Справа № 806/2146/15
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"17" листопада 2015 р. Справа № 806/2146/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі Лялевич С.С. ,

за участю

представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства у Житомирській області визнання відмови протиправною ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держземагентства у Житомирській області про визнання відмови протиправною. В обґрунтування позову позивач зазначив, що листом Головного управління Держземагентства у Житомирській області від 26.12.2014 року №19-6-0.21-8630/2-14 йому було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 140 га із земель запасу та резерву на території Осівецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області для ведення фермерського господарства. Спірну відмову мотивовано тим, що у клопотанні про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 25.03.2014 року не зазначено обґрунтування розмірів земельної ділянки, яку він має намір отримати в користування з врахуванням можливості її обробітку, не обґрунтовано необхідність отримання великої площі земельної ділянки та не зазначено при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства, зокрема, не наведено доказів наявності сільськогосподарської техніки та інших засобів обробітку землі таких великих площ. Позивач просить визнати таку відмову протиправною, оскільки, на його думку вона не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держземагентства у Житомирській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 140 га із земель запасу та резерву на території Осівецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області для ведення фермерського господарства викладену у листі від 26.12.2014 року №19-6-0.21-8630/2-14.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 березня 2014 року позивач звернувся до Головного управління Держземагентства в Житомирській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 140,0 га для ведення фермерського господарства з земель запасу та резерву Осівецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області. До клопотання позивачем було додано графічні матеріали на 1 аркуші.

За результатами розгляду клопотання позивачу було направлено лист - відповідь від 07 квітня 2014 року за № 19-6-0.21-1989/2-14, у якому запропоновано долучити належним чином оформлені графічні матеріали (із відображенням на них бажаного місця розташування земельної ділянки), документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі, а також копії паспорта та ідентифікаційного коду та подати матеріали на розгляд Головному управлінню для надання дозволу на розробку відповідної документації із землеустрою. Зокрема, у листі зазначено, що всупереч вимог ч.2 ст. 123 Земельного кодексу України, ОСОБА_3 до клопотання не було надано ніяких інших графічних матеріалів, або документів, на яких було б зображено саме місце розташування земельної ділянки, яку він бажає отримати в оренду.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.05.2014 року було визнано протиправними дії Головного управління Держземагентства у Житомирській області вимагання у ОСОБА_3 документів, які не передбачені ст.123 Земельного кодексу України за його клопотанням від 25 березня 2014 року. Зобов'язано Головне управління Держземагентства у Житомирській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 25 березня 2014 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.09.2014 року було залишено без змін постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16.05.2014 року, а тому з врахуванням вимог ст.254 КАС України вона набрала законної сили.

Виконуючи вимоги рішення суду, відповідач розглянув клопотання та надав відповідь позивачу листом від 26.12.2014 № 19-6-0.21-8596/2-14, яким відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 140 га для ведення фермерського господарства з земель запасу та резерву Осівецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

Спірну відмову мотивовано тим, що у клопотанні про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 25.03.2014 року не зазначено обґрунтування розмірів земельної ділянки, яку він має намір отримати в користування з врахуванням можливості її обробітку, не обґрунтовано необхідність отримання великої площі земельної ділянки та не зазначено при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства, зокрема, не наведено доказів наявності сільськогосподарської техніки та інших засобів обробітку землі таких великих площ.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача з зазначених підстав є протиправною .

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлений ст. 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Законом України "Про фермерське господарство" (далі - Закон) визначені правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України. Закон спрямований на створення умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України.

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений статтею 7 Закону України "Про фермерське господарство".

Цією нормою встановлено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Перелік документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики (ч. 1 ст. 7 Закону).

Відповідно до пунктів 2, 3 ст. 7 Закону заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельних ділянок розробляється за рахунок Українського державного фонду підтримки фермерських господарств. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

Пунктом 7 статті 7 Закону передбачено, що земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Судом першої інстанції встановлено, що, звертаючись до відповідача, як до органу, який повноважний вирішувати питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, ОСОБА_3 до заяви про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства, в якій вказав бажаний розмір земельних ділянок - 140,0 га та місце їх розташування - територія Осівецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області, додав графічні матеріали на 1 аркуші.

Однак, із заяви ОСОБА_3 неможливо встановити необхідності отримання таких великих площ земельних ділянок, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, наявності сільськогосподарської техніки та інших засобів для обробітку землі, що суперечить умовам надання земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства, передбачених частиною 1 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство».

При цьому, варто зауважити, що посилання суду на норми ч. 3 ст. 123 ЗК України, відповідно до якої, підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, є помилковим з огляду на те, що уповноваженим органом підлягає розгляду тільки таке клопотання, яке відповідає вимогам закону.

У разі ж невідповідності клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду вимогам закону, таке клопотання не може бути предметом розгляду відповідного органу виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, взагалі.

В даному випадку клопотання позивача не відповідало нормам ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», який є спеціальним у даних правовідносинах.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Головне управління Держземагенства у Житомирській області при розгляді звернення ОСОБА_3 діяло в межах повноважень та у спосіб, що перебачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З цих підстав суд задовольняє апеляційну скаргу та ухвалює нове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Житомирській області задовольнити, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" липня 2015 р. скасувати.

Прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства у Житомирській області про визнання відмови протиправною.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Держземагенства у Житомирській області вул. Довженка,45,м.Житомир,10002

4-третій особі: - ,