Справа № 825/3283/15-а
Суддя: Добрянський В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року Чернігів Справа № 825/3283/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Добрянського В.В.,

при секретарі Шевченко А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Шахунова М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Новгород - Сіверського міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби Новгород - Сіверського міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанов старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новгород - Сіверського міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області Шахунова М.О від 01.09.2015 про накладення штрафу в розмірі 170,00 грн. та про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1020,00 грн. (ВП № 48504131).

Свої позовні вимоги, позивач мотивує тим, що постанови про накладення штрафу та про стягнення виконавчого збору від 01.09.2015 року є незаконними, оскільки рішення Новгород - Сіверського районного суду по справі № 739/1684/14-ц від 10.12.2014 року було виконано позивачем самостійно, ще до відкриття виконавчого провадження, що підтверджується актом обстеження прибудинкової території. Також позивач, додатково зазначив, що її не було повідомлено про складання акту державним виконавцем про перевірку виконання судового рішення, та складено даний акт за її відсутності, що на думку позивача, суперечить чинному законодавству. Тому позовні вимоги про скасування вищезазначених постанов вважає обґрунтованими та просить їх задовольнити.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Новгород - Сіверського міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанов було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2015 року апеляційну скаргу позивача задоволено. Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року про відмову у відкритті провадження скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

05.11.2015 року адміністративна справа після апеляційного перегляду надійшла на адресу Чернігівського окружного адміністративного суду та передана на розгляд судді, в порядку, встановленому статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 року було відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень.

Представник позивача позовні вимоги також підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві та поясненнях, наданих в судовому засіданні.

Представник відповідача позов не визнав, та надав суду заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, пояснивши, що на виконання статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця від 21.08.2015 року було відкрито виконавче провадження та надано позивачу строк для самостійного виконання рішення суду до 28.08.2015 року. 01.09.2015 року державним виконавцем була проведена перевірка стану виконання рішення суду за участю понятих та стягувача, в результаті якої встановлено, що рішення суду виконано частково. Про проведену перевірку 01.09.2015 року складено акт. Після цього, в зв'язку з невиконанням вимог державного виконавця без поважних причин, було прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі, визначеному ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» та про накладення штрафу в розмірі визначеному ст. 89 цього Закону. Тому, на думку відповідача, позовні вимоги є безпідставними та не можуть бути задоволені.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На виконанні у відділі Державної виконавчої служби Новгород - Сіверського міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області перебуває виконавчий лист № 2/739/388/11, виданий 10.12.2014 Новгород - Сіверським районним судом Чернігівської області про зобов'язання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, знести за власний рахунок самочинно збудований сітчастий паркан довжиною 10 (десять) метрів та висотою 1,3 (одна ціла три десяті) метра, розташований за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 53).

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" 21.08.2015 старшим державним виконавцем Шахуновим М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 48504131) та встановлено боржнику в строк до 28.08.2015 виконати рішення суду, та на підставі ст. 31 цього Закону направлено сторонам виконавчого провадження до відома та виконання 25.08.2015 року (а.с. 54-55).

Вказану постанову позивач отримав 29.08.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 56).

01.09.2015 року державним виконавцем було проведено перевірку стану виконання рішення суду, про що було складено акт в присутності стягувача та двох понятих, яким встановлено, що рішення суду виконано частково. На момент перевірки не демонтовано один прольот сітчастого паркану 2,2 метри довжиною та п'ять стовпчиків (а.с. 57)

Оскільки рішення суду боржником в повному обсязі не було виконано та не надано жодних підтверджуючих документів щодо виконання рішення суду на ОСОБА_1 за не виконання рішення суду без поважних причин відповідно до ст.ст.11, 89 Закону України "Про виконавче провадження", 01.09.2015 старшим державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу в розмірі 170,00 грн. (а.с. 63); та на підставі ст. 28 цього Закону прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 1020,00 грн. (а.с. 61).

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст. 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

09.09.2015 року державним виконавцем повторно було проведено перевірку стану виконання судового рішення, про що складено акт, яким встановлено, що рішення суду виконано частково: не знесено п'ять стовпчиків, які є елементами сітчатого паркану (а.с. 65). Тоді ж, 09.09.2015 року на підставі ст.ст. 11, 89 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 340,00 грн. за повторне невиконання в повному обсязі рішення суду. Дану постанову направлено боржнику до виконання (а.с. 67-68) та була отримана позивачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 69).

11.09.2015 державним виконавцем внесено подання Прокуратурі Новгород-Сіверського району для притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ст. 382 Кримінального кодексу України.(а.с. 70-71).

24.09.2015 року на підставі ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яка була направлена ОСОБА_1 та Новгород - Сіверській міській раді ( місце роботи боржника) для виконання та до відома (а.с. 72-74).

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Мін'юсту від 02.04.2012, № 512/5.

Частиною 1 ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про виконавче провадження", учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, екперти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Приписами ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконавче провадження" підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема як виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Згідно приписів ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з

боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник

зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконнаня, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно до ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Крім того, 07.09.2015 року на підставі заяви позивачки було проведено обстеження та складено акт обстеження прибудинкової території по АДРЕСА_1 на предмет встановлення наявності чи відсутності огорожі на границі земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Обстеженням встановлено, що металева огорожа по довжині 10 метрів відсутня. На цій відстані розмішені чотири дерев'яні стовпчики, які утримували сітчастий паркан. Металева сітка скатана в рулон та встановлена біля дерев'яного паркану. Вказаний акт підписано спеціалістом Новгород-Сіверської міської ради з юридичних питань ОСОБА_5, спеціалістом відділу містобудування, капітального будівництва, архітектури та земельним відносинам ОСОБА_6, а також ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 17).

Вказана обставина підтверджена і показаннями свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні.

Але суд зазначає наступне, що на момент складання вищевказаного акту обстеження, що було вже після перевірки державним виконавцем стану виконання рішення суду, металева сітка була демонтована, однак залишилися не знесеними елементи паркану - стовпчики, що підтверджує часткове виконання позивачем рішення суду.

Що ж до посилань позивача на порушення її прав, тим що її не було повідомлено та вона не була присутньою при складанні акту про перевірку виконання судового рішення, то суд звертає увагу на те, що нормами ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено повідомлення та обов'язкової участі боржника при складанні такого акту.

Суд не бере до уваги твердження позивача про самостійне виконання рішення ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто до 21.08.2015 року оскільки воно не відповідає дійсності. Так, з акту державного виконавця від 01.09.2015 та фотографій, які були зроблені під час проведення перевірки стану виконання рішення суду, чітко видно не знесені стовпчики та частина не знесеного сітчастого паркану.

Таким чином, оскаржувані постанови прийняті відповідачем правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу Державної виконавчої служби Новгород - Сіверського міськрайонного управління юстиції в Чернігівській області про скасування постанов необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя В.В. Добрянський