Справа № 2а/0270/2787/12
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2012-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 червня 2012 р. Справа № 2а/0270/2787/12

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Войнаровської Ірини Анатоліївни

заявника : ОСОБА_1,

відповідача : ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за поданням: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби

до: відкритого акціонерного товариства "Керамік"

про: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків

ВСТАНОВИВ :

13 червня 2012 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшло подання Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби до відкритого акціонерного «Керамік» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

В обґрунтування подання податковим органом зазначено, що на підставі п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, а також наказу про проведення перевірки ВАТ "Керамік", посадовими особами здійснено вихід на підприємство, однак керівником підприємства було відмовлено працівникам податкового органу у проведенні перевірки.

На підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків начальником Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області Державної податкової служби на підставі п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна відкритого акціонерного товариства "Керамік". Позивач вважає застосування адміністративного арешту обґрунтованим.

Представник Вінницької ОДПІ Вінницької області ДПС у судовому засіданні подання підтримала, просила суд задовольнити його у повному обсязі з підстав, викладених у поданні.

Представник ВАТ "Керамік" проти подання заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні та пояснив, що у допуску до проведення перевірки було відмовлено у зв'язку із тим, що усі документи, які стосуються господарської діяльності ВАТ "Керамік" вилучено в ході розслідування кримінальної справи, а приміщення, в якому залишено документи на зберігання, опечатано.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

14 березня 2012 року постановою слідчого з ОВС СУ ДПС у Вінницькій області капітаном податкової міліції прийнято постанову про призначення позапланової документальної перевірки ВАТ "Керамік", яку направлено заступнику Голови ДПС у Вінницькій області (а.с10).

22 травня 2012 року головою ДПС у Вінницькій області прийнято наказ № 188 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ВАТ "Керамік" за період з 01.09.2008р. по 01.01.2010р. про дотримання вимог податкового законодавства при сплаті податків, зборів та інших обов'язкових платежів при здійсненні операцій, пов'язаних із придбанням-реалізацією (відчуженням) земель несільськогосподарського призначення на користь приватного підприємства "Компанія "Володимирський масив" з 23.05.2012р. по 29.05.2012р. (а.с.5)

23 травня 2012 року заступником голови ДПС у Вінницькій області видано направлення на перевірку № 47/22 (а.с.6).

23 травня 2012 року при виході представників податкового органу на перевірку ВАТ "Керамік" було надано направлення на перевірку для підписання, однак в.о. директора ВАТ "Керамік" було відмовлено у його підписанні, про що складено акт № 18/22 від 23.05.2012р.

Працівниками інспекції було зачитано наказ на перевірку, пред'явлено направлення та запропоновано допустити до проведення перевірки, однак керівництвом підприємства було відмовлено у проведенні перевірки, про що складено акт від 23.05.2012р. № 17/22 (а.с.8)

У зв'язку із вищевикладеними обставинами 11 червня 2012 року начальником управління податкового контролю подано звернення начальнику Вінницької ОДПІ Вінницької області ДПС про застосування адміністративного арешту майна платника податків на підставі п.п.94.2.3. п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України (а.с.13), на підставі якого прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ВАТ "Керамік" № 17774/22 від 11.06.2012р.

Вказане рішення податкового органу було направлено ВАТ "Керамік".

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та наданих у справу доказів, суд виходить з наступного.

Правові засади у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, визначення прав та обов'язків платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства передбачені Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

У відповідності до п.94.3 ст.94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Пунктом 94.4 статті 94 ПК України визначено, що арешт може бути накладено органом державної податкової служби на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Пунктом 94.5. ст.94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном.

Відповідно до п.п 94.6.1, п.п 94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Пунктом 94.10.статті 94 Податкового кодексу України, визначено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Вищий адміністративний суд України в Листі від 02.02.2011 року № 149/11/13-11, роз'яснив, що перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Наявними в матеріалах справи документами, зокрема, актом відмови платника податків ВАТ "Керамік" від допуску до проведення перевірки від 23.05.2012 року, підтверджено відмову відповідача в допуску працівників податкового органу до проведення позапланової перевірки, що свідчить про наявність передбачених статтею 94 Податкового кодексу України підстав для прийняття податковою інспекцією рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Суд критично оцінює твердження представника відповідача, якими він обґрунтовує недопущення працівників податкового органу до проведення перевірки, у зв'язку з наступним.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби.

- копії наказу про проведення перевірки;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Отже, Податковим кодексом України передбачено тільки одну підставу, за наявності якої платник податків може не допустити перевіряючих до проведення перевірки, тому суд вважає пояснення представника відповідача безпідставними.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в поданні доводи заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих заявником доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 158, 167, 183-3, 255, 257 Кодексу адміністративного cудочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Подання задовольнити повністю.

Визнати обґрунтованим рішення № 17774/22 від 11.06.2012р. про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків - ВАТ "Керамік".

Постанова підлягає до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки визначені ст. 186 КАС України. Набрання судовим рішенням законної сили визначено ст. 254 КАС України.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович