Справа № 335/10442/15-а
Суддя: Шалагінова А. В.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

(в порядку скороченого провадження)
4 листопада 2014 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов'язавши вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком з 31 березня 2015 р. відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, зобов'язавши відповідача призначити позивачу зазначену пенсію, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в відповідача на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та після призначення пенсії продовжував працювати до 30 березня 2015 р., сплачуючи страхові внески. Після набуття права на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» він звільнився з роботи та 31 березня 2015 р. звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Відповідач при нарахуванні пенсії взяв до уваги показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2010 рік, що позивач вважає протиправним, оскільки це суперечить вимогами ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсії, але відповідач у перерахунку пенсії відмовив. З наведених підстав просив задовольнити позовні вимоги, допустити негайне виконання постанови.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 2015 року відкрито скорочене провадження у даній справі.
30 жовтня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач із посиланням на норми абз. 3 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказав, що пенсія позивачу призначена відповідно до вимог чинного законодавства, з огляду на що підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні. Так, відповідно до заяви позивача від 21 вересня 2012 р. було здійснено переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та враховано заробітну плату та стаж по 31 серпня 2012 р. Страховий стаж після призначення пенсії по інвалідності при переведенні на пенсію за віком склав 12 місяців. Після цього, позивачеві двічі було перераховано розмір пенсії за його заявами від 24 вересня 2014 р. та від 31 березня 2015 р. Отже, переведення з одного виду пенсії на інший відбулось 21 вересня 2012 р., а інші звернення позивача були підставою для її перерахунку. Позивач не мав необхідного страхового стажу (24 місяці) при переведенні вперше на пенсію за віком 21 вересня 2012 р., йому було зараховано лише 12 місяців стажу, який він мав на той момент, і тому застосування середньої заробітної плати в Україні, з якої було сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення на призначення пенсії є неможливим. Просив відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя (далі - УПФУ) з 1 серпня 2011 року, що підтверджується відповідним протоколом УПФУ про призначення пенсії від 13 вересня 2011 року № 822146, пенсійним посвідченням, копії яких наявні в матеріалах справи. З цього протоколу також вбачається, що позивачеві було призначено пенсію по інвалідності у розмірі 764,00 гривні.
Після призначення пенсії по інвалідності позивач продовжував працювати. З копії доданої до позовної заяви трудової книжки позивача випливає, що він звільнився з останнього місця роботи 30 березня 2015 р. за власним бажання у зв'язку з виходом на пенсію.
Також з наданих відповідачем копій матеріалів пенсійної справи позивача випливає, що 21 вересня 2012 р., 24 вересня 2014 р. та 31 березня 2015 р. позивач звертався до відповідача із заявами про переведення з одного виду пенсії на інший, перерахунок пенсії за віком, внаслідок чого відповідачем приймались відповідні розпорядження.
15 вересня 2015 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій просив здійснити перерахунок розміру пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком.
Листом від 21 вересня 2015 р. за № 195/А-9 позивачеві відмовлено у здійсненні перерахунку, оскільки на думку відповідача пенсія йому була розраховано вірно.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії, позивач 9 жовтня 2015 року звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Предметом спору в даній справі є вимоги про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії та призначити пенсію за віком з 31 березня 2015 р. відповідно до вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
Частиною першою статті 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.
Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
Таким чином, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач в 2011 році звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії по інвалідності згідно з Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
Що стосується заяви позивача за 2015 рік, то в даному випадку мало місце звернення за призначенням пенсії за віком згідно Закону № 1058-ІV, вперше, оскільки попередні заяви позивача стосувались перерахунку раніше призначеної пенсії, а також переведення з одного виду пенсії, яку він отримував за іншим Законом, а не за Законом № 1058-ІV, на інший вид пенсії за Законом № 1058-ІV.
За таких обставин, суд вважає, що у пенсійного органу під час розгляду заяви позивача в 2015 році підстав для застосування частини третьої статті 45 Законом № 1058-ІV не було.
Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, яка, відповідно до приписів ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить норми матеріального права у подібних правовідносинах, та для всіх судів України.
З огляду на викладене, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.
В даному випадку відсутні підстави, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України для допуску негайного виконання постанови, оскільки в даному випадку судом не присуджується до виплати на користь позивача конкретна сума пенсії. У позовних вимогах позивач просив зобов'язати відповідача виплатити на його користь різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, розрахунок якої є компетенцією органу ПФУ.
Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру, які були задоволені судом, а також відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд доходить висновку, що з Державного бюджету України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 6, 10, 11, 14, 15, 17, 23, 48, 58, 69-71, 79, 86, 87, 94, 98, 104, 105, 111, 112, 114, 121, 160, 161, 162, 163, 183-2, 185, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними, зобов'язавши вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з 31 березня 2015 р. відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, зобов'язавши Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 31 березня 2015 р. відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за три останні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Постанову прийнято в порядку скороченого провадження та складено у повному обсязі 4 листопада 2015 року.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Десятиденний строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя А.В. Шалагінова