Справа № 2а-1533/11/0970
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2011-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2011 р. Справа № 2a-1533/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Микитюка Р.В.

при секретарі Дущак С.М.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: ТзОВ "Лост, ЛТД"

до відповідача: Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/0, №2/0, №/0 від 18.11.2010 року, №/1, №/1, №/1 від 21.12.2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лост, ЛТД" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/0, №2/0, №/0 від 18.11.2010 року, №/1, №/1, №/1 від 21.12.2010 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у період з 21.10.2010р. по 03.11.2010р. працівниками ДПІ в м.Івано-Франківську проводилась планова виїзна документальна перевірка ТзОВ Лост, ЛТД з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2008р. по 30.06.2010р. (акт перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р.).

Вказаною перевіркою встановлено порушення ТзОВ Лост, ЛТД:

1) п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 283/97-ВР від 22.05.1997р. внаслідок завищення валових витрат, що призвело до заниження податку на прибуток всього в сумі 36051 грн., в тому числі за: 4-й квартал 2009 року в сумі 529 грн. та І квартал 2010 року в сумі 35522 грн.;

2) п.1.7 ст.1, пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР внаслідок завищення податкового кредиту, що призвело до заниження податку на додану вартість всього у сумі 28745 грн., в тому числі за: вересень 2008 року на 239 грн., листопад 2008 року на 88 грн., січень 2010 року на 2242 грн., лютий 2010 року на 14384 грн., березень 2010 року на 11792 грн.;

3) п.13.1 та п.13.5 ст.13 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств№ 283/97-ВР від 22.05.1997р., а саме платником не стягнуто та не внесено до бюджету податок від суми, виплаченого нерезиденту фірмі IMPEX (ОСОБА_3) доходу із джерелом походження з України (фрахт) в сумі 525,0 дол. США/2547,30 грн. та нерезиденту фірмі PROVIDUM BW SLOVAKIA s.r.o. (Словацька ОСОБА_3) доходу із джерелом походження з України (фрахт) в сумі 1005,0 дол. США/4867,10 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 444,86 грн.

По результатах акту перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р. ДПІ в м.Івано-Франківську прийнято податкові повідомлення-рішення: № /0 від 18.11.2010р., яким ТзОВ Лост, ЛТД визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 46919 грн., в тому числі за основним платежем 36051 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 10868 грн.; № /0 від 18.11.2010р., яким ТзОВ Лост, ЛТД визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість в розмірі 43118 грн., в тому числі за основним платежем 28745 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 14373 грн.; № /0 від 18.11.2010р., яким ТзОВ Лост, ЛТД визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 1334,58 грн., в тому числі за основним платежем 444,86 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 889,72 грн.

Позивачем було проведено процедуру адміністративного оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень, однак, податковими органами усіх рівнів, скарги позивача було залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

ТзОВ Лост, ЛТД категорично не погоджується з висновками ДПІ в м.Івано-Франківську, викладеними в акті перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р., щодо нікчемності угод з ПП Альпарі-Т, а також з прийнятими ДПІ в м.Івано-Франківську податковими повідомленнями-рішеннями № /0, № /0, № /0 від 18.11.2010р. та № /1, № /1 та № /1 від 21.12.2010р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що питання про відповідності договору ТзОВ Лост, ЛТДз ПП Альпарі-Т вимогам чинного законодавства ДПІ в м.Івано-Франківську у порядку, встановленому п.11 ч.1 ст.10 Закону України Про державну податкову службу в Україні, не порушувалось.

За таких обставин, визнання ДПІ в м.Івано-Франківську актом перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р. правочину, укладеного ТзОВ Лост, ЛТД з ПП Альпарі-Т, недійсним в силу закону (нікчемним правочином) не ґрунтується на вимогах Цивільного кодексу України.

Позивач також зазначив, що оскільки в ході перевірки перевіряючим надано всі необхідні підтверджуючі первинні документи щодо операцій з ПП Альпарі-Т, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, тому не відповідають дійсності і твердження перевіряючих про порушення ТзОВ Лост, ЛТД вимог пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 283/97-ВР від 22.05.1997 р. Також протиправним ввжає позивач зменшення суми валових витрат ТзОВ Лост, ЛТД за І квартал 2010 року в сумі 142087 грн. та донарахування податку на прибуток за цей же період в розмірі 35522 грн. за операціями з придбання товарів в ПП Альпарі-Т.

