Справа № 808/5154/15
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року , о 15:47 годині,Справа № 808/5154/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш О.В.,

за участю секретаря Передерій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя

справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Запорізької митниці ДФС

про скасування рішень суб'єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши в заяві, що відмова митниці у прийнятті заявленої митної вартості не обґрунтована до вимог ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України. Така підстава для відмови в митному оформленні товару, як наявність у митниці інформації щодо митної вартості товарів на більш високому рівні, ніж зазначена декларантом, відсутня серед переліку виключних підстав, передбачених ч. 6 ст. 54 МК України. Відносини у сфері торгівлі ґрунтуються на принципах автономії волі та свободи договору, безліч обставин може впливати на ціну товару, тому використання інформації про декларування подібного товару за іншою вартістю не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості. До митниці було надано всі документи, що вимагалися, а також додаткові пояснення щодо умов та підстав застосування контрактної ціни.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00140 та №112050000/2015/00139 й рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000069/1 і №112050000/2015/000068/1 від 02.04.2015.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнає з підстав, викладених в запереченнях, зазначивши, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно з вимогами ст. 53 МК України, митниця дійшла висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. З огляду на це декларанту була пред'явлена письмова вимога про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Оскільки документи не були подані в повному обсязі, митну вартість товару, що імпортується, визначено із застосуванням резервного методу, згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Так, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 59 МК України, митницею використана наявна у митного органу інформація щодо раніше визнаних органами митниці митних вартостей. Просить відмовити в позові.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке:

судом встановлено, що 25.09.2014 між ФОП ОСОБА_2 (покупець) та компанією Shree Ram Traders (Індія, продавець) укладено контракт № 75 (а.с.13-14), відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити, а покупець сплатити та прийняти товар походженням з Індії - «арахіс сирий у ядрах». Відповідно до базисних умов поставки (п.3.1.), відвантаження товару здійснюється товарними партіями, згідно з умовами укладених між сторонами специфікацій. Умови поставки товару - CIF Одеса (Інкотермс 2010) (п. 3.2 вказаного контракту).

Згідно з специфікацією №3 від 07.11.2014, покупець придбав у продавця арахіс сирий в ядрах розміром 50/60, урожаю 2014 року, сорту болд, в кількості 38 МТ, за ціною 1095 доларів США за одну метричну тонну. Загальна вартість товару за специфікацією 41610 доларів США (а.с.16).

01.04.2015 для митного оформлення вищевказаного товару позивач до митного поста «Запоріжжя - центральний» Запорізької митниці подав електронну митну декларацію, якій присвоєно № 112050000/2015/004778, на товар - арахіс сирий в ядра, розміром 50/60, сорту Bold, врожаю 2014 року, в кількості 38000 кг (нетто), ціна товару - 41610 доларів США. Митна вартість товару декларантом визначена за першим методом митної оцінки (за ціною угоди). Разом із декларацією позивач надав всі необхідні товаросупровідні та товаротранспортні документи на вантаж для підтвердження числового обрахунку заявленої митної вартості, відповідно до ч. 2 ст. 53 та ст. 335 МК України.

01.04.2015 позивач отримав повідомлення від митниці, що, згідно з вимогами ст. 53 МК України, орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару, містять розбіжності: 1) пунктом 4 специфікації №3 від 07.11.2014 передбачено строк відвантаження товару 15.11.2014, але, судячи з дати коносамента №565059560, відвантаження здійснено 07.02.2015, що суперечить умовам специфікації, а тому й умовам самого контракту; 2) пунктом 2 специфікації №3 від 07.11.2014 передбачено передплату в розмірі 100% вартості товару, що скалдає 41610 доларів США, але до митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті №014 від 23.03.2015 на суму 125970 долірів США, що не дає змоги впевнитись, що даний банківський платіжний документ стосується оцінюваного товару; 3) в платіжному дорученні в іноземній валюті №014 від 23.03.2015 серед інших документів в графі «Призначення платежу» зазначено специфікацію №2 від 27.10.2014 та інвойс №RAM/EXP/14-15/031 від 27.01.2015, інвойс №RAM/EXP/14-15/029 від 25.01.2015, які не стосуються оцінюваного товару, а інвойс, за яким здійснюється розрахунок, у даній графі не зазначений; 4) у інвойсі №RAM/EXP/14-15/031 від 28.01.2015 не зазначено дату специфікації, згідно з якою здійснюється поставка, що не дає змоги однозначно ідентифікувати дану поставку; 5) згідно з п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Тобто, надані документи не дають можливості перевірити та оцінити фактурну (дійсну) вартість товару та таким чином установити фактичний розмір витрат на страхування, з урахуванням яких було сформовано митну вартість товару; 6) наявні розбіжності в назві товару у інвойсі №RAM/EXP/14-15/031 від 28.01.2015 (Indian origin raw groundnut kernels bold 50/60 grop 2014) та в платіжному дорученні в іноземній валюті №014 від 23.03.2015 (ground-nut), що не дає змоги впевнитись, що даний платіжний банківський документ стосується оцінюваного товару. У зв'язку з цим позивачу необхідно було надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, а саме: 1) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 2) копію митної декларації країни відправлення; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) інші документи за бажанням декларанту.

