Справа № 2-а-6252/10/2270
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2015 р. м. Київ К/9991/11879/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Ланченко Л.В., Лосєва А.М.,

секретар судового засідання Титенко М.П.,

за участю:

представника відповідача - Коваль І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства «РАМ-КП»

на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2011 року

у справі № 2а-6252/10/2270

за позовом Приватного підприємства «РАМ-КП»

до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької області (правонаступником якого є Кам'янець-Подільська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області)

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне підприємство «РАМ-КП» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29 січня 2010 року № /0, № /0, № /1, № 000122342/1 від 26 березня 2010 року, № /2, № /2 від 31 травня 2010 року, № /3, № /3 від 12 серпня 2010 року (в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 20 жовтня 2010 року).

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року позов був задоволений. Скасовано податкові повідомлення - рішення № /0 від 29 січня 2010 року, № /1 від 26 березня 2010 року, № /2 від 31 травня 2010 року, № /3 від 12 серпня 2010 року, якими ПП «Рам-КП» визначені податкові зобов'язання по податку на прибуток за основним платежем в сумі 54603,00 грн., за штрафними санкціями 28037,00 грн. Скасовано податкові повідомлення - рішення №/0 від 29 січня 2010 року, № /1 від 26 березня 2010 року, №/2 від 31 травня 2010 року, № /3 від 12 серпня 2010 року, якими ПП «Рам-КП» визначені податкові зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем в сумі 45383,00 грн., за штрафними санкціями 22377,00 грн.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2011 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року було скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволені позову було відмовлено повністю.

В касаційній скарзі ПП «Рам-КП», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2011 року і залишити в силі постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року.

У запереченні на касаційну скаргу Кам'янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області, посилаючись на те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, а положення касаційної скарги жодним чином це не спростовують, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2011 року - без змін.

У відповідності до положень частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача - Кам'янець-Подільську ОДПІ Хмельницької області його правонаступником - Кам'янець-Подільською ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 29 грудня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника відповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Кам'янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області провела планову виїзну перевірку ПП «Рам-КП» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 17 жовтня 2006 року по 30 вересня 2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 17 жовтня 2006 року по 30 вересня 2009 року, за результатами якої був складений акт № 39/234/34639136 від 21 січня 2010 року.

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені, зокрема: вимоги підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, пунктів 5.6, 5.7 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 54603,00 грн., в тому числі по періодах: за 2008 рік - занижено на 55001,00 грн., за 3 квартали 2009 року - завищено на 398,00 грн.; підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 45383,00 грн., в тому числі по періодах: лютий 2008 року - занижено на 1750,00 грн., квітень 2008 року - занижено на 2791,00 грн., травень 2008 року - занижено на 15793,00 грн., червень 2008 року - занижено на 16674,00 грн., липень 2008 року - занижено на 125,00 грн., серпень 2008 року - занижено на 9009,00 грн., вересень 2008 року - завищено на 768,00 грн., листопад 2008 року - занижено на 9,00 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано, що позивач неправомірно включив до складу валових витрат відповідного податкового періоду вартість послуг з пошуку виробників щебеневої продукції в регіонах, оптових покупців щебеневої продукції в Україні, перевізників щебеневої продукції по Україні автотранспортом, наданих ПП «Євро-Контракт» (згідно договору про надання послуг від 18 лютого 2008 року № 18-02/8), послуг з пошуку найдешевшої оптової партії цементу, наданих ПП «Євро-Контракт» (згідно договору від 20 травня 2008 року № 20-05/8), послуг з пошуку оптової партії цементу, наданих ПП «Євро-Контракт» (згідно договору від 20 червня 2008 року № 20-06/8), послуг з пошуку постачальників дошки та покупців цементу, наданих ТОВ«Євро-Контракт» (згідно договору від 21 квітня 2008 року № 21-04/8), а податок на додану вартість, сплачений у складі такої вартості, - до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду, з огляду на те, що надані ПП «Рам-КП» до перевірки документи, а саме - звіти про виконану роботу, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), не відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не містять місця складання та змісту послуг, що не дає можливості підтвердити факт використання таких послуг у господарській діяльності ПП «Рам-КП», а також не дають підстав для повного і достатнього підтвердження фактичного здійснення господарських операцій з отримання інформаційно-консультаційних послуг. Також, у акті перевірки було вказано про заниження позивачем витрат на придбання товарів (робіт, послуг) на загальну суму 2623,00 грн., у тому числі по періодах: за 2 квартал 2008 року - занижено на 4147,00 грн., за 3 квартал 2008 року - завищено на 1524,00 грн., а також про заниження витрат на оплату праці на загальну суму 4548,00 грн., у тому числі по періодах: за 4 квартал 2008 року - занижено на 1980,00 грн., за 2 квартал 2009 року - занижено на 1397,00 грн., за 3 квартал 2009 року - занижено на 1171,00 грн.