В ході проведення перевірки ТзОВ Лост, ЛТД надано перевіряючим всі податкові накладні по операціях з ПП Альпарі-Т, які оформлені відповідно до вимог пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість№ 168/97-ВР від 03.04.1997р., та підтверджують правомірність включення згідно них сум ПДВ до складу податкового кредиту ТзОВ Лост, ЛТДзгідно з правилами, визначеними пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість№ 168/97-ВР від 03.04.1997р.

За таких обставин, ТзОВ Лост, ЛТДне порушувало вимог п.1.7 ст.1, пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України Про податок на додану вартістьвід 03.04.1997р. № 168/97-ВР та правомірно включило до складу податкового кредиту суму ПДВ 28418 грн. згідно податкових накладних виписаних ПП Альпарі-Т, в тому числі за: січень 2010 року на 2242 грн., лютий 2010 року на 14384 грн., березень 2010 року на 11792 грн.

Щодо визначення ТзОВ Лост, ЛТД суми податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 1334,58 грн. позивач зазначає, що до перевірки ТзОВ Лост, ЛТД надано документи, які на думку перевіряючих, не підтверджують, що фірма IMPEX є резидентом ОСОБА_3, а фірма PROVIDUM BW SLOVAKIA s.r.o. є резидентом Словацької ОСОБА_3, в розумінні договорів про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход та майно між Україною та цими країнами. Посилання перевіряючих в акті перевірки на невідповідність наданих документів формі довідки наведеній у додатку 1 до Порядку звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно з міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 470 від 06.05.2001р. вважає безпідставним, оскільки відповідно до статтей 15 і 19 Закону України Про міжнародні договори № 1906-ІV від 29.06.2004р. міжнародні договори України підлягають неухильному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права. Згідно з принципом сумлінного дотримання міжнародних договорів Україна виступає за те, щоб й інші сторони міжнародних договорів України неухильно виконували свої зобовязання за цими договорами. Чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Зокрема, в статті 19 Закону України Про систему оподаткування № 77/97-ВР від 18.02.1997р. зазначено, що якщо міжнародним договором України, ратифікованим Верховною ОСОБА_1 України, встановлено інші правила, ніж ті, що їх містять закони України про оподаткування, то застосовуються правила міжнародного договору. Аналогічно пунктом 18.1 статті 18 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 283/97-ВР від 22.05.1997р. визначено, що якщо міжнародним договором, ратифікованим Верховною ОСОБА_1 України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Законом, застосовуються норми такого міжнародного договору.

Відповідно до пункту 1 статті 8 Конвенції між Урядом України і Урядом ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень та пункту 1 статті 8 Конвенції між Урядом України і між Урядом Словацької ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і майно визначено що, прибутки, одержані резидентом Договірної Держави від експлуатації морських, річкових, повітряних суден, залізничного та дорожнього транспорту у міжнародних перевезеннях будуть оподатковуватись лише в цій Державі.

Постанова ж Кабінету Міністрів України № 470 від 06.05.2001р., на яку посилається ДПІ в м.Івано-Франківську в своєму акті перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р., зобовязує нерезидентів подавати довідку, яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір, а також інші документи, якщо це передбачено міжнародним договором.

Позивач зазначає, що Конвенцією між Урядом України і Урядом ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень та Конвенцією між Урядом України і між Урядом Словацької ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і майно подання будь-яких довідок чи іншої інформації стосовно отримання права для уникнення подвійного оподаткування не передбачено, а тому Постанова КМУ від 06.05.2001р. № 470 не поширюється на правовідносини між резидентами Республіка Польща, Словацької Республіки та України.

Вважає, що за таких обставин, висновки ДПІ в м.Івано-Франківську щодо порушень ТзОВ Лост, ЛТД вимог п.13.1 та п.13.5 ст.13 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 283/97-ВР від 22.05.1997р., в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 444,86 грн. з виплачених нерезиденту фірмі IMPEX (ОСОБА_3) та нерезиденту фірмі PROVIDUM BW SLOVAKIA s.r.o. (Словацька ОСОБА_3) доходу із джерелом походження з України (фрахт), є безпідставними.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених в письмових запереченнях. Просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

У період з 21.10.2010р. по 03.11.2010р. працівниками ДПІ в м.Івано-Франківську проводилась планова виїзна документальна перевірка ТзОВ Лост, ЛТДз питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2008р. по 30.06.2010р. (акт перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р.).