02.04.2015 позивачем надано митниці пояснення щодо виявлених розбіжностей та додаткові документи (а.с.19). В спростування виявлених митним органом розбіжностей позивач в вказаному листі зазначає наступне: 1) щодо розбіжності про невідповідність умовам контракту дати завантаження: це жодним чином не вплинуло на формування вартості товару. Порушення контрагентом строку відвантаження товару тягне за собою його відповідальність в межах укладеного зовнішньоекономічного контракту і не змінює вартість угоди. Крім того, відомості, які містяться в коносаменті, дають змогу ідентифікувати товар із тим, який визначений контрактом і специфікацією; 2) в наданому до митного оформлення платіжному дорученні №014 від 23.03.2015 в частині призначення платежу міститься посилання на специфікацію № 3 від 07.11.2014, якою передбачено порядок та суму розрахунків. Крім того, до митного оформлення був наданий лист від ПАТ «КБ «Хрещатик» №81/07-159 від 18.03.2015 щодо розподілу оплати; 3) оскільки платіжним дорученням №014 від 23.03.2015 було одночасно здійснено оплату за специфікаціями №2 від 27.10.2014 та №3 від 07.11.2014 до контракту №75 від 25.09.2014, то відповідна інформація зазначена у графі «призначення платежу». Крім того, до митного оформлення був наданий лист від ПАТ «КБ «Хрещатик» №81/07-159 від 18.03.2015,щодо розподілу оплати; 4) стосовно, того, що в інвойсах не зазначено дату специфікації, згідно з якою здійснюється поставка - було надано лист-пояснення від постачальника товару з уточненням дати специфікації; 5) щодо відсутності відомостей про вартість страхування у наданих до митного оформлення страхових полісах №300500/21/14/ від 29.01.2015: відповідна інформація зазначена в графі Total Sum страхового поліса №300500/21/14/ від 29.01.2015 і становить 52 долари США; 6) щодо розбіжності в назвах товару в інвойсах та платіжному дорученні №014 від 23.03.2015: обсяг заповнення графи «призначення платежу» в платіжному дорученні обмежено технічними можливостями бланка платіжного доручення, тому вказано скорочену назву товару. За для однозначної ідентифікації та встановлення відповідності інвойсів та платіжного доручення в останньому зазначені номери та дати інвойсів. Також позивач надав наступні документи: 1) прай-лист виробника товару за листопад 2014 року; 2) копію митної декларації країни відправлення №7472081 від 28.01.2015; 3) висновок Запорізької ТПП №ОИ-135 від 26.03.2015; 4) лист від постачальника б/н від 01.04.2015; 5) комерційну пропозицію від іншого виробника від 06.11.2014; 6) комерційну пропозицію від іншого виробника від 10.11.2014; 7) комерційну пропозицію від іншого виробника від 18.11.2014; 8) цінову інформацію на даний товар з інтернет-ресурсу (www.zauba.com) ; 9) інформацію про стан обмінного курсу валют з офіційного джерела; 10) лист про цінову інформацію на даний товар №57 від 30.03.2014.

02.04.2015 митниця використала наявну в неї інформацію щодо раніше визнаних (визначених) митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 1,41 доларів США за кг товару (МД №112050000/2014/004354 від 25.03.2015, №508050000/2015/010762 від 26.03.2015, №807100000/2015/010064 від 31.03.2015) та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000069/1 (а.с.22). На підставі останнього відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00140 (а.с.20). В обґрунтування свого рішення митниця зазначила, що під час розгляду додатково наданих документів було встановлено наступне: згідно з загальноприйнятою світовою практикою прайс-лист має містити інформацію щодо умов продажу товару, зокрема: умови платежу, термін поставки, а у прайс-листі б/н за листопад 2014 року відстуні умови платежу за товар та термін поставки. Комерційні пропозиції містять назву товару відмінну від заявленої, що не дає можливості співвіднести їх з заявленим товаром. Також, зазначені комерційні пропозиції являють собою електронні повідомлення, витяги з електронної пошти, що не є документами, завіреними належним чином. Висновок Запорізької ТПП №ОИ-135 від 26.03.2015 містить ціновий інтервал на товар від 1020 до 1220 доларів США за т, тобто ціна на товар може бути вищою за заявлену. Цінова інформація з інтернет-ресурсу www.zauba.com надана за 24.11.2014, але ціна на товар формувалась за специфікацією №3 від 07.11.2014. Також, вищезазначена цінова інформація для порту відправлення Mundra, в той час як оцінюваний товар надійшов з порту Pipavav. Також в ціновій інформації відсутні умови поставки, на яких зазначено ціни на товар. Тобто, дана цінова інформація не може бути використана для підтвердження митної вартості оцінюваного товару. Експортна декларація країни відправлення № 7472081 від 28.01.2015 містить інформацію про ціну товару на умовах FOB, натомість заявлена партія товару відповідно до наданого коносаменту №566059560 від 07.02.2015 портом навантаження оцінюваного товару є Pipavav. В сукупності вищезазначені обставини не дають можливості впевнитись, що додатково надані документи стосуються оцінюваного товару.