29 січня 2010 року Кам'янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначила ПП «Рам-КП» суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на прибуток у розмірі 82640,00 грн., у тому числі: 54603,00 грн. - за основним платежем, 28037,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

29 січня 2010 року Кам'янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області на підставі вказаного акту перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення форми № /0, яким згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» визначила ПП «Рам-КП» суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на додану вартість у розмірі 67760,00 грн., у тому числі: 45383,00 грн. - за основним платежем, 22377,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку, за наслідками якого його скарги були залишені без задоволення, а Кам'янець-Подільською ОДПІ Хмельницької області були прийняті податкові повідомлення-рішення від 26 березня 2010 року № /1, № 000122342/1, від 31 травня 2010 року № /2, № /2, від 12 серпня 2010 року №/3, № /3 на аналогічні суми податкових зобов'язань.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що податковим органом не було доведено правомірності визначення позивачу податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, оскільки витрати позивача, понесені ним у зв'язку з оплатою вартості послуг з пошуку виробників щебеневої продукції в регіонах, оптових покупців щебеневої продукції в Україні, перевізників щебеневої продукції по Україні автотранспортом, послуг з пошуку найдешевшої оптової партії цементу, послуг з пошуку оптової партії цементу, наданих ПП «Євро-Контракт», послуг з пошуку постачальників дошки та покупців цементу, наданих ТОВ «Євро-Контракт», підтверджені належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами та відносяться до господарської діяльності позивача, з урахуванням видів діяльності, які здійснює ПП «Рам-КП», результати таких послуг знайшли своє підтвердження у вигляді нових клієнтів для позивача, а придбання вказаних послуг призвело до збільшення прибутку товариства.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції і задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачем не доведено належними доказами правомірність використання наданих інформаційно-консультативних послуг у власній господарській діяльності та понесені по ними витрати, оскільки види наданих послуг носять загальний характер і фактично відтворюють умови договорів, з урахуванням того, що постановою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельнитцької області від 12 лютого 2010 року було притягнуто ОСОБА_2 (директора ПП «Рам-КП») до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 1631 КУпАП за порушення встановленого порядку ведення податкового обліку.

Однак, погодитись з такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не може, з огляду на наступне.

За визначенням, наведеним у пункті 1.32 статті 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Відповідно до положень пункту 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з абзацом 1 підпункту 5.4.4 пункту 5.4 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до валових витрат включаються витрати платника податку на проведення передпродажних та рекламних заходів стосовно товарів (робіт, послуг), що продаються (надаються) такими платниками податку.

Відповідно до пунктів 18, 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, зокрема: винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо). Витрати на збут включають такі витрати, пов'язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг); витрати на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом.

Згідно з абзацом 4 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

За приписами пункту 5.11 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту)

Виходячи з аналізу наведених положень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підставою для формування валових витрат є наявність у платника податку - покупця відповідних розрахункових та платіжних документів, а підставою для формування податкового кредиту є наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, яка видається платником податку, що поставляє товари (роботи, послуги), на підтвердження здійснення такої поставки.

Тобто, Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Закон України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пов'язують виникнення у платника податків права на включення до складу валових витрат вартості придбаних товарів (робіт, послуг), а сплачених ним у складі такої вартості сум податку - до складу податкового кредиту із фактичним виконанням робіт (послуг) чи поставкою товарів, у ціні яких цей податок сплачений.

У справі, що розглядається, суд першої інстанції встановив, що позивач з метою здійснення господарської діяльності, направленої на отримання доходу, уклав договори інформаційно-консультативних послуг з пошуку виробників, покупців, перевізників щебеневої продукції, послуг з пошуку найдешевшої оптової партії цементу та послуг з пошуку постачальників дошки та покупців цементу, фактичне виконання яких підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами: звітами про виконану роботу, актами прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг), податковими накладними (т.2 арк. справи 6, 22-23, 27, 60, 70-71, 75, 77-78), які не містять дефектів форми та змісту, які б спричинили втрату такими первинними бухгалтерськими документами статусу первинних бухгалтерських документів.

Також, судом першої інстанції було встановлено, що внаслідок використання результатів вказаних вище послуг позивач уклав договори купівлі-продажу продукції, договори на перевезення вантажу з новими клієнтами, що підтверджується відповідними договорами та первинними бухгалтерськими документами (т.1 арк. справи 41-46, 80-269, т. 2 арк. справи 7-21, 28-54, 61-69, 70).

Крім іншого, судом першої інстанції було встановлено, що у зв'язку з отриманням позивачем результатів інформаційно-консультаційних послуг, наданих ПП «Євро-Контракт» та ТОВ «Євро-Контракт», та використання їх у господарській діяльності дохід ПП «Рам-КП» за період з 01 квітня 2008 року по 01 вересня 2010 року склав 686616,36 грн., що підтверджується довідкою підприємства (т.2 арк. справи 1).

При цьому, колегія суддів вказує, що висновки, вказані у постанові Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельнитцької області від 12 лютого 2010 року, якою ОСОБА_2 (директора ПП «Рам-КП») було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 1631 КУпАП за порушення встановленого порядку ведення податкового обліку, не є обов'язковими для адміністративного суду, який розглядає дану адміністративну справу, оскільки висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність оспорюваних податкових повідомлень-рішень та наявність підстав для їх скасування.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 221, 223, 226, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Приватного підприємства «РАМ-КП» задовольнити.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2011 року скасувати, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2010 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ Л.В. Ланченко

_____________________ А.М. Лосєв