Справа № 818/3428/15
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 р. Справа № 818/3428/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Коробчук Ю.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Шевченка В.В.,

третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3428/15

за позовом ОСОБА_6

до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції

треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8

про визнання дій неправомірними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 (далі - позивач, ОСОБА_6.) звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просить:

- 1) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Шевченка В.В. щодо невиконання рішення суду за виконавчим листом № 2-4472, виданого 29.11.2001 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі1/4 частини заробітку;

- 2) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Шевченка В.В. щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014р.;

- 3) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Шевченка В.В. щодо складання акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014р.

- 4) скасувати постанову ВДВС СМУЮ про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014р.

- 5) скасувати акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014р.

В обґрунтування позовних вимог представник ОСОБА_6 - ОСОБА_1 зазначає, що на виконанні в ВДВС СМУЮ знаходиться зведене виконавче провадження № 35187461 в межах якого виконується виконавчий лист виданий Зарічним районним судом м.Суми по справі №2-4472 про стягнення аліментів з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 (ОСОБА_6) у розмірі ј заробітку. Крім цього, на виконанні в межах зведеного виконавчого провадження знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_9 заборгованості.

На початку 2014 року ОСОБА_6 стало відомо про те, що відділ ДВС Сумського міського управління юстиції в рахунок погашення боргу ОСОБА_9 передав квартиру за адресою АДРЕСА_1, стягувачу ОСОБА_3 (у зведеному виконавчому провадженні), а тому останній вимагав від ОСОБА_6 зняття з реєстрації у цій квартирі із усіма членами її родини. На той час у зазначеній квартирі були прописані ОСОБА_6, її донька - ОСОБА_8 та малолітня дитина (онук позивачки) - ОСОБА_10 Після тривалого тиску позивачка та її донька з онуком були вимушені знятися з реєстрації в зазначеній квартирі.

Позивачка просить суд врахувати, що жодних повідомлень про вчинювані виконавчі дії державним виконавцем Шевченком В.В. щодо реалізації квартири, де вона була прописана їй не надсилались, а при реалізації нерухомого майна порушені права малолітньої дитини, яка була зареєстрована та мешкала в даній квартирі.

Представник позивача зазначає, що державний виконавець Шевченко В.В. при реалізації нерухомого майна порушив права ОСОБА_6, як стягувача за виконавчим листом про стягнення з боржника ОСОБА_9 аліментів на її користь, а саме: не отримав попередній дозвіл органів опіки та піклування на передачу на реалізацію квартири право на користування якою має її малолітній онук - ОСОБА_10 та в порушення вимог передбачених ч.1 ст.44 Закону України «Про виконавче провадження» не розподілив суму, стягнуту з боржника пропорційно між усіма стягувачами в порядку черговості.

Також позивач зазначає, що боржник ОСОБА_9 має заборгованість перед нею за виконавчим листом про стягнення аліментів на утримання дитини і дана обставина не була врахована при реалізації нерухомого майна.

Зважаючи на викладені обставини, позивач та її представник просили визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу ДВС Сумського МУЮ Шевченко В.В. щодо невиконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 аліментів в розмірі 1/4 заробітку; винесення постанови від 03 квітня 2014 року про передачу майна стягувачу за зведеним виконавчим провадженням №35187461 про стягнення з ОСОБА_9 заборгованості на користь фізичних, юридичних осіб та держави на загальну суму 477 019 грн. 43 коп. та просив скасувати дану постанову державного виконавця та акт державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014р.

В судовому засіданні представник позивача у повному обсязі підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача - державний виконавець ВДВС СМУЮ Шевченко В.В. в судовому засіданні зазначив, що вимоги позивача не визнає, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з урахуванням обставин, викладених у письмовому запереченні (а.с.48-51).

При цьому, у письмовому запереченні державний виконавець Шевченко В.В. зазначає, що у нього на виконанні перебуває лише зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_9 на користь групи стягувачів боргу на загальну суму 433381,31 грн.

Виконавче провадження №11663004 з примусового виконання виконавчого листа №2-4472 від 29.11.2001 щодо стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку, яке знаходиться у державного виконавця Ворони О.В., не входило до складу зведеного виконавчого провадження №35187461 і перебуває (перебувало) на виконанні у іншого державного виконавця - Ворони Оксани Валеріївни.

