Справа № 806/2805/15
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" листопада 2015 р. Справа № 806/2805/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі Іщенко І.П. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просила визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у власність на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області та зобов"язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути її заяву про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у власність на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відмова Головного управління Держземагенства в Житомирській області в наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки з мотивів недотриманням нею пункту 6 статті 118 Земельного кодексу України є безпідставною. Так як підставою для відмови в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у власність на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

Зобов"язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у власність на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять її скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, судова колегія вважає, що відсутні підстави для її задоволення з таких підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що у травні 2015 року ОСОБА_3 подала до Головного управління Держземагентства у Житомирській області заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі у власність орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області (а.с.9).

До заяви додано: копії паспорта та ідентифікаційного номера, викопіювання.

Листом від 03.06.2015 за вих. № 19-6-0.21-8352/2-15 Головне управління Держземагентства у Житомирській області, на заяву ОСОБА_3, повідомило, що останньою не дотримані вимоги п. 6 ст. 118 Земельного кодексу України та рекомендовано прикласти чітке викопіювання, яке надасть можливість визначити місце розташування земельної ділянки і повторно подати заяву на розгляд до Головного управління.

Суд першої інстанції задовольняючи позов , дійшов висновку, що відмова відповідача у задоволенні клопотання позивача є протиправною.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та вирішення питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення таких земельних ділянок, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Порядок набуття та реалізації права на землю громадянами встановлений у розділі IV Земельного кодексу України .

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

В силу приписів частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірах не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано статтею 118 ЗК України.

Так, частиною 6 згаданої статті Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рада Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 проектів ст. 118 ЗК України).

За приписами ч.4 ст.122 цього кодексу вирішення питання про передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність для ведення особистого селянського господарства віднесено до повноважень Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, до яких входить і відповідач.

Вищенаведені положення правових норм свідчать, що звертаючись до уповноваженого органу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади, у якому зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання у такому випадку додаються лише графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Уповноваженому органу державної влади забороняється вимагати у таких громадян додаткові матеріали та документи. При цьому підставою відмови у наданні відповідного дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що будь-якого вмотивованого рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем не прийнято. Натомість ним вчинені дії, що суперечать вищенаведеним нормам законодавства, а саме: своїм листом відповідач запропонував надати викопіювання, які нададуть можливість визначити відповідність місцерозташування земельних ділянок з прив'язкою до місцевості, чим фактично відмовив позивачам у наданні дозволу з розробки документації із землеустрою. Інших підстав для відмови у задоволенні заяв відповідачем не зазначалось.

За таких обставин висновки суду про протиправність таких дій та рішення є законними і обґрунтованими.

Колегія суддів також відзначає, що надані позивачами викопіювання та листи погодження сільської ради надавали можливість визначити орієнтовне місце розташування земельних ділянок.

Крім того, чинним законодавством України передбачена єдина форма рішення, що приймається територіальними органами Держземагентства за результатами розгляду заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в земельної ділянки, і це є Наказ.

Інших форм рішень, якими в межах наданих законодавством повноважень вирішуються органами Держземагентства питання щодо розпорядження земельними ділянками, таких як в даному випадку лист-відповідь, чинним законодавством не передбачено.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що права позивача, передбачені ст.118 Земельного кодексу України, є порушеними відповідачем і підлягають судовому захисту шляхом зобов'язання Відповідача розглянути у відповідності до вимог чинного законодавства заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у власність на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Правильне по суті судове рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Оскільки, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 29.10.2015 року судом прийнято відповідно до позовних вимог, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у справі.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "29" жовтня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- представник позивача ОСОБА_4 АДРЕСА_1

4- відповідачу: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вул.Довженка,45,м.Житомир,10002

- ,