Справа № 804/5703/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2015 р. Справа № 804/5703/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
судді Маковська О.В.
судді Прудник С.В.
при секретарі Федуркіна А.В.
представників позивача ОСОБА_1
представники відповідача не зявились
представників третьої особи ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дубль-В до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_4, третя особа Приватне мале промислово-торгівельне підприємство Крона про визнання дій протиправними, скасування державної реєстрації прав власності, -
23 квітня 2014 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Дубль-В до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_4, третя особа Приватне мале промислово-торгівельне підприємство Крона, в якій позивач просить:
- визнати дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_4 по реєстрації права власності цілісного майнового комплексу магазину №59 по вулиці Калініна в місті Павлограді Дніпропетровської області неправомірними;
- скасувати державну реєстрацію права власності цілісного майнового комплексу магазину №59 по вулиці Калініна в місті Павлограді Дніпропетровської області.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 06.08.2013 року державним реєстратором Державної реєстраційної служби України ОСОБА_4 зареєстровано право власності на цілісний майновий комплекс магазин №59 по вулиці Калініна в місті Павлограді Дніпропетровської області. Рішення про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна прийняте без зазначення номеру, хоча в правовстановлюючому документі - договорі купівлі-продажу державного майна зазначено номер магазину №59, в технічній документації зазначено №47-а, а у витязі з Державного реєстру від 05.09.2013 року взагалі не зазначений номер магазину. Із даного витягу взагалі неможливо зрозуміти, яке саме нерухоме майно зареєстроване в Держреєстрі. ОСОБА_4 рішення прийнято відповідачем з грубим порушенням чинного законодавства та усіх існуючих правових норм. Зазначив, що відповідач зареєстрував право власності на майно, якого вже в природі не існує з 25.09.2002 року, що підтверджується копією генерального плану, копіями рішень Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно та копією рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.03.2013 року. На думку позивача, документи, надані для державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, містять суперечності щодо переліку об'єктів цілісного майнового комплексу, які не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, таким чином, існує встановлена невідповідність даних, зазначених у заяві засновника МППТП Крона про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відомостям, поданим ним у документах для реєстрації права власності, що унеможливлює вірно ідентифікувати об'єкт нерухомого майна та перенести відомості щодо нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.14р. провадження в адміністративній справі №804/5810/14 за адміністративним позовом ТОВ «Дубль-В» закрито.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.15р. скасовано зазначену вище ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.14р. у справі №804/5810/14 та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
06.05.15р. ухвалою суду першої інстанції справу №804/5810/14 прийнято до провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.05.15р.
В подальшому розгляд справи відкладався на 26.05.15р., 09.06.15р., 23.06.15р. та 07.07.15р.
07.07.15р. в судовому засіданні представник позивача просив позов задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.
Представники третьої особи проти позову заперечували.
08.06.15р. Приватне мале промислово-торгівельне підприємство Крона надало пояснення з приводу заявленої позовної заяви, у яких зазначило, що при реєстрації права власності Держаному реєстратору було надано технічний паспорт і копію генерального плану; до обов'язків державного реєстратора не входить перевірка, з якої причини реєстрація прав власності на нерухоме майно не була проведена протягом місяця.
Твердження позивача про те, що магазин передано ТОВ Дубль-В не відповідає дійсності, так як згідно акту передачі від 31.03.2006 року магазин передано МПП Крона. Отже, обставини, на які посилається позивач, є безпідставні, необґрунтовані, такі, що не відповідають діючому законодавству, тому вимоги позовної заяви не підлягають задоволенню.
Заслухавши представника позивача та представників третіх осіб, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного:
15.09.1993р. між Фондом комунального майна м. Павлоград (продавець) та Приватним підприємством «Крона» (покупець) укладено договір купівлі-продажу серія та номер 2-4139,посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_5, відповідно до якого продавець продав, а покупець мале приватне промислово-торгівельне підприємство Крона придбало державне майно цілісний майновий комплекс магазин, який знаходитися за адресою: м.Павлоград, вул. Калинина, на земельній ділянці, розташованій для місця-користування обєкта у відповідності з вимогами зазначеними в даному договорі.
Згідно акту приймання-передачі від 22.10.1993 року до цілісного майнового комплексу входило таке майно: магазин, холодильник, прилавок, горка та малоцінний інвентар.
06.08.2013р. мале приватне промислово-торгівельне підприємство Крона звернулось до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_4 для реєстрації права власності на нерухоме майно: нежитлова будівля, цілісний майновий комплекс магазин №59, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Калініна, буд 47-а.
