Справа № 2а-1395/11/0970
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2011-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2011 р. Справа № 2a-1395/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Шумея М.В.,

секретаря Третяк В. Р,

за участю: представникам позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Івано-Франківську справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галеан»ЛТД до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галеан ЛТД»звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про скасування податкового повідомлення-рішення № /1 від 31.12.2010 року.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що між ТзОВ «Галеан ЛТД»- замовником та нерезидентом Polska»- перевізником було укладено контракт від 07 жовтня 2003 року № PL/710/03 про надання послуг з перевезення вантажів в міжнародному сполученні. Для підтвердження статусу особи нерезидента позивачем ході проведеної перевірки ДПІ в м. Івано-Франківську за період 2007-2010 рік, були надані довідки - № 1473/WE/4421-108/07/2/LS від 07.09.2007 року, № 1473/WE/4421-97/08/HR від 25.08.2008 року та № 1473/WE/4421-13/09/2/HR від 17.02.2009 року з перекладами. Незважаючи на факт надання вищевказаних довідок у процесі проведення перевірки та на виконання вимоги інспектора ДПІ в м. Івано-Франківську, ТзОВ «Галеан ЛТД»було повторно зроблено запит до податкових органів ОСОБА_3 з проханням повторно надати підтвердження про резиденство ТОВ r Polska». Податкові органи ОСОБА_3 пішли на зустріч та повторно надали підтвердження місцезнаходження для податкових цілей від 19.11.2010 року за № PSUS/PB-R-DP/491/С/152/10/AKL/137255, які чітко засвідчують той факт, що ТОВ Polska»є резидентом ОСОБА_3 у період з 01.01.2007 року по 17.01.2010 року та по 19.11.2010 року та його дохід підлягає оподаткуванню саме у цій державі. Всі надані в процесі перевірки довідки як первинні так і повторні чітко засвідчують, що ТОВ Polska»зареєстрований у ОСОБА_3 як платник податку відповідно до країни місцезнаходження, місця проживання або місця ведення господарської діяльності, вони повністю по суті та змісту відповідають ч. 1 ст. 4 міжнародного договору між Україною та ОСОБА_3 від 12.01.1993 року «Конвенції про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень», яка діє з 24.03.1994 року та відповідно до якої «резидент однієї договірної держави»означає особу, яка законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або іншого аналогічного критерію. Таким чином у відповідача були відсутні правові підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № /1 від 31.12.2010 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що в ході проведення перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства України та оподаткування у сфері зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.07.2007 року по 30.06.2010 року було встановлено факт укладення контракту № PL/710/03 від 07.10.2003 року між ТзОВ «Галеан ЛТД» танеризидентом Polska». Предметом контракту є надання послуг з перевезення вантажів у міжнародному сполученні. На виконання даного контракту ТзОВ «Галеан ЛТД»перераховано нерезиденту дохід в сумі 13920 євро. При цьому згідно вимог наказу ДПА України від 16.01.1998 року № 28 «Про затвердження порядку»надання звітів про утримання та внесення до бюджету податку на доходи нерезидентів», звіти про виплачені доходи за період з 01.07.2007 року по 30.06.2010 року, платником не подано. Зазначив, що до перевірки ТзОВ «Галеан ЛТД»надано довідки, видані 19.11.2010 року Сльонським податковим управлінням в Сосновиці та підписані в.о. начальника даного управління ОСОБА_4, що підтверджують резиденство Polska», проте вказані довідки не є підставою для звільнення від оподаткування, так як згідно вимог п. 4 Порядку вони дійсні в межах календарного року в якому вони видані, та на момент здійснення виплат в 2007-2010 році їх не було. Таким чином, до перевірки ТзОВ «Галеан ЛТД»не надано довідки відповідної форми, виданої Міністерством фінансів ОСОБА_3 або його повноважним представником, яка б підтверджувала резиденство Polska»та була б підставою для звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно Конвенції між Урядом України та ОСОБА_3 про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні та подані докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає задоволення з наступних мотивів.

Державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківськ проведено планову виїзну перевірку ТзОВ «Галеан ЛТД»з питань дотримання вимог валютного законодавства України та оподаткування у сфері зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.07.2007 року по 30.06.2010 року за результатами якої складено акт перевірки № 20198/23-1/30016454 від 07.12.2010 року.

При перевірці питання оподаткування у сфері ЗЕД ДПІ в м. Івано-Франківську встановлено порушення повноти оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України, а саме: в порушення п. 13.1 та п. 13.5 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»ТОВ «Галеан ЛТД»не стягнуто та не внесено до бюджету податок на прибуток від суми фрахту за ставкою 6 відсотків у джерела виплати таких доходів нерезидента Polska», тобто занижено податок на прибуток з іноземних юридичних осіб на загальну суму 7265,8 грн.

Зокрема, вищевказаною перевіркою ДПІ в м. Івано-Франківську встановлено, що ТзОВ «Галеан ЛТД»укладено контракт № PL/710/03 від 07.10.2003 року з нерезидентом Polska», який є перевізником. Предметом контракту є надання послуг з перевезення вантажів у міжнародному сполучення. На виконання даного контракту ТзОВ «Галеан ЛТД»перераховано нерезиденту дохід в сумі 13920 Євро.

На підставі акту перевірки № 20198/23-1/30016454 від 07.12.2010 року Державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківську 16 грудня 2010 року винесено податкове повідомлення-рішення № /0, яким визначено податкове зобовязання за основним платежем 7671,37 грн. та за штрафними санкціями 15342,74 грн., за порушення п. 13.1 та п. 13.5 статті 13 Закону України «Про оподаткування прибутку».