Крім того, на виконання умов контракту №75 від 25.09.2014 сторонами контркту уклали специфікацію №2 від 27.10.2014 (а.с.15), згідно з якою покупець придбав у продавця арахіс сирий в ядрах розміром 50/60, урожаю 2014 року, сорту болд, в кількості 76 МТ, за ціною 1100 доларів США за одну метричну тонну. Загальна вартість товару за специфікацією 84360 доларів США.

01.04.2015 для митного оформлення вищевказаного товару позивачем до митного поста «Запоріжжя - центральний» Запорізької митниці подано електронну митну декларацію, якій присвоєно № 112050000/2015/004770 на товар - арахіс сирий в ядрах розміром 50/60, сорту Bold, врожаю 2014 року, в кількості 76000 кг (нетто), ціна товару 84360 доларів США. Митна вартість товару декларантом визначена за першим методом митної оцінки (за ціною угоди).

Разом із вищевказаною декларацією позивачем до митного оформлення надані всі необхідні товаросупровідні та товаротранспортні документи на вантаж для підтвердження числового обрахунку заявленої митної вартості, відповідно до ч. 2 ст. 53 та ст. 335 МК України.

01.04.2015 позивач отримав повідомлення від митниці, що, згідно з вимогами ст. 53 МК України, орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності: 1) п. 4 специфікації №2 від 27.10.2014 предебачено строк відвантаження товару протягом 20 днів з дати підписання специфікації (тобо не пізніше 16.11.2014), але, судячи з дати коносамента №754641016, відвантаження здійснено 07.02.2015, що суперечить умовам специфікації, а значить умовам самого контракту; 2) п. 2 специфікації №2 від 27.10.2014 передбачено передплату в розмірі 100% вартості товару, що скалдає 84360 доларів США, але до митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті №014 від 23.03.2015 на суму 125970 долірів США, що не дає змоги впевнитись, що даний банківський платіжний документ стосується оцінюваного товару; 3) в платіжному дорученні в іноземній валюті №014 від 23.03.2015 серед інших документів в графі «Призначення платежу» зазначено специфікацію №3 від 07.11.2014 та графі «додаткова інформація» зазначено інвойс №RAM/EXP/14-15/031 від 28.01.2015, який не стосуються оцінюваного товару; 4) у інвойсах №RAM/EXP/14-15/029 від 25.01.2015 №RAM/EXP/14-15/030 від 27.01.2015 не зазначено дату специфікації, згідно з якою здійснюється поставка, що не дає змоги однозначно ідентифікувати дану поставку; 5) згідно з п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, але до митного оформлення надано страхові поліси №300500/21/14/ від 29.01.2015 та №300500/21/14/ від 29.01.2015, що містять страхову схему, але не містять відомостей про вартість товарів. Тобто надані документи не дають можливості перевірити та оцінити фактурну (дійсну) вартість товару та таким чином установити фактичний розмір витрат на страхування з урахуванням яких було сформовано митну вартість товару; 6) наявні розбіжності в назві товару у інвойсі №RAM/EXP/14-15/029 від 25.01.2015 та № RAM/EXP/14-15/030 від 27.01.2015 (Indian origin raw groundnut kernels bold 50/60 grop 2014) та в платіжному дорученні в іноземній валюті №014 від 23.03.2015 (ground-nut), що не дає змоги впевнитись, що даний платіжний банківський документ стосується оцінюваного товару. У зв'язку з цим позивачу необхідно надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, а саме: 1) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 2) копію митної декларації країни відправлення; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) інші документи за бажанням декларанту.

