Справа № 369/10347/15-а
Суддя: Волчко А. Я.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/316/15
ПОСТАНОВА

іменем України

10.11.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

за участю секретаря Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 16.09.2015 року ним було отримано поштою примірник Постанови Чернігівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0351/10203/15 від 04.09.2015 року, відповідно до якої відповідачем визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. З ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500, 00 грн. (вісім тисяч пятсот гривень), що повязано з порушенням ним строків транзитного переміщення територією України автомобіля марки AUDI модель А6, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. 0Е0834, який було ввезено ним 17.02.2012 року в зоні діяльності Волинської митниці.

З даною Постановою він не погоджується оскільки вона прийнята з порушенням норм Митного кодексу України та підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю з огляду на наступне:

Справа про порушення митних правил, за результатами якої було винесено оскаржувану постанову, була розглянута без його участі та без належного повідомлення про час і місця розгляду справи.

Відповідач порушив та обмежив його законне право на участь у справі про порушення митних правил та забезпечення належного захисту своїх законних прав і інтересів.

Також під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови Відповідачем не було враховано та безпідставно не застосовано положення ст. 467 МК України.

Відповідно до норми статті 467 МКУ передбачено - якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до положень п. 1.6. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 09.10.2012 № 1066 - контроль за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які перевозяться у митному режимі транзиту до митниці призначення, здійснюється митницею відправлення.

Згідно пункту 1.7. Порядку - для здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення і виявлення фактів їх недоставлення до митниці призначення використовується Єдина автоматизована інформаційна система митних органів України (далі - ЄАІС).

Пунктом 1.8. Порядку передбачено - у разі виявлення порушень законодавства на будь-якому етапі здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення посадова особа митного органу зобов'язана вжити необхідних заходів, передбачених законодавством.

У відповідності до п. 3.8. Порядку - наявність в ЄАІС відмітки про пропуск свідчить про постановку на контроль за переміщенням у митниці відправлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у витягу з електронної копії ПД або ЕПД.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, Відповідачем зазначено, що автомобіль було ввезено позивачем 17.02.2013 року в зоні діяльності Волинської митниці, який він зобовязаний був вивести за межі митної території України в строки визначені ст. 95 МК України тобто до 27.02.2013 року.

Проте оскаржувана постанова була прийнята 04.09.2015 року тобто після спливу шести місяців з моменту вчинення ним вказаного в постанові правопорушення.

Таким чином на момент прийняття Відповідачем оскаржуваної постанови сплив шестимісячний строк притягнення його до відповідальності за правопорушення передбачене оскаржуваною постановою, а тому, Відповідач повинен був закрити провадження по справі в звязку з закінченням строків притягнення до відповідальності на підставі ч. 1 ст. 467 МК України.

Вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з порушенням строків, передбачених законодавством на час скоєння правопорушення, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі про порушення митних правил відносно нього підлягає закриттю, в зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Тому просив скасувати Постанову Чернігівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0351/10203/15 від 04.09.2015 року щодо притягнення до відповідальності гр. України ОСОБА_1 за ч. З ст. 470 Митного кодексу України та закрити провадження по справі в звязку зі спливом строку притягнення до відповідальності в порядку ст. 467 МК України.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задворльнити.

Представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі, мотивуючи це тим, що 21.08.2015 року о 03 год. 19 хв. у зону митного контролю митного носта «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС в напрямку Україна Республіка Білорусь по смузі руху «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «AUDI А6» реєстраційний номер GEG834, VIN - WAUZZZ44BBBZX088118, Під керуванням гр. України ОСОБА_1.

В ході перевірки наданих до митного контролю документів та відповідно до відомостей, що містяться в ЄАІС ДФС та ПІК «Інспектор 2006» було встановлено, що вищевказаний транспортний засіб ввезений в зоні діяльності Волинської митниці 17.02.2013 року через смугу руху «зелений коридор» на митну територію України в режимі «транзит» під керуванням громадянина України ОСОБА_1, який має постійне місце проживання на території України за адресою: Україна, Київська обл., с. Віта Поштова, вул. Карла Маркса, буд. 78.

