Справа № 810/3159/15
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2015 року Справа № 810/3159/15

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання технічними засобами та ведення журналу забезпечував секретар судового засідання Гузік М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування:

податкового повідомлення-рішення від 23.07.2014 № /2063, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування" на 103509,93 грн., з яких: 82872,84 грн. - за основним платежем; 20718,19 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом);

податкової вимоги від 17.06.2015 № 661-23, згідно з якою податковий орган вимагає від позивача сплати податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями у сумі 103782,19 грн.

На підставі вказаних податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги податковий орган визначив позивачу грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у зв'язку з несплатою позивачем податку з доходу, який він отримав у вигляді додаткового блага у вигляді боргу, анульованого кредитором.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що вважає податкове повідомлення-рішення незаконним, оскільки, на його думку, прощені боргові зобов'язання не утворюють об'єкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб. До того ж, позивач вважає, що податковий орган невірно визначив базу і об'єкт оподаткування.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав, надіслав до суду письмові заперечення проти позову,в обґрунтування яких зазначив, що податкове повідомлення-рішення і податкова вимога є правомірними і підстави для їх скасування відсутні. Відповідач просив суд розглядати справу за відсутності його представника.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши представлені сторонами документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

У травні 2008 року ОСОБА_1 уклав кредитний договір від 20.05.2008 № 2626/0508/77-003, згідно з яким одержав кредит в доларах США у ПАТ "Сведбанк".

У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ "Кредитні ініціативи".

Станом на 03.06.2013 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 20.05.2008 № 2626/0508/77-003 складала 88158,03 доларів США, що в національній валюті України за курсом Національного банку України на 03.06.2013 становило 704647,13 грн.

3 червня 2013 року між ТОВ "Кредитні ініціативи" (кредитор) і ОСОБА_1 (боржник) було укладено додатковий договір до кредитного договору від 20.05.2008 № 2626/0508/77-003 про припинення зобов'язань за вказаним кредитним договором шляхом передавання боржником відступного, а саме: первісні зобов'язання ОСОБА_1 припинились передаванням кредиторові (ТОВ "Кредитні ініціативи") відступного грошових коштів в національній валюті України в сумі 215811,00 грн. З дати отримання кредитором грошових коштів, які передані йому боржником в якості відступного на підставі вказаного договору, припинено всі та кожне із зобов'язань за Кредитним договором від 20.05.2008 № 2626/0508/77-003, за рішенням кредитора було здійснено анулювання залишку боргу.

Таким чином, після сплати 03.06.2013 ОСОБА_1 відступного у сумі 215811,00 грн., залишок боргу в сумі 488836,13 грн. було анульовано (прощено) кредитором.

3 червня 2013 року ТОВ "Кредитні ініціативи" у письмовій формі під розписку особисто повідомило ОСОБА_1 про те, що прощений борг у сумі 488836,13 грн. вважається доходом у розумінні Податкового кодексу України, який підлягає відображенню у річній декларації про майновий стан і доходи та оподатковується податком на доходи фізичних осіб. Відповідне повідомлення ТОВ "Кредитні ініціативи" також направило до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області.

Крім того, сума боргу, прощеного гр. ОСОБА_1, включена ТОВ "Кредитні ініціативи" до податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку за формою № 1-ДФ за 2-й квартал 2013 року з ознакою доходу "126" (додаткове благо).

Щодо позивача, то як з'ясувалось під час судового розгляду, суму прощеного боргу в якості одержаного доходу він не декларував, відповідну декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік до податкового органу не подавав.

У липні 2014 року посадовими особами ДПІ в Обухівському районі Київської області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 та статті 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питання правильності та повноти визначення позивачем суми податку на доходи фізичних осіб за підсумками річного декларування 2013 року (акт перевірки від 11.07.2014 №1878/17- 03/НОМЕР_1).

В ходів перевірки встановлено, що позивач занизив річний оподатковуваний дохід, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за 2013 рік на суму 488836,13 грн.

Таким чином, за результатами перевірки посадові особи ДПІ в Обухівському районі Київської області дійшли висновку про те, що позивач порушив вимоги підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.4.8 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на суму 82872,74 грн.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.07.2014 № /2063, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування" на 103509,93 грн., з яких: 82872,84 грн. - за основним платежем; 20718,19 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафом).

Крім того, контролюючим органом сформовано і надіслано на адресу позивача податкову вимогу від 17.06.2015 № 661-23, згідно з якою податковий орган вимагає від позивача сплати вказаної суми податкового боргу.

На погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішення та вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування фізичної особи резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п. 164.1 ст. 164 ПК України).

В силу положень підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на дату прощення боргу позивачу) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Таким чином, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу та підлягає оподаткуванню за ставкою, передбаченою пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, згідно з яким ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування, а якщо база оподаткування в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

У справі, що розглядалась, суд встановив, що позивач отримав дохід, отриманий як додаткове благо у вигляді боргу, анульованого кредитором, який не задекларував та не сплатив з цього доходу податок на доходи фізичних осіб.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що податковий орган правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення від 23.07.2014 № /2063, яким визначив позивачу суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, сформував і надіслав на адресу позивача податкову вимогу.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 02 листопада 2015 р.