Згідно довідки БТІ за боржником ОСОБА_9 (боржником по зведеному виконавчому провадженню) було зареєстроване нерухоме майно, а саме - квартира за адресою: АДРЕСА_1. Іншого майна на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

23.05.2012р. державним виконавцем Шевченком В.В. була прийнята постанова про накладення арешту на зазначену квартиру, копії якої надіслано сторонам до відома. Також того ж дня інформація про арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_9 внесена до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

В подальшому, державним виконавцем відділу ДВС СМУЮ Шевченко В.В., при примусовому виконанні виконавчих документів по зведеному виконавчому провадженню №35187461 актом опису й арешту майна боржника від 11.12.2012 року описане належне боржнику нерухоме майно, а саме однокімнатної квартири загальною площею 36,26 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, яка була передана на відповідальне зберігання ОСОБА_6. Іншого майна ОСОБА_9 за вищевказаним адресом не виявлено, про що державним виконавцем складений відповідний акт.

21.01.2013р. відповідачем прийнято постанову про призначення ОСОБА_12 експертом для визначення ринкової вартості даної квартири.

05.12.2013р. державним виконавцем Шевченком В.В. підготовлено заявку на реалізацію зазначеної однокімнатної квартири, що належить на праві особистої власності ОСОБА_9, до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області.

При цьому, відповідач просить суд врахувати, що на той час жодної інформації про зареєстрованих малолітніх дітей у однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві особистої власності ОСОБА_9 до відділу ДВС СМУЮ не находило, тому він не звертався до органів опіки та піклування для отримання дозволу згідно п.4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень.

23.12.2013 року відділом до філії 19 ПП «НИВА-В.Ш.» передано на реалізацію зазначене майно.

14.01.2014р. до відділу надійшов лист від філії 19 ПП «НИВА-В.Ш.» з якого вбачається, що прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_9 не відбулися в зв'язку з відсутністю покупців, на підставі чого проведено уцінку.

18.02.2014р. до відділу надійшов лист від філії 19 ПП «НИВА-В.Ш.» з якого вбачається, що другі прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_9 не відбулися в зв'язку з відсутністю покупців, на підставі чого проведено уцінку.

13.03.2014р. до відділу надійшов лист від філії 19 ПП «НИВА-В.Ш.» з якого вбачається, що треті прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_9 не відбулися в зв'язку з відсутністю покупців.

Керуючись ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 4.5.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень старшим державним виконавцем відділу ДВС СМУЮ Шевченко В.В., листом від 13.03.2014р. було запропоновано стягувачам вирішити питання про залишення за собою нереалізоване майно за початковою вартістю 177160 грн. Факт направлення стягувачам відповідних листів від 13.03.2014р. підтверджується відповідними квитанціями, що містяться у матеріалах зведеного виконавчого провадження №35187461.

17.03.2014р. до відділу ДВС СМУЮ надійшла заява ОСОБА_6 про взяття до уваги відділом державної виконавчої служби СМУЮ довідки про реєстрацію 13.03.2014р. у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві особистої власності ОСОБА_9 - ОСОБА_10 (ІНФОРМАЦІЯ_1). Дана інформація була взята до уваги, але причин зупиняти виконавче провадження чи відкладати виконавчі дії згідно Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень не було.

В термін визначений ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», до відділу була 19.03.2014 року подана заява стягувача ОСОБА_3 про залишення за собою нереалізоване майно боржника ОСОБА_9, а саме однокімнатної квартири загальною площею 36,26 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 за початковою вартістю 177160 грн. у відповідності до звіту з оцінки майна №271-13 від 10.09.2013 року. Інші заяви стягувачів до відділу не надходили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 9 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідачем - державним виконавчем Шевченком В.В. була прийнята постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014 року, якою передано майно в рахунок погашення заборгованості майно: однокімнатної квартири загальною площею 36,26 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 177160 грн. у відповідності до звіту з оцінки майна №271-13 від 10.09.2013 року, що належить ОСОБА_9 ОСОБА_3 (на виконання виконавчого листа №1-249/2011р. вид. 23.03.2012 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3 200000грн. грошової компенсації в рахунок відшкодування моральної шкоди).

Також 03.04.2014 року відповідачем видано акт державного виконавця на підставі постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу про передачу однокімнатної квартири загальною площею 36,26 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 177160 грн. ОСОБА_3.

