Справа № 2а-10288/11/0170
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим на постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 11 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим ( далі - позивач ) звернулось до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( далі - відповідач ) про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1568,40 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 11 листопада 2015 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі, так як, на думку апелянта, зазначена постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2012 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2015 року зазначене рішення суду апеляційної інстанції було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Київського апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року було відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 25.11.2015 р. о 13:15 год.

У судове засідання сторони не з'явились, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець ( далі - ФОП ОСОБА_2 ) та платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідачем було самостійно визначено суму страхових внесків за 2010 рік у розмірі 1742,80 грн., які підлягали сплаті до 20.04.2011 р.

Фактично із зазначеної суми ним було сплачено лише 48,00 грн. та 176,40грн.

Сума заборгованості складає 1568,40 грн.

У зв'язку з несплатою ФОП ОСОБА_2 вказаної суми боргу позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем після виникнення у відповідача спірної суми боргу не виносилась вимога про його сплату та, відповідно, боржнику така вимога не направлялась.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ( далі - Закон № 1058-IV ) та «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин ( далі - Закон № 2464-VI ), Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 р. N 26-1, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - Порядок № 26-1 ).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону № 1058-IV закріплено, що страхувальниками визнаються, зокрема фізичні особи суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент).

Згідно з п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV страхувальник зобов'язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частиною 6 статті 20 Закону № 1058-IV встановлено, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовий період для виду страхувальника, до якого відноситься позивач, встановлений зазначеною нормою закону один календарний місяць.

Відповідно до п. 2.2 Порядку N 26-1 ФО - СПД, у тому числі ті, які обрали ОСО, самі за себе і за членів сім'ї, які беруть участь у провадженні підприємницької діяльності; особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності, самі за себе формують та подають до органів Пенсійного фонду звіт один раз на рік до 1 квітня року, наступного за звітним періодом. Базовим звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку.

У ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У випадках, зазначених в абзаці шостому цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Отже, законодавством регламентовано обов'язок фізичних осіб-підприємців сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, невиконання зазначеного обов'язку є правовою підставою для стягнення з боржника суми такої заборгованості за умови, що управлінням ПФУ йому було направлено відповідну вимогу про сплату боргу.

Виходячи з цього, колегія суддів встановила, що УПФУ в Нижньогірському районі АРК направлялись відповідачу вимоги від 10.05.2011 р. № Ф-308 та від 05.09.2011 р. № Ф-1189 про сплату спірної заборгованості зі сплати страхових внесків за 2010 рік і такі вимоги були отримані особисто відповідачем 13.05.2011 р. та 08.09.2011 р. / а.с. 38, 39 /, однак, не виконані ним.

Зазначені обставини помилково не були встановлені судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення та стали підставою для скасування Вищим адміністративним судом України рішень судів першої і апеляційної інстанції у цій справі і направлення справи на новий розгляд до Київського апеляційного адміністративного суду.

Водночас, у відповідності до ч. 5 ст. 227 КАС України, висновки та мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави для задоволення даного адміністративного позову та стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1568,40 грн., а судом першої інстанції було неповно встановлені обставини справи та порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, зокрема, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на це, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим задовольнити, а постанова Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 11 листопада 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 11 листопада 2015 року - скасувати.

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задвольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; ідентифікаційний код: НОМЕР_1) заборгованість у розмірі 1568,40 грн.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Кобаль М.І.

Карпушова О.В.