Вказаною перевіркою встановлено порушення ТзОВ Лост, ЛТД:

1) п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств№ 283/97-ВР від 22.05.1997р. внаслідок завищення валових витрат, що призвело до заниження податку на прибуток всього в сумі 36051 грн., в тому числі за: 4-й квартал 2009 року в сумі 529 грн. та І квартал 2010 року в сумі 35522 грн.;

2) п.1.7 ст.1, пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР внаслідок завищення податкового кредиту, що призвело до заниження податку на додану вартість всього у сумі 28745 грн., в тому числі за: вересень 2008 року на 239 грн., листопад 2008 року на 88 грн., січень 2010 року на 2242 грн., лютий 2010 року на 14384 грн., березень 2010 року на 11792 грн.;

3) п.13.1 та п.13.5 ст.13 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 283/97-ВР від 22.05.1997р., а саме платником не стягнуто та не внесено до бюджету податок від суми, виплаченого нерезиденту фірмі IMPEX (ОСОБА_3) доходу із джерелом походження з України (фрахт) в сумі 525,0 дол.США/2547,30 грн. та нерезиденту фірмі PROVIDUM BW SLOVAKIA s.r.o. (Словацька ОСОБА_3) доходу із джерелом походження з України (фрахт) в сумі 1005,0 дол.США/4867,10 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 444,86 грн.

По результатах акту перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р. ДПІ в м.Івано-Франківську прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № /0 від 18.11.2010р., яким ТзОВ Лост, ЛТД визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 46919 грн., в тому числі за основним платежем 36051 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 10868 грн.;

- № /0 від 18.11.2010р., яким ТзОВ Лост, ЛТД визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість в розмірі 43118 грн., в тому числі за основним платежем 28745 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 14373 грн.;

- № /0 від 18.11.2010р., яким ТзОВ Лост, ЛТД визначено суму податкового зобовязання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 1334,58 грн., в тому числі за основним платежем 444,86 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 889,72 грн.

Позивачем було проведено процедуру адміністративного оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень, однак, податковими органами усіх рівнів, скарги позивача було залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін.

Що стосується висновків, викладених податковим органом в акті перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р., щодо нікчемності угод з ПП Альпарі-Т, а також з прийнятими ДПІ в м.Івано-Франківську податковими повідомленнями-рішеннями № /0, № /0, № /0 від 18.11.2010р. та № /1, № /1 та № /1 від 21.12.2010р. суд зазначає наступне.

Як вбачається з акту перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р., перевіркою відображених ТзОВ Лост, ЛТД у рядку 04.1 Декларації витрати на придбання товарів (робіт, послуг), крім визначених у рядку 04.11 показників за період з 01.04.2010р. по 30.06.2010р. встановлено їх завищення на суму 142087 грн. внаслідок включення до складу валових витрат протягом І кварталу 2010 року вартості отриманих від ПП Альпарі-Т тентової тканини, фурнітури та комплекту надувних лодок.

ДПІ в м. Івано-Франківську також зазначається, що ПП Альпарі-Т() знаходиться на обліку в Балтській міжрайонній ДПІ Одеської області, з якої на запит ДПІ в м.Івано-Франківську № 8331/7/23-245/14656 від 26.10.2010р. надійшов лист Щодо визнання угод нікчемнимита акти невиїзних документальних перевірок № 17/2300/36643102/74 від 18.05.2010р. та № 27/2300/36643102 від 11.08.2010р. за результатами яких встановлено порушення ПП Альпарі-Тчастини 5 статті 203, частин 1, 2 статті 215, статті 216 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ПП Альпарі-Тпри придбанні та продажу товарів (послуг). Товар (послуги) по вказаних правочинах не був переданий в порушення статей 662, 655 та 656 ЦК України; пункту 3 статті 5 та пункту 1 статті 7 Господарського кодексу України, пункту 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV від 16.07.1999р. в частині документального не підтвердження виникнення податкових зобовязань та податкового кредиту.