Перевищення встановленого відповідно до ст. 95 МК України ороку транзиту транспортного засобу через митну територію України склало більше десяти діб.

У своєму поясненні гр. ОСОБА_1 вказав, що в звязку з поломкою вказаного т/з та його ремонтом не зміг вивезти автомобіль згідно вказаного терміну. Документів щодо здійснення ремонту на момент складання протоколу надати не може.

По даному факту у відношенні громадянина ОСОБА_1 складено протокол про ПМП №0351/10203/15.

Громадянин ОСОБА_1 не надав жодного документу, який би підтверджував настання аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб ні під час складання протокол), на час провадження по справі.

Оскільки громадянин ОСОБА_1 в порушення п.1 ч.1 ст.95 МК України, не вивіз у встановлені Митним кодексом України строки автомобіль марки «AUDI А6», реєстраційний номер. GЕG834, VIN WAUZZZ44BBBZX088118, за межі митної території України, що ввезений на митну територію України у митному режимі «транзит», перевищивши строк транзиту автомобіля більше ніж на десять діб, документів, які б підтверджували факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, не має, то зазначені обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбаченого частиною З статті 470 МК України.

Обставин, які б згідно ст.ст. 17, 247 КУпАП України та ст. МК України, виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_1, виключали провадження у справі про ПМП № 0351/10203/15, не встановолено.

Громадянин ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним підписом в протоколі, а також від нього не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, оскрім того наголошував на тому , що вказане правопорушення вичнене ОСОБА_1 є триваючим, тому, норми ст. 467 МК України, не можуть бути засновані судом в даному випадку. Тому просив винести постанову, якою відмовити у задоволенні вказаного позову.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.1 ст.458 Митного кодексу України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів і транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України»передбачено порядок та умови тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України громадянами.

Разом з тим, відповідно достатті 13 цього ж Закону, якщо міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з пунктом 2 статті 2 Конвенції про тимчасове ввезення, прийнятої у м. Стамбулі, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення»(далі Стамбульська конвенція), не впливаючи на положення Додатка Е (Додаток, щодо товарів, які ввозяться з частковим звільненням від ввізного мита та податків), режим тимчасового ввезення надається із загальними умовами звільнення від ввізного мита і податків та без застосування ввізних обмежень чи заборон економічного характеру.

Згідно з пунктом «а» статті 5 Додатка С до Стамбульської конвенції для того, щоб можна було скористатись правами на пільги, що надаються цим Додатком, транспортні засоби комерційного використання повинні бути зареєстровані на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які здійснюють свою діяльність з такої території.

При цьому, пунктом «а» статті 7 Додатка С до Стамбульської конвенції зазначається, що незважаючи на положення статті 5 цього Додатка, транспортні засоби комерційного використання можуть використовуватись третіми особами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення і які здійснюють свою діяльність на користь останнього, навіть якщо вони зареєстровані або постійно проживають на території тимчасового ввезення.

Пунктом «f» статті 1 Стамбульської конвенції термін «особа» означає як фізичну, так і юридичну особу, якщо інше не передбачене контекстом.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.09.2015 року позивачем було отримано поштою примірник Постанови Чернігівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил № 0351/10203/15 від 04.09.2015 року, відповідно до якої відповідачем визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. З ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500, 00 грн. (вісім тисяч пятсот гривень), що повязано з порушенням ним строків транзитного переміщення територією України автомобіля марки AUDI модель А6, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. 0Е0834, який було ввезено ним 17.02.2012 року в зоні діяльності Волинської митниці.

З даною Постановою позивач не погоджується оскільки вона прийнята з порушенням норм Митного кодексу України та підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України передбачено, що - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 486 МКУ передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

В свою чергу, згідно вимог ст. 531 МКУ встановлено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необєктивпість або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Справа про порушення митних правил, за результатами якої було винесено оскаржувану постанову, була розглянута без його участі та без належного повідомлення про час і місця розгляду справи.

Згідно ст. 526 МК України - справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Таким чином Відповідач порушив та обмежив його законне право на участь у справі про порушення митних правил та забезпечення належного захисту своїх законних прав і інтересів.

