Справа № 2а-1567/11/0970
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2011-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"16" травня 2011 р. Справа № 2a-1567/11/0970

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Микитюк Р.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до прокуратури Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

12.05.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Івано-Франківської області про визнання протиправним діяння відповідача з неналежного реагування на заяву про вчинення злочину, зобов'язання відповідача відреагувати на заяву про вчинення злочину та здійснити дії в порядку ст. 97 КПК України щодо дослідчої перевірки матеріалів заяви та встановлення факту вчинення злочину.

Із позовної заяви вбачається, що 07.06.2010 року ОСОБА_1 звернувся до прокурора Івано-Франківської області із заявою про злочин, в якій просив здійснити перевірку по викладених фактах порушення закону та прийняти рішення в порядку ст. 97 КПК України.

Зі змісту позову суд вбачає, що позивач оскаржує бездіяльність прокуратури Івано-Франківської області, що полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви позивача від 07.06.2010 року про злочин.

Згідно частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Водночас, органи дізнання, слідства та прокуратури під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Відповідно до статей 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України дії органів дізнання, слідчого, прокурора можуть бути оскаржені до суду.

Статтею 1 Кримінально-процесуального кодексу України встановлено, що діяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури, суду щодо порядку провадження у кримінальних справах регламентується цим Кодексом.

Згідно з вимогами частин першої та другої статті 3 Кримінально-процесуального кодексу України провадження в кримінальних справах на території України здійснюється за правилами цього Кодексу незалежно від місця вчинення злочину. При провадженні в кримінальній справі застосовується кримінально-процесуальний закон, який діє відповідно під час дізнання, досудового слідства або судового розгляду справи.

Завданнями кримінального судочинства відповідно до статті 2 Кримінально-процесуального кодексу України є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Згідно статті 97 Кримінально - процесуального кодексу України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню. По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані не пізніше триденного строку прийняти одне з таких рішень: 1) порушити кримінальну справу; 2) відмовити в порушенні кримінальної справи; 3) направити заяву або повідомлення за належністю.

Таким чином, спірні відносини, які виникають між заявниками та прокуратурою, слідчим, органом дізнання під час організації перевірки заяв і повідомлень про злочини, не є управлінськими, а повноваження цих органів та їхніх посадових осіб щодо порядку прийняття заяв і повідомлень про злочини та їх розгляду регламентовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

Отже, спірні правовідносини, які виникли між прокуратурою Івано-Франківської області та позивачем не є адміністративним спором, оскільки враховуючи приписи Кодексу адміністративного судочинства України, такі спори не випливають із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, повноваження прокурора, слідчого, органу дізнання щодо порядку прийняття заяв і повідомлень про злочини та їх розгляду регламентовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму спільному листі № 334/8/13-11 від 12.03.2011 року, за яким такі спори не випливають із здійснення субєктом владних повноважень своїх владних функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Крім того, захист прав позивача в обраний ним спосіб, з урахуванням обов'язковості дотримання вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, вимагав би від адміністративного суду, до якого надійшла позовна заява, перевірити, чи містить звернення викладення ознак певного суспільно-небезпечного діяння, встановленого Кримінальним кодексом України; відповідність заяви вимогам статті 95 Кримінально-процесуального кодексу України; дотримання відповідачем інших приписів, встановлених Кримінально-процесуального кодексу України.

Адміністративний суд не має повноважень на здійснення такої перевірки, як і механізму відновлення порушених в рамках кримінального процесу прав, оскільки згідно з пунктом 2 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Отже, повноваження прокурора, слідчого, органу дізнання при отриманні заяви про злочин регламентовані нормами Кримінально - процесуального кодексу України, що з урахуванням предмету позову виключає можливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства та підлягає вирішенню відповідно до вимог Кримінально - процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтею 109 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до прокуратури Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Роз'яснити ОСОБА_1 , що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Микитюк Р.В.