Як зазначено в судовому засіданні представником відповідача та вбачається з матеріалів справи підставою для таких висновків стало те, що працівниками Балтської МДПІ здійснено вихід за юридичною адресою ПП Альпарі-Т: м.Кодима, вул.Леніна, 137, та встановлено, що ПП Альпарі-Т за юридичною адресою не знаходиться, про що складено акти про не встановлення місцезнаходження ПП Альпарі-Твід 06.04.2010р. № 9-2300/36643102, від 06.06.2010р. № 15-2300/36643102.

Суд не може погодиться з таким доводами відповідача з тієї причини, що доведення факту існування нікчемного правочину повинно здійснюватись певними засобами доказування. Відсутність юридичної особи за юридичною адресою, в даному випадку ПП не є тими доказами, які вказують на нікчемність правочинів укладених ТзОВ Лост, ЛТДз ПП Альпарі-Т.

За таких обставин, вважає за необхідне зазначити, що використання працівниками ДПІ в м.Івано-Франківську, як підстави для встановлення нікчемності правочину, здійсненого ТзОВ Лост, ЛТД з ПП Альпарі-Т, отриманих від Балтської міжрайонної ДПІ Одеської області актів невиїзних документальних перевірок № 17/2300/36643102/74 від 18.05.2010р. та № 27/2300/36643102 від 11.08.2010р., не може слугувати вагомим доказом удаваності такого правочину, оскільки відомості про місцезнаходження ПП Альпарі-Т містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Суд зазначає, що в акті перевірки відсутні посилання на наявність обставин та документів, які є доказами того, що правочин ТзОВ Лост, ЛТДз ПП Альпарі-Т суперечать Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена Законом (нікчемний правочин). Це означає, що правочин є нікчемним, якщо це прямо обумовлено в Законі.

Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлено законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося представником відповідача договір №5ПТ від 11.01.2010 року між ТзОВ "Лост, ЛТД" та ПП "Альпарі-Т" не був визнаний судом нікчемним.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в податкового органу не було підстав вважати, що не відбулося продажу товарів за договором ТзОВ Лост, ЛТДз ПП Альпарі-Т.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної ОСОБА_3 Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Податковий орган у акті документальної перевірки не вказав жодного доказу порушення конституційних прав та свобод людини і громадянина угодою, укладеною між ТзОВ Лост, ЛТД та ПП Альпарі-Т. Питання про відповідності договору ТзОВ Лост, ЛТДз ПП Альпарі-Т вимогам чинного законодавства ДПІ в м.Івано-Франківську у порядку, встановленому п.11 ч.1 ст.10 Закону України Про державну податкову службу в Україні, не порушувалось.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що визнання ДПІ в м.Івано-Франківську актом перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р. правочину, укладеного ТзОВ Лост, ЛТДз ПП Альпарі-Т, недійсним в силу закону (нікчемним правочином) не ґрунтується на вимогах Закону.

Щодо порушень позивачем вимог пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 283/97-ВР від 22.05.1997р., суд зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що під час перевірки перевіряючим було надано позивачем підтверджуючі первинні документи щодо операцій з ПП Альпарі-Т, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Виходячи з вищевикладеного, і зменшення суми валових витрат ТзОВ Лост, ЛТД за І квартал 2010 року в сумі 142087 грн. та донарахування податку на прибуток за цей же період в розмірі 35522 грн. за операціями з придбання товарів в ПП Альпарі-Т, є безпідставним та таким, що порушує вимоги Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 283/97-ВР від 22.05.1997р.