24.12.2010 року позивачем було направлено на адресу начальника ДПІ в м. Івано-Франківську скаргу на податкове повідомлення-рішення № /0 від 16.12.2010 року.

31.12.2010 року на адресу позивача було направлено рішення Державної податкової інспекції міста Івано-Франківська № 32905/10/25-026/382/71, яким відмовлено ТзОВ «Галеан ЛТД»в задоволенні скарги. Крім того, на адресу позивача було направлено податкове повідомлення-рішення за № /1 від 31.12.2010 року з ідентичними донарахуваннями та штрафними санкціями, яким автоматично анульовано попереднє податкове повідомлення-рішення № /0 від 16.12.2010 року.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

Пунктом 13.2 статті 13 зазначеного Закону передбачено, що нерезидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях), крім доходів, зазначених у пунктах 13.3 13.6, зобовязані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 13.1 цієї статті, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод , які набрали чинності.

Судом встановлено, що ТзОВ «Галеан ЛТД»укладено контракт № PL/710/03 від 07.10.2003 року з нерезидентом Polska», який є перевізником. Предметом контракту є надання послуг з перевезення вантажів у міжнародному сполученні. На виконання даного контракту ТзОВ «Галеан ЛТД»перераховано нерезиденту дохід в сумі 13920,0 Євро.

Для підтвердження статусу особи нерезидента позивачем ході проведеної перевірки ДПІ в м. Івано-Франківську за період 2007-2010 рік, були надані довідки - № 1473/WE/4421-108/07/2/LS від 07.09.2007 року, № 1473/WE/4421-97/08/HR від 25.08.2008 року та № 1473/WE/4421-13/09/2/HR від 17.02.2009 року з перекладами.

Крім того, ТзОВ «Галеан ЛТД»було повторно зроблено запит до податкових органів ОСОБА_3 з проханням повторно надати підтвердження про резиденство ТОВ Polska».

На вищевказаний запит Податкові органи ОСОБА_3 повторно надали підтвердження місцезнаходження для податкових цілей від 19.11.2010 року за № PSUS/PB-R-DP/491/С/152/10/AKL/137255, які чітко засвідчують той факт, що ТОВ er Polska»є резидентом ОСОБА_3 у період з 01.01.2007 року по 17.01.2010 року та по 19.11.2010 року та його дохід підлягає оподаткуванню саме у цій державі.

Всі надані в процесі перевірки довідки як первинні так і повторні чітко засвідчують, що ТОВ Polska»зареєстрований у ОСОБА_3 як платник податку відповідно до країни місцезнаходження, місця проживання або місця ведення господарської діяльності.

12.01.1993 року між Урядом України та Урядом ОСОБА_3 був укладений міжнародний договір Конвенція про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень, яка діє з 24.03.1994 року. Відповідно до ст.. 2 вказана Конвенція застосовується, зокрема, на податок на прибуток (доходи) підприємств. Згідно з ч. 1 ст. 4 Конвенції при застосуванні цієї Конвенції термін «резидент однієї договірної держави»означає особу, яка за законодавством цієї Держави підлягає оподаткуванню в ній на підставі місця проживання, постійного місця перебування, місця знаходження керівного органу, місця реєстрації або іншого аналогічного критерію. Цей термін, разом з тим, не включає особу, яка підлягає оподаткуванню в цій Державі, тільки якщо ця особа одержує доходи з джерел в цій державі або стосовно майна, що вній знаходиться. Частиною 1 ст. 7 Конвенції встановлено, що прибуток підприємства Договірної Держави оподатковується тільки у цій державі, якщо тільки підприємство не здійснює комерційної діяльності в другій Договірній державі через розташоване в ній постійне представництво. Якщо підприємство здійснює комерційну діяльність як вказано вище, прибуток підприємства оподатковується в другій Державі, але тільки в тому розмірі, який може бути віднесений до цього постійного представництва.

Вказана Конвенція на підставі статті 7 Закону України «Про правонаступництво України», згідно якої Україна є правонаступником прав і обовязків за міжнародними договорами СРСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки, застосовується Україною.

Згідно зі ст.. 15 Закону України «Про міжнародні договори України»чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права. Відповідно до ст. 19 Закону чинні міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються в порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акту законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Вказана норма також викладена в ст. 19 Закону України «Про систему оподаткування»та ст. 18 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Посилання відповідача на п. 4 Порядку звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно з міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року № 470 суд до уваги не приймає у звязку з наступним.

Зазначений нормативний правовий акт за своєю природою є підзаконним, а не законодавчим, оскільки прийнятий з метою вдосконалення процедури адміністрування оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх позодження з України згідно з міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування, набрали чинності в установленому порядку та відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про міжнародні договори України».

Крім того Постанова Кабінету Міністрів України № 470 від 06.05.2001 року прийнята відповідно до статей Закону України «Про міжнародні договори України», який втратив чинність, оскільки 29.06.2004 року прийнятий новий Закон України «Про міжнародні договори України».

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи на підставі Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що міжнародним договором, а також Законами України не передбачена форма документу, яким має бути підтверджений статус нерезидента як резидента країни, з якою укладений міжнародний договір, а також термін дії вказаного документа.

Судові витрати понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40 грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 статті 94 КАС України.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № /1 від 31.12.2010 року у частині донарахування по основному платежу 7265,80 грн. та 14531,60 грн. штрафних санкцій.

Стягнути з бюджету в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галеан» ЛТД судові витрати в розмірі 3,40 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова складена в повному обсязі 06.06.2011 року.

Суддя: Шумей М.В.