Справа № 802/3780/15-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 листопада 2015 р. Справа № 802/3780/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка Ігоря Валерійовича

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача 1: не з'явився

представника відповідача 2: Горобця Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк"

про: визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідача 1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" (далі - відповідача 2) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії .

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 лютого 2015 року з АТ «Дельта Банк», ним укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» №003-28551-130215 у доларах США. Згідно договору банк приймав на депозит кошти з обов'язком виплачувати 5,5 % річних. Термін дії договору визначений згідно договору до 14 травня 2015 року (а. с. 11). Відповідно до договору банк відкрив вкладний (депозитний рахунок) НОМЕР_1. 13 лютого 2015 року відповідно до меморіального ордеру №11695139 на рахунок НОМЕР_1 були зараховані кошти в сумі 7090 ( сім тисяч дев'яносто доларів США), відповідно в гривневому еквіваленті : 177952,92 грн. ( сто сімдесят сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві гривні дев'яносто дві копійки) (а. с.12). Однак, 3 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, що стало підставою для запровадження у цій банківській установі тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_3.

08 квітня 2015 року Виконавча дирекція Фонду гарантування прийняла рішення №71 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Згідно з даним рішенням тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на 6 місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

17 червня 2015 року позивачу стало відомо, що він відсутній в переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми, в зв'язку з чим позивач звернувся до Уповноваженої особи з клопотанням роз'яснити причини невключення його до переліку.

23 червня 2015 року листом №05-3015245 директор Департаменту клієнтської підтримки АТ «Дельта Банк» від імені Тимчасової адміністрації проінформувала позивача про те, що операції щодо виплат за рахунком тимчасово обмежені на час тимчасової адміністрації. Також, позивача проінформували, що здійснюється перевірка операцій за рахунками, відкритими на його ім'я (а. с. 10).

27 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача 2 із запитом на отримання публічної інформації, у якому просив надати інформацію, щодо включення його до переліку осіб на відшкодування гарантованої суми за вкладами.

На запит позивача, а саме 23 вересня 2015 року на його адресу надійшов лист №8821/765 від представника АТ «Дельта Банк» за довіреністю, про те, що відповідачем 2 визнано нікчемним договір банківського вкладу (депозиту) №003-28551-130215 від 13.02.2015 року згідно п.7 ч.3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а. с. 13).

Проте відповідач 2 протиправно не включає його до переліку осіб, які мають право на отримання такого відшкодування, у зв'язку з чим він був вимушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав просив суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з'явився, уповноважену особу представляти інтереси не направив, хоча про місце, час та дату був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 45). Проте, через канцелярію суду було надано письмове заперечення за вх. №32736 від 03.11.15 року а також додаткові пояснення за вх. №34041 від 17.11.15 року, в яких просить відмовити у позовних вимогах повністю, в зв'язку з тим, що позивач не вказує на підставі чого та за яких умов на його рахунок (до внесення їх нібито готівкою в касу банку) було перераховано кошти (а. с. 41 - 43; 82 - 87).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив, що 13 лютого 2015 року з АТ «Дельта Банк» позивачем укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» №003-28551-130215 у доларах США. Згідно договору банк приймав на депозит кошти з обов'язком виплачувати 5,5 % річних. Термін дії договору визначений згідно договору до 14 травня 2015 року (а. с. 11). 13 лютого 2015 року відповідно до меморіального ордеру №11695139 на рахунок НОМЕР_1 були зараховані кошти в сумі 7090 ( сім тисяч дев'яносто доларів США), відповідно в гривневому еквіваленті : 177952,92 грн. ( сто сімдесят сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві гривні дев'яносто дві копійки) (а.с.12).

3 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, що стало підставою для запровадження у цій банківській установі тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_3.

23 вересня 2015 року на адресу позивача надійшов лист №8821/765 від представника АТ «Дельта Банк» за довіреністю, про те, що відповідачем 2 визнано нікчемним договір банківського вкладу (депозиту) №003-28551-130215 від 13.02.2015 року згідно п.7 ч.3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а. с. 13).

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд керується наступними мотивами.

Правовідносини, пов'язані із відшкодуванням коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, насамперед регулюються Цивільним кодексом України та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (Закон № 4452-VI).

Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 13 лютого 2015 року з АТ «Дельта Банк» позивачем укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» №003-28551-130215 у доларах США. Згідно договору банк приймав на депозит кошти з обов'язком виплачувати 5,5 % річних. Термін дії договору визначений згідно договору до 14 травня 2015 року (а. с. 11). 13 лютого 2015 року відповідно до меморіального ордеру №11695139 на рахунок НОМЕР_1 були зараховані кошти в сумі 7090 ( сім тисяч дев'яносто доларів США), відповідно в гривневому еквіваленті : 177952,92 грн. ( сто сімдесят сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві гривні дев'яносто дві копійки) (а.с.12).

Відтак, в розумінні положень Цивільного кодексу України та Закону № 4452-VI позивач вважається вкладником.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

В силу вимог ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Водночас частиною 4 статті 26 цього Закону визначено кошти, які не відшкодовуються за рахунок Фонду, а саме кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч. 3-6 ст. 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Таким чином, змістовний аналіз вищенаведених правових норм вказує на те, що оскільки позивач є вкладником коштів в АТ "Дельта Банк", відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" він мав би бути включений Уповноваженою особою Фонду до переліку вкладників АТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію цього банку.

Водночас передбачених частиною 4 статті 26 Закону № 4452-VI підстав, за наявності яких Фонд може не проводити відшкодування позивачу коштів за вкладами, у ході розгляду справи не встановлено.

Згідно ч.1 ст.228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Виходячи з вищевикладеного, уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, проте, за змістом вищевикладених норм, дане право не є абсолютним. Є обов'язок встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими пов'язується нікчемність правочину згідно чинного законодавства, в зв'язку з чим, саме по собі трактування про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким.

Керуючись п.7 ч.3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що банк уклавши правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку вважаються нікчемними.

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Отже, суд, оцінюючи докази які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дійшов висновку, що правових підстав в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" для не включення позивача де переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду не було.

Відтак, бездіяльність Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" ОСОБА_3, щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визнається судом протиправною.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Враховуючи наведене та беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів позивача, порушених протиправною бездіяльністю відповідача, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для покладення на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" ОСОБА_3 обов'язку включити ОСОБА_1 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду.

Надаючи оцінку доводам відповідача суд зазначає, що згідно з ч. 2, 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Таким чином, порядок дій Уповноваженої особи Фонду у випадку виявлення ознак нікчемності укладених банком договорів законодавчо врегульований.

Разом із тим, аналіз положень Закону № 4452-VI вказує на те, що вчинення Уповноваженою особою Фонду дій щодо застосування наслідків нікчемності тих чи інших договір не звільняє таку особу від обов'язку протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку сформувати повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, який прямо закріплено у ч. 2 ст. 27 цього Закону.

Крім того, серед прав Уповноваженої особи Фонду, передбачених частиною 2 статті 37 Закону № 4452-VI, відсутнє право не включати до вищезазначеного переліку тих вкладників, договори з якими, на думку Уповноваженої особи, мають ознаки нікчемності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані суду докази, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо обмеження операцій за рахунком № 003-28551-130215, відкритого у АТ "Дельта Банк" та зобов'язання зняти такі обмеження.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ "Дельта Банк" для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування та надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати йому відшкодування у розмірі 7090(сім тисяч дев'яносто) доларів США із нарахованими відсотками за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників АТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами згідно договору банківського рахунку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1461 грн.60 коп. (судовий збір, що був сплачений згідно квитанцій №22938, №26178, № 26167) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна