Справа № 2а-1045/11/0970
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2011-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2011 р. Справа № 2a-1045/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.

за участю секретаря судового засідання Дмитрашко О.М.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад»

до управління Пенсійного фонду України в Коломийському районі Івано-Франківської області

про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2011 року відкрите акціонерне товариство «Івано-Франківський завод «Промприлад»(надалі позивач) звернулося з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Коломийському районі Івано-Франківської області (надалі відповідач) про визнання протиправними дій відповідача при складанні розрахунків щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам позивача в частині віднесення вказаних пенсій до таких, що призначені відповідно до пунктів «а», «б» - «з»статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»та зобовязання відповідача змінити вказані розрахунки з дотриманням норм частини 4 статті 13 та статті 100 вказаного Закону.

Позовні вимоги мотивовані тим, що віднесення відповідачем пенсій, призначених на пільгових умовах колишнім працівникам позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, до призначених на підставі пунктів «а», «б»- «з»статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»№ 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) здійснено безпосередньо при складанні оскаржуваних розрахунків та безпідставно, оскільки у протоколах комісії відповідача про призначення вказаних пільгових пенсій відсутнє посилання на статтю 13 Закону № 1788-XII. Позивач вважає, що вказаним вище колишнім працівникам ВАТ «Івано-Франківський завод «Промприлад»пенсії призначені відповідно до статті 100 Закону № 1788-XII та витрати на їх виплату та доставку відшкодуванню ним не підлягають, так як відповідно до вказаної норми закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному трудовому стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив, подавши суду письмове заперечення, в судовому засіданні пояснив, що пенсії, призначені на пільгових умовах, працівникам позивача відповідно до пунктів «а», «б»-«з»статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»правомірно та у відповідності до встановлених вимог. Вказав, що згідно матеріалів пенсійних справ особи працювали, як до введення в дію вказаного Закону, так і після набрання ним чинності, а документи, згідно яких призначені пенсії працівникам позивача, складені і подані до відповідача на підставі законодавства чинного після 01.01.1992 року. Зазначив, що довідки про особливий характер або умови праці необхідні для призначення пільгових пенсій позивачем видавалися із 2006 року, тобто, значно пізніше введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення», на підставі яких і здійснено безпосереднє призначення таких пенсій колишнім працівникам ВАТ «Івано-Франківський завод «Промприлад». Зауважив, що колишні працівники позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на час прийняття вищевказаного Закону не досягли віку, з досягненням якого надається право на призначення пільгової пенсії за роботу з шкідливими і важкими умовами праці. Вважає, що розмір витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підлягає відшкодуванню позивачем відповідачу в повному обсязі, згідно направлених розрахунків. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Судом установлено, що позивач є юридичною особою суб'єктом підприємницької діяльності та платником збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Працівникам, які відпрацювали відповідний стаж роботи у відкритому акціонерному товариству «Івано-Франківський завод «Промприлад»і досягли відповідного віку ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до пунктів «а», «б»-«з»статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»призначена та виплачується пільгова пенсія, як особам, які працювали на роботах підприємства позивача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

18.02.2011 року позивачу листом відповідача за №188/04 направлені розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених вищевказаним працівникам відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з»статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»за 2010 рік (а.с. 11-13).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах з особливими шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Право на призначення пенсії на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення»встановлювалось положеннями статті 9 Закону СРСР «Про державні пенсії», згідно яких таке право виникало у чоловіків по досягнення 50 (пункт «а») і 55 років (пункти «б»-«д») та жінок 45 (пункт «а») і 50 років (пункти «б»-«д») за умови наявності 20, 25 років та 15, 20 років трудового стажу, відповідно, на роботах з шкідливими та важкими умовами праці.

Відповідно до пункту 8 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»застосовуються Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.1992 року, і після цієї дати не працювала на цих роботах. При цьому наявності атестації робочих місць не вимагається.

Стаття 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення»є нормою, яка регулює пенсійне забезпечення для осіб, які не мають права на пільгове пенсійне забезпечення за статтею 13 цього Закону, проте мали б право за нормами законодавства, чинного до 01.01.1992 року. Назва статті 100 «Порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону», свідчить про те, що законодавець, приймаючи таку норму, чітко визначив її зміст стосовно вже набутого права на пенсію.

Таким чином, особі, яка до і після 01.01.1992 року працювала на роботах, передбачених Списками, пенсія призначається відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Вказане також підтверджується положеннями постанов Кабінету Міністрів України за №162 від 11.03.1994 року та за №36 від 16.01.2003 року, якими відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»затверджено список №1 і список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими та з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Судом установлено, що відповідно довідок, підтверджуючих особливий характер роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії від 20.03.2007 року за №18/36, від 21.05.2008 року за №12/36, від 01.06.2006 року за №№10/36, 11/36, від 06.10.2006 року за №22/36 виданих, відповідно ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вони працювали повний робочий день на роботах, що передбачені списком №1, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України за №162 від 11.03.1994 року та за №36 від 16.01.2003 року (а.с. 14-18). Останні перебували на займаних посадах як до 01.01.1992 року, так і після вказаної дати.

Факт проведення атестації робочих місць за умовами праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до списків №1 та №2 підтверджується наказами по ВАТ "Івано-Франківський завод «Промприлад» від 19.07.2002 року за № 34 та від 07.12.1995 року за №124.

Експертиза якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильності застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт професій, посад і показників, згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах у ВАТ "Івано-Франківський завод «Промприлад»підтверджена висновками державної експертизи умов праці від 30.01.1997 року за №27.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин про те, що довідки про підтвердження вказаним колишнім працівникам особливого характеру їх роботи і умов праці, необхідного для призначення пільгової пенсії, видані позивачем із посиланням саме на норми і положення Списків, що затверджені постановами Кабінету Міністрів України за №162 від 11.03.1994 року та за №36 від 16.01.2003 року, визначення яких здійснено на виконання статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд дійшов висновку про правомірність призначення і розрахунку відповідачем працівникам відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад»пільгових пенсій за пунктами «а», «б»-«з»статті 13 коментованого Закону.

Крім цього, суд зазначає, що право на пенсію на пільгових умовах повязується, окрім стажу, також і з досягненням особою певного віку. Відсутність будь-якої із зазначених умов не породжує право на призначення такої пенсії.

Як встановлено судом громадяни ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 досягли віку, з якого набули права на призначення пенсії на пільгових умовах після 1992 року, тобто після введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення». Крім того, станом на 1992 рік вказані працівники не досягли відповідного віку, з настанням якого положеннями статті 9 Закону СРСР «Про державні пенсії»надається право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно, усі необхідні умови для призначення пільгової пенсії вказаним працівникам відкритого акціонерного товариства «Івано-Франківський завод «Промприлад», згідно підпунктів «а», «б»-«з»статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідачем було дотримано.

За приписами пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи наведене, в суду не виникає сумнівів щодо правильності призначення працівникам позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пенсій на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто, відповідно до закону, який діяв в момент виникнення у особи права на призначення пенсії на пільгових умовах, досягнення відповідного віку та станом на час подання вказаними особами до відповідача звернення про призначення пільгової пенсії.

Згідно частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», статті 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» та пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та зареєстрованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України підприємства зобовязані відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6 вищевказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підпунктом 6.8 пункту 6 Інструкції передбачено обовязок підприємства щомісяця до 25-го числа вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає призначення відповідачем пенсій громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за нормами статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»та включення їх до складу розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що підлягають відшкодуванню позивачем, правомірним.

Беручи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_7

Постанова складена в повному обсязі 10.06.2011 року.