04.04.2014, керуючись п. 4.5.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, старшим державним виконавцем відділу ДВС Сумського міського управління юстиції Шевченко В.В., були зняті арешти з однокімнатної квартири загальною площею 36,26 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, відповідач просить суд врахувати, що квартира не реалізовувалась, кошти від продажу її не отримувались, а ні стягувачами, а ні виконавчою службою. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не є та не були правовласниками квартири адресою: АДРЕСА_1, тому перехід квартири, що належала ОСОБА_9 Ю,В. в рахунок погашення боргу на користь ОСОБА_3 не зачіпають права ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та малолітньої дитини ОСОБА_10, оскільки вони фактично та юридично не мали права власності на вказану квартиру.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач вважає, що його дії, як старшого державного виконавця Шевченко В.В., при вчиненні виконавчих дій в межах зведеного виконавчого провадження в повному обсязі відповідають вимогам Закону України „Про виконавче провадження" та Інструкції з примусового виконання рішень та іншим нормативно-правовим актам України.

Слід зазначити, що судом з'ясовувалось питання щодо доцільності залучення в якості співвідповідача по даній справі державного виконавця ВДВС СМУЮ Ворони Оксани Валеріївни, на виконанні у якої знаходиться №11663004 з примусового виконання виконавчого листа №2-4472 від 29.11.2001 щодо стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку.

Представник позивач був категорично проти залучення в якості співвідповідача державного виконавця Ворони О.В. стверджуючи, що виконавчий лист про стягнення аліментів входить до складу зведеного виконавчого провадження, а тому, фактично єдиним відповідачем по даній справі є старший державний виконавець ВДВС СМУЮ Шевченко В.В.

Зважаючи на позицію представника позивача, державний виконавець ВДВС СМУЮ Ворона О.В. у якості співвідповідача не була залучена, однак вона надала свої усні пояснення в ході розгляду справи, пояснивши , що дійсно у неї на виконанні знаходиться №11663004 з примусового виконання виконавчого листа №2-4472 від 29.11.2001 щодо стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку. До суду для огляду було надано матеріали зазначеного виконавчого провадження з якого свідчить, що боржник - ОСОБА_9 на даний час відбуває покарання в сумській ВК-116. Станом на 30.09.2014р. заборгованість по аліментам становила 47952,56 грн. На даний час аліменти утримуються, про що свідчать відповідні розпорядження (а.с.109, 110-112). Відповідно до пункту 4 постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.109), аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 (ОСОБА_6) - ОСОБА_8 (на даний час - ОСОБА_8) будуть утримуватись до повного погашення боргу.

Крім цього, до участі у даній справі за клопотанням відповідача було залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.46).

В судовому засіданні треті особи та представник цих третіх осіб зазначили, що вимоги позивача вважають безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки в діях державного виконавця відсутні будь-які порушення.

Крім цього, до участі у даній справі судом було залучено в якості третьої особи ОСОБА_8 (донька позивачки), оскільки у позовній заяві позивач посилається на те, що дії державного виконавця щодо передачі майна (квартири) стягувачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_7 зачіпають законні інтереси ОСОБА_8

ОСОБА_8 в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Письмових пояснень стосовно своєї позиції по даній справі до суду не надала.

В судовому засіданні 26.11.2015р. представник позивача - ОСОБА_1 заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_9, як боржника по відповідним виконавчим провадженням. Зокрема, представник позивача ОСОБА_1 в обґрунтування даного клопотання посилався на те, що 26.11.2015р. ним отримано витяг з кримінального провадження №1201… Згідно фабули зазначеного кримінального провадження за заявою ОСОБА_8, старший державний виконавець ВДВС СМУЮ своїми діями при виконанні зведеного провадження №35187461 завдав матеріальної шкоди власнику квартири ОСОБА_9 Відповідно, представник позивача ОСОБА_1 вважав, що вирішення даної адміністративної справи може вплинути на права ОСОБА_9

В судовому засіданні 26.11.2015р. судом було відмовлено в задоволенні даного клопотання, оскільки суд дійшов висновку, що обставини наведені ОСОБА_1 для залучення ОСОБА_9 в якості третьої особи не доводять, що рішення суду по даній справі може вплинути на права та обов'язки даної особи.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на боці відповідача та представника третіх осіб, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

27 жовтня 2014 року представник позивача - ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду - Зарічного районного суду м. Суми з вимогами, подібними позовним вимогам у даній адміністративній справі, а саме - про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Відділу ДВС Сумського МУЮ Шевченко В.В. щодо невиконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 аліментів в розмірі 1/4 заробітку; винесення постанови від 03 квітня 2014 року про передачу майна стягувачу за зведеним виконавчим провадженням №35187461 про стягнення з ОСОБА_9 заборгованості на користь фізичних, юридичних осіб та держави на загальну суму 477 019 грн. 43 коп. та просив скасувати дану постанову державного виконавця.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 4 червня 2015 року (а.с.18-19) провадження в справі за даною скаргою було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та роз'яснено скаржнику про те, що розгляд справи віднесено до компетенції суду адміністративної юрисдикції за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13.08.2015р. (а.с.20-21) вищезазначена ухвала Зарічного районного суду м. Суми була залишена без змін.

