійне страхування, зобовязаний сплачувати цей збір на рахунок Пенсійного фонду у розмірі та строки, визначені чинним законодавством.

Згідно з розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з липня 2014 року відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об`єднання "Текстерно" до відшкодування підлягає всього 109218,02 грн. по 100 пенсіонерах.

Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" не приймає до відшкодування за липень 2014 року 47460,96 грн. по 46 пенсіонерах, про що свідчить довідка, з них по 13 пенсіонерах включених повторно з листопада 2013 року, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач повинен відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто, 60 років, як це передбачено ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права з огляду на наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи управлінням Пенсійного фонду України в м. Тернополі направлено на адресу Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з липня 2014 року.

Відповідно до п. «б» - «з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно з п. 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на роботах передбачених списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, - пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для платників збору, визначених п. п. 1 та 2 ст. 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» № 184 від 04.04.2013 року (набрав чинності з 28.04.2013 року) в абзаці 4 п.1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» слова і цифри «статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» замінено словами і цифрами «статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка набрала чинність з 01.10.2011 року) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_1 і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Разом із тим, на час набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску» № 184 від 04.04.2013 року пенсіонери ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 С, ОСОБА_8, ОСОБА_9В, ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12М, ОСОБА_13 Г В. досягли передбаченого законом віку 55 років для отримання пенсії на пільгових умовах, а отже подальше збільшення пенсійного віку вказаним Законом на них поширюватися не може з огляду на приписи ст. 58 Конституції України.

Проте, управлінням Пенсійного фонду України в м. Тернополі на адресу позивача надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з липня 2014 року, до якого включено пенсіонерів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 С, ОСОБА_8, ОСОБА_9В, ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12М, ОСОБА_13 Г В., а в стовпчику "4" дата досягнення особою пенсійного віку вказано дати з врахуванням положень ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та визначено обов'язок позивача знову відшкодовувати фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій зазначеним пенсіонерам (а.с. 6).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, здійснюючи системний аналіз вищевказаних положень законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки правовідносини між ВАТ "Тернопільське об'єднання "Текстерно" та управлінням ПФУ в м. Тернополі, врегульовані абзацом четвертим п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", щодо обов'язку ВАТ "Тернопільське об'єднання "Текстерно" відшкодовувати управлінню ПФУ в м. Тернополі фактичні витрати на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 С, ОСОБА_8, ОСОБА_9В, ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12М, ОСОБА_13 Г В.- припинились у зв'язку із повним виконанням з боку позивача після досягнення їх пенсійного віку визначеного ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до 28.04.2013 року, то, в даному випадку, подальше внесення змін до абзацу четвертого п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо добровільної сплати єдиного внеску" від 04.04.2013 року, який набрав чинності 28.04.2013 року, не можуть спричиняти поновлення таких правовідносин.

Крім того, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що зворотнє поширення обов'язку відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій на ВАТ "Тернопільське об'єднання "Текстерно", яке в повному обсязі виконало свої обов'язки перед Пенсійним фондом України в межах норм законодавства, яке діяло на час досягнення вищевказаних громадян пенсійного віку, а отже управління пенсійного фонду України в м. Тернополі не мало правових підстав для направлення розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з липня 2014 року щодо вищезазначених громадян, після досягнення ними пенсійного віку тобто після 28.04.2013 року, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими, а тому позов в цій частині слід задовольнити.

Решта суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які визначені у спірному Розрахунку, підлягає відшкодуванню позивачем з підстав, які викладені вище.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті постанови порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно зі статтею 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновки суду спростовують, а тому така підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об`єднання "Текстерно" задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2014 року у справі №819/1781/14-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Тернопільське об`єднання "Текстерно" задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі по виставленню до відшкодування розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з липня 2014 року в частині пенсіонерів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.

Визнати неправомірним та скасувати розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з липня 2014 року в частині ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

ОСОБА_14