Що стосується висновку ДПІ в м. Івано-Франківську, зазначеному в акті перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р. про визначення податкових зобовязань за період з 01.04.2010р. по 30.06.2010р., яким встановлено невідповідність бухгалтерського та податкового обліку, в результаті чого встановлено порушення ТзОВ Лост, ЛТДп.4.1 ст.4 та пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР та занижено податкові зобовязання по ПДВ на 327 грн., в тому числі за: травень 2008 року на 146 грн., за червень 2008 року на 93 грн. та за листопад 2008 року на 88 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Під час здійснення перевірки працівниками ДПІ в м.Івано-Франківську зроблено висновки тільки щодо заниження суми податкових зобовязань з ПДВ внаслідок порушення, однак, не зроблено висновків щодо завищення ТзОВ Лост, ЛТД суми податкових зобовязань з ПДВ в розмірі 808 грн. внаслідок порушення підприємством вимог пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи в липні 2009 року ТзОВ Лост, ЛТД зайво включено до складу податкових зобовязань ПДВ в розмірі 47 грн. по поставці товарів (робіт, послуг) ТзОВ Європа-Транс, кошти від якого надійшли в травні 2009 року та були включені до складу податкових зобовязань з податку на додану вартість по першій події даті надходження коштів в травні 2009 року; в вересні 2009 року ТзОВ Лост, ЛТД зайво включено до складу податкових зобовязань ПДВ в розмірі 36 грн. по поставці товарів (робіт, послуг) ЗАТ Солід, кошти від якого надійшли в травні 2009 року та були включені до складу податкових зобовязань з податку на додану вартість по першій події даті надходження коштів в травні 2009 року; в листопаді 2009 року ТзОВ Лост, ЛТД зайво включено до складу податкових зобовязань ПДВ в розмірі 725 грн. з отриманих 25.11.2010р. від ПП Торкоштах, які 27.11.2009р. йому повернуті.

За таких обставин, висновки щодо заниження ТзОВ Лост, ЛТД за період з 01.04.2010р. по 30.06.2010р. суми податкових зобовязань з ПДВ на 327 грн., є неправомірними та не ґрунтуються на вимогах закону Закону України Про податок на додану вартість.

Суд не може погодитися із висновком податкового органу, зазначеному в акті перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р. щодо визначення податкового кредиту за період з 01.04.2010р. по 30.06.2010р., де встановлено його завищення в сумі 28418 грн., а саме за: січень 2010 року в сумі 2242 грн., лютий 2010 року в сумі 14384 грн., березень 2010 року в сумі 11792 грн. Дане порушення, на думку перевіряючих, виникло внаслідок включення до складу податкового кредиту сум ПДВ згідно податкових накладних, виписаних ПП Альпарі-Т (), яке знаходиться на обліку в Балтській міжрайонній ДПІ Одеської області, з якої на запит ДПІ в м.Івано-Франківську № 8331/7/23-245/14656 від 26.10.2010р. надійшов лист Щодо визнання угод нікчемними та акти невиїзних документальних перевірок № 17/2300/36643102/74 від 18.05.2010р. та № 27/2300/36643102 від 11.08.2010р.

Як далі зазначено в акті перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р., в ході перевірки не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) від ПП Альпарі-Т підприємствам покупцям, що свідчить про те, що правочини між ПП Альпарі-Т та покупцями здійснені без мети настання реальних наслідків. Враховуючи вищевикладене, правочини між субєктами господарювання, які формували податкові зобовязання ПП Альпарі-Т не спричинили реального настання правових наслідків. ПП Альпарі-Т безпідставно сформовано податкові зобовязання (задекларовані в деклараціях та уточнюючих розрахунках) за рахунок сум ПДВ по податкових накладних, виписаних на продаж товарів (робіт, послуг) на адресу контрагентів покупців, серед яких є ТзОВ Лост, ЛТД.

Підставою для таких висновків стало те, що працівниками Балтської МДПІ здійснено вихід за юридичною адресою ПП Альпарі-Т: м.Кодима, вул.Леніна, 137, та встановлено, що ПП Альпарі-Т за юридичною адресою не знаходиться, про що складено акти про не встановлення місцезнаходження ПП Альпарі-Т від 06.04.2010р. № 9-2300/36643102, від 06.06.2010р. № 15-2300/36643102.

Суд зазначає, що відсутність ПП Альпарі-Т за юридичною адресою не може слугувати підставою для висновку про те, що сума ПДВ віднесена до складу податкового кредиту ТзОВ Лост, ЛТД у розмірі 28418 грн., в тому числі за січень 2010 року в сумі 2242 грн., лютий 2010 року в сумі 14384 грн., березень 2010 року в сумі 11792 грн., вважається не підтвердженою. А отже, ТзОВ Лост, ЛТДв порушення п.1.7 ст.1, пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР завищено податковий кредит на суму 28418 грн., в тому числі за: січень 2010 року на 2242 грн., лютий 2010 року на 14384 грн., березень 2010 року на 11792 грн.