Позиція суду першої та апеляційної інстанції полягала в тому, що при розгляді скарги було з достовірністю встановлено, що ОСОБА_6 не є стороною зведеного виконавчого провадження №35187461, в рамках якої винесено оскаржувану постанову, в той же час нею оскаржуються дії державного виконання вчинені ним саме при виконанні зазначеного зведеного виконавчого провадження, тому колегія суддів Апеляційного суду Сумської області вважала, що місцевим судом обґрунтовано закрите провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 ч.205 ЦПК України і роз'яснено скаржнику про віднесення розгляду даної скарги саме до компетенції адміністративного суду, в порядку, передбаченому КАС України.

З урахуванням викладеного, Сумським окружним адміністративним судом було розглянуто по суті позовну заяву ОСОБА_6 і щодо позовних вимог стосовно дій державного виконавця Шевченка В.В. по виконанню виконавчого листа про стягнення аліментів (до якого даний державний виконавець немає жодного відношення), і щодо позовних вимог щодо вчинення державним виконавцем Шевченком В.В. дій щодо передачі квартири в рахунок погашення боргу в рамках зведеного виконавчого провадження, при цьому, ОСОБА_6 не є учасником відповідного зведеного виконавчого провадження.

Отже, в ході розгляду даної справи було встановлено наступне:

В провадженні державного виконавця Ворони О.В. перебуває виконавче провадження №116633004 з примусового виконання виконавчого листа №2-4472 виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 (ОСОБА_6) аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку.

Крім цього, у провадженні старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Шевченка В.В. перебуває зведене виконавче провадження № 35187461 про стягнення з ОСОБА_9 грошових коштів на користь фізичних, юридичних осіб та держави на загальну суму 433381 грн.31 коп., в тому числі і на користь ОСОБА_3 200000 грн.00 коп. грошової компенсації в рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнутої за виконавчим листом № 1-249/2011р. від 23.03.2012 року.

В судовому засіданні представник позивача наполегливо стверджував, що за наданою йому інформацією ОСОБА_6 є стороною зведеного виконавчого провадження, а тому її інтереси при реалізації нерухомого майна (квартири) мали би враховуватись державним виконавцем Шевченком В.В.

Однак, факт того, що ОСОБА_6 не є стороною зведеного виконавчого провадження №35187461 беззаперечно встановлено місцевим судом шляхом огляду в судовому засіданні 4 березня 2015 року матеріалів зведеного виконавчого провадження та виконавчого провадження про стягнення аліментів, про що свідчать відповідні ухвали суду першої та суду апеляційної інстанції. Крім цього, даний факт було встановлено і Сумським окружним адміністративним судом під час розгляду даної справи при огляді в судовому засіданні матеріалів зведеного виконавчого провадження та виконавчого провадження про стягнення аліментів.

Постанова про приєднання виконавчого провадження про стягнення аліментів до зведеного виконавчого провадження відповідно до вимог передбачених ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» та п.п.3.8, 3.8.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом М, України від 02.04.2012 року № 512/5 не виносилась.

Відповідно, вимоги ОСОБА_6 в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця ВДВС СМУЮ Шевченка В.В. щодо невиконання рішення суду за виконавчим листом №2-4472, виданого 29.11.2001 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі ј частини заробітку, є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо позовних вимог стосовно визнання неправомірними дій старшого державного виконавця ВДВС СМУЮ Шевченка В.В. щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014р., щодо складання акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014р. та скасування постанови та акту ВДВС про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014р., слід зазначити наступне:

На виконання рішень судів за зведеним виконавчим провадженням старшим державним виконавцем Шевченком В.В. актом опису й арешту майна боржника від 11 грудня 2012 року описане належне боржнику (ОСОБА_9.) нерухоме майно, а саме: однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка була передана на відповідальне зберігання ОСОБА_6

В подальшому, зазначене нерухоме майно боржника було передане до філії 19 ПП «НИВА-В.Ш.» на реалізацію, але, у зв'язку з тим, що тричі призначені прилюдні торги з реалізації нерухомого майна не відбулись, державним виконавцем на підставі ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» було запропоновано стягувачам вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна.