Згідно з картки прийому заяви №47770072 до реєстратора Приватним малим промислово-торгівельним підприємством Крона для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно були подані наступні документи:
- технічний паспорт, виданий КП Павлоградським міжміським бюро технічної інвентаризації 25.09.2002 року;
- рішення Міського голови №452 від 11.07.2001 року;
- договір купівлі-продажу від 15.09.1993 року №2-4139, виданий державним нотаріусом ОСОБА_6;
- акт приймання-передачі №59, виданий АПТП Крона від 22.10.1993 року;
- рішення Міського голови №1281 від 22.10.1993 року;
- довідка з ЄДРПОУ, видана 25.11.1998 року;
- статут ЧМПТП Крона від 25.11.1998 року.
На час реєстрації права власності договір купівлі-продажу від 15.09.1993р. був дійсним, тому при реєстрації права власності об'єкт купівлі-продажу зазначено відповідно до договору.
06.08.2013 року державним реєстратором Державної реєстраційної служби України ОСОБА_4 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого Реєстраційною службою Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 05.09.2013 року був сформований витяг (індексний номер 8961906) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Підстава виникнення права - договір купівлі-продажу державного майна (цілісний майновий комплекс) серія та номер 2-4139, 15.09.1993 року, посвідчений Державним нотаріусом ОСОБА_5
При реєстрації права власності Держаному реєстратору були надані технічний паспорт і копія генерального плану, де зазначено, що адмінбудівля, навіс, склад, вбиральня, ангар - самочинно збудовані, але реєстратор помилково вніс їх до Витягу.
Відповідно до пункту 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141, державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки; зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав.
12 червня 2014 року відповідно до рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №13738408 внесені зміни до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.09.2013 року, та сформований витяг від 12.06.2014 року, в якому виключено право власності на самочинні будівлі.
Юридична адреса майна на час реєстрації права власності: Дніпропетровська область, місто Павлоград, вул. Калініна, 47-а, що підтверджується рішенням виконкому Павлоградської міської ради №452 від 11.07.2001 року Про присвоєння поштової адреси, де зазначено: присвоїти поштову адресу продовольчого магазину малого приватного промислово торгівельного підприємства Крона вул. Калініна, 47-а.
Позивач стверджує, що відповідачем 06.08.13 року було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна цілісний майновий комплекс магазин по вулиці Калініна в місті Павлограді Дніпропетровської області без зазначення номеру, при цьому в правовстановлюючому документі - договорі купівлі-продажу державного майна зазначено номер магазина №59, в технічній документації зазначено номер №47, а у витязі з Державного реєстру від 05.09.13р. взагалі не зазначений номер магазину, а тому, на думку позивача, рішення державного реєстратора Державної реєстраційної служби України ОСОБА_7 прийняте з порушенням чинного законодавства.
Також, позивач зазначив, що державним реєстратором не було перевірено відповідність поданих представником третьої особи документів вимогам чинного законодавства України та існує встановлена невідповідність даних, зазначених у заяві засновника МППТП «Крона» про державну реєстрацію прав їх обтяжень відомостями, поданим ним у документах для реєстрації права власності, що унеможливлює вірно ідентифікувати обєкт нерухомого майна та внести відомості щодо нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Враховуючи наведене, позивач вважає, що у державного реєстратора Державної реєстраційної служби України ОСОБА_7 були відсутні підстави для реєстрації права власності на цілісний майновий комплекс магазин №59 по вул..Калініна в місті Павлограді Дніпропетровської області у звязку з відсутністю обєкту/цілісного майнового комплексу, який підлягає державній реєстрації, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, слід зазначити наступне:
Відповідно до частин першої та другої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.
Згідно частини 6 статті 7 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.
Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 4 1 цього Закону.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону №1952-IV державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8 1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.
Статтею 19 Закону №1952-IV передбачені підстави для державної реєстрації прав та їх обмежень.
Так, згідно частини першої зазначеної статті державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно з частинами другою і третьою цієї ж статті за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, зазначених у пункті 4 частини першої цієї статті, не позбавляє заявника права повторно звернутися із заявою за умови усунення перешкод для державної реєстрації прав та їх обтяжень.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна. Відповідно до пунктів 36, 37 цього Порядку для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим
Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.