Крім цього, п.1.7 ст.1 Закону України Про податок на додану вартість№ 168/97-ВР від 03.04.1997р. визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість№ 168/97-ВР від 03.04.1997р. податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як вбачається з акту перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р. перевіряючими не наведено жодного факту того, що сума ПДВ в розмірі 28418 грн. згідно податкових накладних виписаних ПП Альпарі-Тнарахована (сплачена) ТзОВ Лост, ЛТД у звязку з придбанням товарів (послуг) не з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності ТзОВ Лост, ЛТД.

Як встановлено судом, в ході проведення перевірки ТзОВ Лост, ЛТДнадано перевіряючим всі податкові накладні по операціях з ПП Альпарі-Т, які оформлені відповідно до вимог пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість№ 168/97-ВР від 03.04.1997р., та підтверджують правомірність включення згідно них сум ПДВ до складу податкового кредиту ТзОВ Лост, ЛТД згідно з правилами, визначеними пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість№ 168/97-ВР від 03.04.1997р.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ТзОВ Лост, ЛТД не порушувало вимог п.1.7 ст.1, пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.1 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР та правомірно включило до складу податкового кредиту суму ПДВ 28418 грн. згідно податкових накладних виписаних ПП Альпарі-Т, в тому числі за: січень 2010 року на 2242 грн., лютий 2010 року на 14384 грн., березень 2010 року на 11792 грн.

З приводу висновку податкового органу, зазначеному в акті перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р. щодо повноти оподаткування доходів нерезидентів із джерелом походження з України, де встановлено здійснення ТзОВ Лост, ЛТД виплат нерезидентам доходів із джерелом походження з України у вигляді фрахту, а саме: дохід в сумі 525,0 дол. США (2547,30 грн.) нерезиденту фірмі IMPEX (ОСОБА_3) за транспортні послуги відповідно до Контракту № PL/03/08 від 14.08.2008р. на міжнародне транспортне обслуговування; дохід в сумі 1005,0 дол. США (4867,01 грн.) нерезиденту фірмі PROVIDUM BW SLOVAKIA s.r.o. (Словацька ОСОБА_3) за транспортні послуги відповідно до Контракту № SL/02/08 від 07.07.2008р. на міжнародне транспортне обслуговування, суд зазначає наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, та вбачається з акта перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р. до перевірки ТзОВ Лост, ЛТД надано документи, які на думку перевіряючих, не підтверджують, що фірма IMPEX є резидентом ОСОБА_3, а фірма PROVIDUM BW SLOVAKIA s.r.o. є резидентом Словацької ОСОБА_3, в розумінні договорів про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход та майно між Україною та цими країнами. Крім того, перевіряючі зазначають, що ці документи не відповідають формі довідки наведеній у додатку 1 до Порядку звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно з міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 470 від 06.05.2001р. А тому, в порушення п.13.1 та п.13.5 ст.13 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 283/97-ВР від 22.05.1997р. ТзОВ Лост, ЛТД не стягнуто та не внесено в бюджет податок на прибуток від суми фрахту за ставкою 6 відсотків у джерела виплати таких доходів в день виплати таких доходів, тобто занижено податок на прибуток в сумі 444,86 грн.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статей 15 і 19 Закону України Про міжнародні договори № 1906-ІV від 29.06.2004р. міжнародні договори України підлягають неухильному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права. Згідно з принципом сумлінного дотримання міжнародних договорів Україна виступає за те, щоб й інші сторони міжнародних договорів України неухильно виконували свої зобовязання за цими договорами. Чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Зокрема, в статті 19 Закону України Про систему оподаткування № 77/97-ВР від 18.02.1997р. зазначено, що якщо міжнародним договором України, ратифікованим Верховною ОСОБА_1 України, встановлено інші правила, ніж ті, що їх містять закони України про оподаткування, то застосовуються правила міжнародного договору. Аналогічно пунктом 18.1 статті 18 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств № 283/97-ВР від 22.05.1997р. визначено, що якщо міжнародним договором, ратифікованим Верховною ОСОБА_1 України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Законом, застосовуються норми такого міжнародного договору.

