Справа № 535/968/15-а
Суддя: Цвітайло П. В.
Дата ухвалення: 2015-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 535/968/15-а
Провадження № 2-а/535/31/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Цвітайло П.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Котелевської РДА Полтавської області , Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії ;-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, до Управління праці та соціального захисту населення Котелевської РДА Полтавської області , Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, в якому просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Котелевської РДА Полтавської області, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, які полягають у відмові у здійсненні йому перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік в розмірах, що передбачені ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Котелевської РДА Полтавської області та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області здійснити перерахунок, донарахувати та виплатити суму щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, передбачену ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, з розміру заробітної плати встановленої на момент виплати з урахуванням проведених виплат.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796, щорічна допомога на оздоровлення йому, як громадянину, що постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, має виплачуватись у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат. Проте, у 2015 році позивач отримав від відповідача лише 120 гривень, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №526 від 12.07.2005 року, чим, на думку позивача, порушено його право на отримання соціальної виплати на оздоровлення, що закріплене ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.ст. 3, 8, 55 Конституції України (а.с. 1-4).

Свої заперечення відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Котелевської РДА Полтавської області обґрунтовувує тим, що статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виплачується щорічна допомога на оздоровлення в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Розміри щорічної допомоги на оздоровлення встановлено постановою КМУ від 12.07.05 № 562. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України , а отже не визнає позовних вимог ОСОБА_1 , вважає їх необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 15-18).

Відповідач - Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області у своїх запереченнях зазначив, що допомога на оздоровлення була призначена та виплачена позивачу відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2015 рік. Пунктом 8 розділу VІ Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України надано право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, що не визначені в абсолютних сумах у межах бюджетних призначень, встановлених відповідними бюджетними програмами, до законодавчого врегулювання такого питання. Враховуючи, що позивачу призначено виплату в розмірі, встановленому чинним законодавством, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (а.с. 21-22).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1832 КАС України в адміністративних справах щодо скарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, застосовується скорочене провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд системно дослідивши та вивчивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю, з наступних підстав:

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А № 157285с від 19.11.2009 року, вкладкою № 678086с до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 8) та являється інвалідом 2 групи, повязаного з наслідками аварії на ЧАЕС , що підтверджується довідкою МСЕ серії 7-66 ВЛ № 0310727 від 11 вересня 2004 року (а.с. 6). Інвалідність позивачу встановлена внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою. У зв'язку з цим позивач отримує пенсію в управлінні Пенсійного фонду, як інвалід 2-ої групи за захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою .

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Котелевському районі Полтавської області, що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААД № 408103 від 17.02.2009 року (а.с. 8), і отримує державну пенсію по 2 групі інвалідності, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №1210 від 23.11.2011 року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідачів із заявами про нарахування та виплату йому щорічної допомоги на оздоровлення, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат за 2015 рік (а.с. 5, 10).

Проте отримав відповідь від 19.10.2015 року та 25.09.2015 року із зазначенням інформації про те, що ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дійсно передбачено щорічну допомогу на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Проте, розміри такої допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 12.07.2005 р. № 562. Відповідно до зазначеної постанови та розпорядження ОСОБА_1 у липні 2015 року було вже виплачено допомогу в сумі 120 гривень (а.с. 4, 9).

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» встановлено, що у 2015 році норми і положення ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказаний закон набрав чинності з 01.01.2015 року, його положення у встановленому порядку не були визнані неконституційними, а тому, він підлягає до застосування.

Законом України від 28.12.2014 року № 76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України було внесено зміни до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої, одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 120 гривень.

Щорічна допомога на оздоровлення за 2015 рік ОСОБА_1 була призначена та виплачена установою, зазначеною в Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженому постановою КМУ від 20.09.2015 року № 936, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2015 рік, а саме в липні 2015 року у розмірі 120, 00 грн (а.с. 9).

Пунктом 8 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України норми і положення ст. 48 вищезазначеного закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, у 2015 році ОСОБА_1 виплачена щорічна допомога на оздоровлення у розмірі, що відповідає чинному законодавству (а.с. 9, 15-18).

Перерахунок допомоги на оздоровлення можливий лише після внесення змін до Державного бюджету щодо збільшення фінансування видатків .

Позивач у своєму позові зазначає, що управління соціального захисту населення відмовляючи в нарахуванні, перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у відповідності до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2015 рік діяло протиправно, порушуючи норми чинного законодавства.

Проте з такими висновками позивача з урахуванням законодавчих змін у 2015 році, а саме прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» погодитися не можна.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796, щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується в розмірі - п'яти мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи, дітям-інвалідам - чотири мінімальні заробітні плати.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, коштів, які враховуються при визначені міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Починаючи з 01.01.2015 року Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» містить норми, які обмежують у 2015 році пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема, ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796.

Так, згідно до п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» норми і положення статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що соціальні виплати особам, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, у період з 01.01.2015 року повинні виплачуватись у відповідності до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 Верховна Рада України визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто, надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу Державного бюджету.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 року суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі надали до суду докази, що спростовують твердження позивача про неправомірність їх дій.

Оскільки відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач та відповідачі звільнені від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 17, 18, 71, 87, 90, 99, 100, 104, 183-2, 255, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.48, 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік», постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 «Про щорічну допомогу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп/2011, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Котелевської РДА Полтавської області , Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Котелевський районний суд Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя