Справа № 815/6773/15
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6773/15
УХВАЛА

30 листопада 2015 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Суворовського районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними результатів перевірки та вимоги щодо сплати боргу (недоїмки) від 12.11.2015 року № Ф-, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Суворовського районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними результатів перевірки та вимоги щодо сплати боргу (недоїмки) від 12.11.2015 року № Ф-.

Пред'явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до ч.2 ст. 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У свою чергу, правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» (далі - Закон).

Згідно ч.1 ст.2 Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, або фізичною особою-підприємцем встановлено ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання до адміністративного суду фізичною особою позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

З поданого позову вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги, що мають одночасно майновий і немайновий характер, а саме позивач просить:

- визнати результати перевірки викладені в акті відповідача від 12.11.2015 року № 2489/15-54-17-01/НОМЕР_1 протиправними;

- визнати вимогу відповідача щодо сплати боргу (недоїмки) від 12.11.2015 року № Ф- протиправною.

Оскільки у даному позові об'єднано дві вимоги майнового та немайнового характеру, то позивач повинен сплатити судовий збір за кожну вимогу, у наступних розмірах: за немайнову вимогу - у сумі 487,20 грн. та за майнову вимогу - у сумі 487,20 грн., усього у сумі 974,40 грн.

Проте з доданої до позову квитанції № 102741730 від 24.11.2015 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір не у повному обсязі а лише у розмірі 551,20 грн.

При цьому суд зазначає, що ст. 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Так, судом встановлено, що згідно даних автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду», станом на 30.11.2015 року, відсутні відомості про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України за платіжним документом № 102741730 від 24.11.2015 року на суму 551,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом подання до суду доказу зарахування суми у розмірі 551,20 грн. згідно квитанції № 102741730 від 24.11.2015 року до спеціального фонду державного бюджету України та, у разі подання такого доказу, квитанції про сплату судового збору на суму 423,20 грн. (з урахуванням сплати судового збору у розмірі 551,20 грн.) або квитанції про сплату судового збору у загальній сумі 974,40 грн., у разі відсутності доказу щодо зарахування суми у розмірі 551,20 грн. до спеціального фонду державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 105, 106, 108, 109 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Суворовського районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними результатів перевірки та вимоги щодо сплати боргу (недоїмки) від 12.11.2015 року № Ф- - залишити без руху.

Надати позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява та заява про забезпечення позову будуть вважатись неподаними та будуть повернуті заявникові.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня отримання ухвали.

Суддя С.О. Стефанов