А відповідно до статті 16 Закону України Про міжнародні договори № 1906-ІV від 29.06.2004р. міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, ОСОБА_1 міністрів Автономної ОСОБА_3 Крим, інші органи державної влади, до відання яких віднесені питання, що регулюються міжнародними договорами України, забезпечують дотримання і виконання зобов'язань, взятих за міжнародними договорами України, стежать за здійсненням прав, які випливають з таких договорів для України, і за виконанням іншими сторонами міжнародних договорів України їхніх зобов'язань.

Стосовно резидентів ОСОБА_3 таким міжнародним договором є Конвенція між Урядом України і Урядом ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень, що набула чинності 11.03.1994р., а стосовно резидентів Словацької ОСОБА_3 таким міжнародним договором є Конвенція між Урядом Словацької ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і майно, що набула чинності 22.11.1996р.

Відповідно до пункту 1 статті 8 Конвенції між Урядом України і Урядом ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень та пункту 1 статті 8 Конвенції між Урядом України і між Урядом Словацької ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і майно визначено що, прибутки, одержані резидентом Договірної Держави від експлуатації морських, річкових, повітряних суден, залізничного та дорожнього транспорту у міжнародних перевезеннях будуть оподатковуватись лише в цій Державі.

Суд зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України № 470 від 06.05.2001р., на яку посилається ДПІ в м.Івано-Франківську в своєму акті перевірки № 18499/23-2/22166741 від 08.11.2010р., зобовязує нерезидентів подавати довідку, яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір, а також інші документи, якщо це передбачено міжнародним договором.

Необхідно зазначити, що Конвенцією між Урядом України і Урядом ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень та Конвенцією між Урядом України і між Урядом Словацької ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доход і майно подання будь-яких довідок чи іншої інформації стосовно отримання права для уникнення подвійного оподаткування не передбачено, а тому Постанова КМУ від 06.05.2001р. № 470 не поширюється на правовідносини між резидентами Республіка Польща, Словацької Республіки та України.

Представником відповідача в судовому засіданні не заперечувався той факт, що позивачем в ході перевірки було надано наступні документи:

а) стосовно фірми IMPEX (ОСОБА_3) - Довідка Головного статистичного управління у Жешові (ОСОБА_3) від 27.02.2008р. про ідентифікаційний номер РЕГОН, а також контракти № РL/002/08 від 11.08.2008р., № PL/03/08 від 14.08.2008р. та № РL/002/09 від 24.03.2009р.;

б) стосовно фірми PROVIDUM BW SLOVAKIA s.r.o. (Словацька ОСОБА_3) витяг з торгового реєстру Окружного суду Жиліна станом на 28.03.2009р., підтвердження про реєстрацію платника податку VAT UE від 27.08.2007р., Свідоцтво податкового управління Словацької ОСОБА_3 про реєстрацію та призначення податкового ідентифікаційного номера від 14.05.2009р., Свідоцтво податкового управління Словацької ОСОБА_3 про реєстрацію для платника на додану вартість від 14.05.2009р., а також контракти № SL/01/08 від 10.06.2008р. та № SL/02/08 від 07.07.2008р.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що висновки ДПІ в м.Івано-Франківську щодо порушень ТзОВ Лост, ЛТДвимог п.13.1 та п.13.5 ст.13 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств№ 283/97-ВР від 22.05.1997р., в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 444,86 грн. з виплачених нерезиденту фірмі IMPEX (ОСОБА_3) та нерезиденту фірмі PROVIDUM BW SLOVAKIA s.r.o. (Словацька ОСОБА_3) доходу із джерелом походження з України (фрахт), є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем в судовому засіданні не доведено безпідставності вимог позивача, а тому суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- № /0 від 18.11.2010 року, №/1 від 21.12.2010 року, якими визначено суму податкового зобов'язання за платежем податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 46919,00 грн.;

- №/0 вді 18.11.2010 року, №/1 від 21.12.2010 року, якими визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 43118,00 грн.;

- № /0 від 18.11.2010 року, №/1 від 21.12.2010 року, якими визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 1334,58 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному обсязі 14.09.2011 року.