Пунктами 20, 28 Порядку № 868 визначено, що за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації. Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Крім того, судом встановлено, що згідно акту приймання майна цілісного майнового комплексу магазину №59 від 22.10.13р. Фонд комунального майна Павлоградської міської Ради (продавець) передав, а Приватне мале промислово-торгівельне підприємство Крона(покупець) прийняв продане 08.09.1993р. майно згідно акту інвентаризації.
На час реєстрації права власності Приватне мале промислово-торгівельне підприємство Крона надало державному реєстратору правовстановлюючі документи: дійсний договір купівлі-продажу від 15.09.1993р. та інші документи зазначені вище, тому, державний реєстратор правомірно, на підставі статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пунктів 20 і 28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, встановив, що подані документи відповідають вимогам законодавства та здійснив реєстраційну дію щодо права власності на спірне нежитлове приміщення цілісний майновий комплекс магазин.
Чинним законодавством не встановлено обмежень строку, протягом якого особа може звернутись за державною реєстрацією права власності на обєкт нерухомого майна, тому та обставина, що ПП «Крона» звернулась за державною реєстрацією не протягом місяця після укладання договору, а через декілька років, не є порушенням.
Твердження позивача про те, що згідно договору оренди з викупом від 15.01.1995 року та приймально-здавального акту Мале приватне промислово-торгівельне підприємство Крона передало позивачу в оренду з викупом даний магазин №59 по вулиці Калініна в місті Павлограді Дніпропетровської області, а згідно листа за вих. №1 від 07.08.2001 року директор МПТП Крона звернувся з проханням про вилучення земельної ділянки, площею 0,22 га, на якій розташований спірний магазин №59 по вулиці Калініна в місті Павлограді Дніпропетровської області; на підставі цього листа ТОВ Дубль-В з 1993 року є орендарем земельної ділянки, на якій розташований спірний магазин, що підтверджується копією витягу з рішення 23 сесії VI скликання від 01.08.2012 року Про продовження строку дії договорів оренди земельних ділянок, суд оцінює критично, оскільки позивач не надав доказів виконання сторонами договору і переходу права власності від МПТП Крона (орендодавця) до ТОВ Дубль-В (орендаря); договір не є нотаріально посвідченим.
Ст.793 ЦК України, передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню. Ст.220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Щодо адреси спірного нежитлового майна, то згідно рішення виконкому Павлоградської міської ради №452 від 11.07.2001 року Про присвоєння поштової адреси, зазначено: присвоїти поштову адресу продовольчого магазину малого приватного промислово торгівельного підприємства Крона вул. Калініна, 47-а, а тому суд вважає, що державний реєстратор мав можливість вірно ідентифікувати обєкт нерухомого майна та внести відомості щодо нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Щодо вилучення земельної ділянки, площею 0,22 га, на якій розташований спірний магазин №59 по вулиці Калініна в місті Павлограді Дніпропетровської області на підставі листа за вих. №1 від 07.08.2001 року директор МПТП Крона, то дане питання не є предметом розгляду в даній справі та не стосується оскаржуваної реєстраційної дії, а з матеріалів справи вбачається, що згідно рішення виконкому Павлоградської міської ради №1251 від 22.10.1993р. земельна ділянка у розмірі 0,22га виділена в постійне користування МПТП «Крона», на якому розташовано магазин, питання щодо користування якою вирішується в господарському провадженні.
Згідно пункту 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та х обтяжень №703 від 22.06.2011 року (№868 від 12.02.2014 року) Державна реєстрація права власності на житловий будинок, будівлю, споруду або окремі частини проводиться незалежно від того, чи зареєстровано право власності на земельну ділянку, на якій розташовані зазначені об'єкти, крім випадків коли в одній особі поєднано власника земельної ділянки та житлового будинку, будівлі, споруди або їх окремо частини, що розташовані на такій земельній ділянці.
Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а ч. 2 ст. 71 цього Кодексу встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку, що у спірному випадку державний реєстратор реєстраційної служби України правомірно та на підставі чинного законодавства України прийняв рішення № 5590011 від 05 вересня 2013 року про реєстрацію права власності на цілісний майновий комплекс магазин по вулиці Калініна, буд 47-а в місті Павлограді Дніпропетровської області, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування такого рішення, а також про визнання дії відповідача щодо реєстрації права власності на спірний обєкт неправомірними слід відмовити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.
Керуючись статтями 2, 11, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Дубль-В до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_4, третя особа Приватне мале промислово-торгівельне підприємство Крона, про визнання дій протиправними, скасування державної реєстрації прав власності - відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 10 липня 2015 року

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10