Про намір щодо залишення за собою нереалізованого нерухомого майна, в термін, передбачений ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся лише стягувач ОСОБА_3, а від інших стягувачів таких заяв не надходило.

У зв'язку з цим, керуючись ч. 9 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» відповідачем - державним виконавцем Шевченком В.В. була прийнята постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014 року, якою передано майно в рахунок погашення заборгованості майно: однокімнатної квартири загальною площею 36,26 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 177160 грн. у відповідності до звіту з оцінки майна №271-13 від 10.09.2013 року, що належить ОСОБА_9 ОСОБА_3 (на виконання виконавчого листа №1-249/2011р. вид. 23.03.2012 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_3 200000 грн. грошової компенсації в рахунок відшкодування моральної шкоди).

Також 03.04.2014 року відповідачем видано акт державного виконавця на підставі постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу про передачу однокімнатної квартири загальною площею 36,26 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 177160 грн. ОСОБА_3.

04.04.2014 року, керуючись п. 4.5.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, старшим державним виконавцем відділу ДВС Сумського міського управління юстиції Шевченко В.В., були зняті арешти з однокімнатної квартири загальною площею 36,26 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1.

Слід зазначити, що державним виконавцем Шевченко В.В. надсилалось на адресу ОСОБА_14 письмове повідомлення від 13.03.2014 року про неможливість реалізації нерухомого майна належного боржнику ОСОБА_9 і пропонувалось вирішити питання щодо залишення за собою цього майна, оскільки, як пояснив відповідач державний виконавець Шевченко В.В., йому було відомо про перебування на виконанні у іншого державного виконавця виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_9 на користь скаржниці аліментів і існування заборгованості за цим виконавчим провадженням, але з заявою про намір щодо залишення за собою нереалізованого нерухомого майна, в термін, передбачений ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_6 не звернулася.

Позивач та представник позивача у позові посилаються також на те, що старший державний виконавець ВДВС СМУЮ Шевченко В.В. всупереч ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, здійснив реалізацію нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, в якій проживає малолітній ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, не погодивши передачу майна з органами опіки та піклування.

Згідно п. 4.5.9. наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» № 512/5 від 02.04.2012 у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Посилання позивача на порушення відповідачем вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень щодо реалізації нерухомого майна, суд вважає безпідставним, оскільки в даному випадку не йдеться про реалізацію нерухомого майна. Квартира, яка належала боржнику ОСОБА_9 була не реалізована, а передана стягувану ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу. Кошти від продажу відповідної квартири не отримувались а ні стягувачами, а ні виконавчою службою. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не є та не були правовласниками квартири адресою: АДРЕСА_1, тому перехід квартири, що належала ОСОБА_9 в рахунок погашення боргу на користь ОСОБА_3 не зачіпають права ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та малолітньої дитини ОСОБА_10 оскільки вони фактично та юридично не мали права власності на вказану квартиру.

Слід зазначити, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (на даний час ОСОБА_8.) звертались до суду з позовом про визнання права власності на відповідну квартиру та звільнення майна з під арешту. Однак, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06.06.2013р. в задоволенні позову було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 10.07.2013р. (а.с.58-59) зазначене рішення суду було залишено без змін.

Зокрема, у рішенні апеляційної інстанції від 10.07.2013р. встановлено, що на момент отримання ОСОБА_9 квартири та приватизації її позивачі проживали в с. Низи Сумського району Сумської області. Згідно наданих до суду довідок позивачі були зареєстровані в спірному житлі в липні 1996 року, тобто після її приватизації та видачі свідоцтва на право власності на житло.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії старшого державного виконавця Шевченко В.В., при вчиненні виконавчих дій в межах зведеного виконавчого провадження щодо передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу в повному обсязі відповідають вимогам Закону України „Про виконавче провадження" та Інструкції з примусового виконання рішень та іншим нормативно-правовим актам України.

Відповідно, позовні вимоги в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця ВДВС СМУЮ Шевченка В.В. щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014р., щодо складання акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014р. та вимоги в частині скасування постанови та акту ВДВС про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 03.04.2014р., є безпідставними, необґрунтованими і, відповідно, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 до Відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання дій неправомірними та скасування постанови - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець

Повний текст постанови виготовлено 01.12.2015 року.