Також слід відмітити, що під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови Відповідачем не було враховано та безпідставно не застосовано положення ст. 467 МК України.

Відповідно до норми статті 467 МКУ передбачено - якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до положень п. 1.6. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 09.10.2012 № 1066 - контроль за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які перевозяться у митному режимі транзиту до митниці призначення, здійснюється митницею відправлення.

Згідно пункту 1.7. Порядку - для здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення і виявлення фактів їх недоставлення до митниці призначення використовується Єдина автоматизована інформаційна система митних органів України (далі - ЄАІС).

Пунктом 1.8. Порядку передбачено - у разі виявлення порушень законодавства на будь-якому етапі здійснення контролю за переміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення посадова особа митного органу зобов'язана вжити необхідних заходів, передбачених законодавством.

У відповідності до п. 3.8. Порядку - наявність в ЄАІС відмітки про пропуск свідчить про постановку на контроль за переміщенням у митниці відправлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у витягу з електронної копії ПД або ЕПД.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, відповідачем зазначено, що автомобіль було ввезено позивачем 17.02.2013 року в зоні діяльності Волинської митниці, який він зобовязаний був вивести за межі митної території України в строки визначені ст. 95 МК України тобто до 27.02.2013 року.

Проте оскаржувана постанова була прийнята 04.09.2015 року тобто після спливу шести місяців з моменту вчинення ним вказаного в постанові правопорушення.

Таким чином на момент прийняття Відповідачем оскаржуваної постанови сплив шестимісячний строк притягнення його до відповідальності за правопорушення передбачене оскаржуваною постановою, а тому, Відповідач повинен був закрити провадження по справі в звязку з закінченням строків притягнення до відповідальності на підставі ч. 1 ст. 467 МК України.

Відповідно до вимог ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цьогоКодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 467 МК України, в редакції станом на 17.02.2013 року (на час скоєння порушення митних правил) було визначено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду митними органами справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Також ст.21 МК України визначено, що консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань державної митної справи надаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, яким на даний час є Міністерство доходів і зборів України.

Частиною 5 ст.21МК України визначено, що не може бути притягнуто до відповідальності особу, яка діяла відповідно до консультації з питань практичного застосування окремих норм законодавства України з питань державної митної справи, наданої в письмовій формі.

В письмовому роз'ясненні Міністерства доходів і зборів України за №1952/6/99-99-24 від 30.04.2013 року, підписаного першим заступником Міністра, вказано, що правопорушення, пов'язане з перевищенням встановленого ст.95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних та інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, вважається вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого статтею 95 Кодексу. Таким чином, вказане правопорушення не може вважатися триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати.

Це роз'яснення повністю відповідає змісту ст.467 МК України, якою визначено, що до триваючих правопорушень належать, зокрема порушення митних правил, котрі в визначені статтями 469, 477-481, 485 МК України. Стаття 470 МК України у цей перелік не входить.

Суд вважає, що правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, не є триваючим і, враховуючи максимальний строк вивезення транспортного засобу особистого користування з митної території України - 25.06.2013 року, стягнення за вчинене правопорушення могло бути накладене в строк до 25.12.2013р.

Контроль за вивезенням автомобілів, ввезених у митних режимах «транзит» та «тимчасове ввезення» здійснюється у встановленому законом порядку, в тому числі за допомогою програмно-інформаційних комплексів. Це дає можливість своєчасного виявлення перевищення строків доставки товарів, встановлених ст.95 МК України.

Несвоєчасне ж документування перевищення таких строків та вчиненого у зв'язку з цим правопорушення, визначеного ст.470 МК України, не є підставою для висновку про триваючий характер цього правопорушення.

Частиною 1 статті 69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з порушенням строків, передбачених законодавством на час скоєння правопорушення, тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.6,8,9,11,69,71,86,158,160,162,163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Скасувати Постанову Чернігівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0351/10203/15 від 04.09.2015 року щодо притягнення до відповідальності гр. України ОСОБА_1 за ч. З ст. 470 Митного кодексу України та закрити провадження по справі в звязку зі спливом строку притягнення до відповідальності в порядку ст. 467 МК України.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ А.Я.Волчко