Справа № 334/7509/15-а(2-а/334/150/15)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2015 рокусправа № 334/7509/15-а(2-а/334/150/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 вересня 2015 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати противоправними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо невиплати пенсії з 01.06.2015 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з 01.06.2015 року проводити виплату пенсії.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 вересня 2015 р. позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя поновити нарахування та виплат пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2015 року.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціаліста відділу виконання бюджету, бухгалтерського обліку та звітності управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, є державним службовцем та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя.

Згідно копії протоколу №4263 від 03.06.2015 року, яка міститься в матеріалах справи, з 11.04.2015 року ОСОБА_1 призначена пенсія за віком.

При цьому, з часу призначення пенсії, управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя пенсія ОСОБА_1 не виплачується.

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про поновлення виплати пенсії з 01 червня 2015 року.

Листом управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя від 26.08.2015 року позивача було повідомлено про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку. що з 01 червня 2015 року, виплата пенсії, призначеної позивачу підлягає поновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що підставою для невиплати призначеної позивачу пенсії, відповідачем зазначено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII (набрав чинності 01.04.2015 року), яким внесено зміни, зокрема до ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням внесених змін, абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

З огляду на обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що на час призначення пенсії, займана позивачем посада, давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим положення наведеної статті щодо припинення виплати пенсії підлягають застосуванню.

Водночас, пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

З цього часу особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», за наявності права на пенсію, пенсія призначається лише відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» правові підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону відсутні.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає поновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати.

Таким чином, враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 вересня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим