Справа № 803/2648/14
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 р. Справа № 876/1912/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2015 року у справі за позовом приватного підприємства "Газавтоплюс" до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Газавтоплюс" звернулося в суд з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від від 11 листопада 2014 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 9905 грн за основним платежем і на 1 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2015 року позовні вимоги задоволено, оскільки суд погодився з доводами позивача.

Зазначену постанову суду оскаржив відповідач, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати дану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

При цьому апелянт обґрунтовує та мотивує свої вимоги аналогічно запереченням на позовні вимоги, зазначаючи при тому, що судом першої інстанції безпідставно не були взяті до уваги доводи Луцької ОДПІ з наведенням факту, що що за результатами судового оскарження податкове повідомлення-рішення від 23.09.2011 року № скасоване в частині визначення грошового зобов'язання в сумі 55498,75 грн. Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Отже, днем узгодження грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 9905 грн слід вважати не 25.10.2011 року, а з дати набрання законної сили ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року в адміністративній справі № 2а/0370/2634/11. Відповідно до вимог пункту 3.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків контролюючим органом було надіслано нове податкове повідомлення-рішення від 11.11.2014 року № на зменшену суму грошового зобов'язання з ПДВ в розмірі 9905 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних мотивів.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 18 липня по 29 липня 2011 року Луцькою ОДПІ проведено планову виїзну перевірку ПП "Газавтоплюс" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 31.03.2011 року, результати якої викладено в акті № 6408/23-2/36699176 від 05.08.2011 року.

Податковим органом встановлено порушення позивачем п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" - занижено податок на прибуток за другий квартал 2010 року на загальну суму 55499 грн; п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", п.п. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України (ПК України) - занижено податок на додану вартість (ПДВ) всього на 54304 грн., з них: за червень 2010 року - на 44399 грн, за лютий 2011 року - на 8333 грн, за березень 2011 року - на 1572 грн.

На підставі акту від 05.08.2011 року Луцькою ОДПІ були прийняті податкові повідомлення-рішення від 23.08.2011 року № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 69373,75 грн, в тому числі 55499 грн за основним платежем, 13874,75 грн - штрафних (фінансових) санкцій; № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на 65405,75 грн, в тому числі 54304 грн за основним платежем, 11101,75 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

За результатами розгляду первинної скарги на податкові повідомлення-рішення від 23 серпня 2011 року ДПА України у Волинській області податкове повідомлення-рішення № залишене без змін, № - скасоване на 1 грн в частині зайво застосованої штрафної санкції.

На зменшену суму грошового зобов'язання з ПДВ Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією направлено позивачу нове податкове повідомлення-рішення № від 23.09.2011 року (54304 грн за основним платежем, 11100,75 грн за штрафними (фінансовими) санкціями).

Вказане податкове повідомлення-рішення також було оскаржене позивачем в адміністративному порядку. Рішенням ДПА України у Волинській області № 4596/10/25-006 від 21.10.2011 року скаргу ПП "Газавтоплюс" на податкове повідомлення-рішення № від 23.09.2011 року залишено без розгляду. Позивачем зазначене рішення отримано 25.10.2011 року. Дана обставина підтверджена відповідачем в письмових запереченнях проти адміністративного позову.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 03.11.2011 р., яка набрала законної сили 11.09.2014 р. задоволено в повному об»ємі позов ПП "Газавтоплюс" до Луцької ОДПІ та визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.08.2011 року № 002632301 повністю, податкове повідомлення-рішення від 23.09.2011 року № - в оскаржуваній частині грошового зобов'язання в сумі 55498,75 грн. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Луцької ОДПІ на рішення судів першої і другої інстанцій у вказаній справі відмовлено і представником відповідача в судовому засіданні.

Наведені обставини сторонами не заперечуються, а тому судом встановлено і цього не спростову є апелянт, що податкове повідомлення-рішення від 23.09.2011 р. № в частині збільшення грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 9905 грн (за лютий 2011 року - на 8333 грн та за березень 2011 року - на 1572 грн.) за результатами адміністративного оскарження залишене без змін і в судовому порядку позивачем не оскаржувалось.

11.11.2014 року Луцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Р" № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 9905 грн за основним платежем та на 1 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення № від 11.11.2014 року, листом від 10.12.2014 року Головне управління ДФС України у Волинській області залишило скаргу позивача без розгляду.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, що підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції в тому, що у контролюючого органу відсутні підстави для прийняття 11.11.2014 року повторно за тим самим актом перевірки № 6408/23-2/36699176 від 05.08.2011 року податкового повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на 9905 грн за основним платежем та на 1 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Податковий орган в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 11.11.2014 року посилається на те, що у разі оскарження податкового повідомлення-рішення в судовому порядку, грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання законної сили судовим рішенням (пункт 56.18 статті 56 ПК України). За результатами судового оскарження податкове повідомлення-рішення від 23.09.2011 року № скасовано в частині визначення грошового зобов'язання на суму 55498,75 грн. Тому після набрання судовим рішенням законної сили, відповідно до п. 3.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженогоНаказом Міністерства фінансів України № 1236 від 28 листопада 2012 року (Порядок № 1236), до платника податків направлено нове податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов'язання - 9906 грн.

Проте, покликання контролюючого органу на зазначені норми не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Відповідно до п.п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно із пунктами 56.1, 56.18 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Проте, податкове повідомлення-рішення від 23.09.2011 року № , прийняте на підставі акта перевірки № 6408/23-2/36699176 від 05.08.2011 року, в частині збільшення грошового зобов'язання з ПДВ в сумі 9905 грн в судовому порядку позивачем не оскаржувалось, а тому є чинним.

Дане податкове повідомлення-рішення не вважається відкликаним відповідно до правил статті 60 ПК України.

Отже, податкове повідомлення рішення від 23.09.2011 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ на суму 9905 грн в судовому порядку не оскаржувалось, а процедура адміністративного оскарження відповідно до правил п.п. 56.17.2 п. 56.17 статті 56 ПК України закінчилась 25.10.2011 року - в день отримання позивачем рішення ДПА України у Волинській області, і грошове зобов'язання відповідно до п.п. 56.17.5 п. 56.17 ст. 56 ПК України вважається узгодженим з 25 жовтня 2011 року, сума узгодженого грошового зобов'язання з урахуванням штрафних санкцій не сплаченого позивачем у встановлений Кодексом строк відповідно до вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України набула статусу податкового боргу, то контролюючий орган вправі в порядку статті 95 ПК України здійснити за платника податків заходи щодо погашення податкового боргу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи чинне законодавство та обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції підставно задовольнив позовні вимоги, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає. З огляду на це апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19.01.2015 року у справі №803/2648/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 24.11.2015р.