Справа № 599/1578/14а,2а-599/85/14
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 р. Справа № 876/10730/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Іщук Л.П., Сапіги В. П.;

за участю секретаря судового засідання - Сердюк О. Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2014 року Зборівським районним судом Тернопільської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області з приводу відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов'язання відповідача призначити пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку як особі, яка працювала зі шкідливими і важкими умовами праці - полірувальником скла та скловиробів, з часу звернення до управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що у позивача наявний достатній стаж роботи на посаді полірувальника скла та скловиробів, відтак відмова управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області у призначенні пенсії на пільгових умовах є неправомірною.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2014 року позов задоволено. Визнано рішення комісії управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської по розгляду питань, пов'язаних із призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 04 серпня 2014 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, як полірувальнику скла та скловиробів, неправомірними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за віком, як полірувальнику скла та скловиробів з 26 червня 2014 року.

Зазначену постанову мотивовано тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» Списком № 2 передбачено посаду полірувальника скла і скловиробів, а у позивача наявний відповідний стаж роботи на даній посаді.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 01 вересня 1987 року по 02 лютого 2000 року працювала в колгоспі «Ім. Леніна» в дзеркальному цеху, полірувальником скла та скловиробів, з 08 лютого 2000 року по 03 серпня 2006 рік працювала в ПАП «Озерна» в дзеркальному цеху, полірувальником скла та скловиробів, звільнена з роботи згідно зі скороченням штату.

26 червня 2014 року позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, проте їй було відмовлено, мотивуючи це тим, що первинними документами не підтверджено необхідний стаж роботи на пільгових умовах.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», списками № 2 передбачено посаду полірувальника скла і скловиробів.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року № 21-183а13.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Встановлено, що 04 серпня 2014 року Комісія управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області по розгляду питань, повязаних з призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розглянула заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

У зв'язку з тим, що рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 4 від 24 липня 2014 року ОСОБА_1 підтверджено пільговий стаж за період з 31 березня 1997 року по 02 лютого 2000 року в колгоспі «Озерянський», стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 2 по ньому склав 2 роки 10 місяців 02 дні.

Для призначення пенсії ОСОБА_1 надала довідку про підтвердження трудового стажу № 9 від 19 червня 2014 року, видану ПАП «Озерна», згідно якої позивач виконувала полірування скла та скловиробів з 01 серпня 2001 року по 03 серпня 2006 року.

Згідно наказу № 57 від 26 грудня 2002 року затверджено перелік робочих місць, виробництв, професій і посад, працівникам яких підтверджується право на пенсію на пільгових умовах, у даному переліку зазначено посаду полірувальник скла та скловиробів, яка займала позивач, стаж роботи в ПАП «Озерна» склав 4 роки 11 місяців 20 днів.

Таким чином, загальний стаж роботи на пільгових умовах, який визнається апелянтом - управлінням Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області, складає 7 років 9 місяців та 22 дні.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до трудової книжки позивача, з 01 вересня 1987 року по 20 серпня 1992 року, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, ОСОБА_1 також працювала в колгоспі «Ім. Леніна» в дзеркальному цеху, полірувальником скла та скловиробів, стаж роботи в даному колгоспі склав 4 роки 11 місяців 19 днів, чого не було враховано управлінням Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області.

Відтак, сукупний стаж роботи ОСОБА_1 на посаді полірувальника скла та скловиробів перевищує необхідний десятирічний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Зборівському районі Тернопільської області - залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2014 року в справі № 599/1578/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: Л. П. Іщук

В. П. Сапіга

Ухвалу складено в повному обсязі 24 листопада 2015 року.