02.04.2015 позивач надав митниці пояснення щодо виявлених розбіжностей та додаткові документи (а.с.26). В спростування виявлених митним органом розбіжностей позивач в вказаному листі зазначає наступне: 1) щодо розбіжності про невідповідність умовам контракту дати завантаження: це жодним чином не вплинуло на формування вартості товару. Порушення контрагентом строку відвантаження товару тягне за собою його відповідальність в межах укладеного зовнішньоекономічного контракту і не змінює вартість угоди. Крім того, відомості, які містяться в коносаменті, дають змогу ідентифікувати товар із тим, який визначений контрактом і специфікацією; 2) в наданому до митного оформлення платіжному дорученні №014 від 23.03.2015 в частині призначення платежу міститься посилання на специфікацію № 2 від 27.10.2014, якою передбачено порядок та суму розрахунків. Крім того, до митного оформлення був наданий лист від ПАТ «КБ «Хрещатик» №81/07-159 від 18.03.2015 щодо розподілу оплати; 3) оскільки платіжним дорученням №014 від 23.03.2015 було одночасно здійснено оплату за специфікаціями №2 від 27.10.2014 та №3 від 07.11.2014 до контракту №75 від 25.09.2014, відповідна інформація зазначена у графі «призначення платежу». Крім того, до митного оформлення був наданий лист від ПАТ «КБ «Хрещатик» №81/07-159 від 18.03.2015 щодо розподілу оплати; 4) стосовно, того, що в інвойсах не зазначено дату специфікації згідно якої здійснюється поставка. Надано лист -пояснення від постачальника товару з уточненням дати специфікації; 5) щодо відсутності відомостей про вартість страхування у наданих до митного оформлення страхових полісах №300500/21/14/ від 29.01.2015 та №300500/21/14/ від 29.01.2015: відповідна інформація зазначена в графах Total Sum вказаних страхових полісів і становить 52 долари США; 6) щодо розбіжності в назвах товару в інвойсах та платіжному дорученні №014 від 23.03.2015: обсяг заповнення графи «призначення платежу» в платіжному дорученні обмежено технічними можливостями бланка платіжного доручення, тому вказано скорочену назву товару. За для однозначної ідентифікації та встановлення відповідності інвойсів та платіжного доручення в останньому зазначені номери та дати інвойсів. Також позивач надав наступні документи: 1) прайс-лист виробника товару за жовтень 2014 року; 2) копії митних декларацій країни відправлення №7421700 від 27.01.2015 та №7471641 від 28.01.2015; 3) висновок Запорізької ТПП №ОИ-135 від 26.03.2015; 4) лист від постачальника б/н від 01.04.2015; 5) комерційну пропозицію від іншого виробника від 22.10.2014; 6) комерційну пропозицію від іншого виробника від 23.10.2014; 7) комерційну пропозицію від іншого виробника від 26.10.2014; 8) цінову інформацію на даний товар з інтернет-ресурсу (www.zauba.com) ; 9) інформацію про стан обмінного курсу валют з офіційного джерела; 10) лист про цінову інформацію на даний товар №56 від 30.03.2014.

02.04.2015 митниця використала наявну в неї інформацію щодо раніше визнаних (визначених) митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 1,41 доларів США за кг товару (МД №112050000/2014/004354 від 25.03.2015, №508050000/2015/010762 від 26.03.2015, №807100000/2015/010064 від 31.03.2015) та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000068/1 (а.с.30). На підставі вказаного рішення відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00139 (а.с.28). В обґрунтування свого рішення митниця зазначає, що під час розгляду додатково наданих документів було встановлено наступне: згідно з загальноприйнятою світовою практикою прайс-лист має містити інформацію щодо умов продажу товару, зокрема: умови платежу, термін поставки, у прайс-листі б/н за жовтень 2014 року відстуні умови платежу за товар та термін поставки. Комерційні пропозиції містять назву товару, відмінну від заявленої, що не дає можливості співвіднести їх з заявленим товаром. Також зазначені комерційні пропозиції являють собою електронні повідомлення, витяги з електронної пошти, що не є документами, завіреним в належному порядку. Висновок Запорізької ТПП №ОИ-135 від 26.03.2015 містить ціновий інтервал на товар від 1020 до 1220 доларів США за т, тобто ціна на товар може бути вищою за заявлену. Цінова інформація з інтернет-ресурсу www.zauba.com надана за 18.10.2014, але ціна на товар формувалась за специфікацією №2 від 27.10.2014. Також, вищезазначена цінова інформація для порту відправлення Mundra, в той час, як оцінюваний товар надійшов з порту Pipavav. Також, в цінові інформації відсутні умови поставки, на яких зазначено ціни на товар. Тобто, дана цінова інформація не може бути використана для підтвердження митної вартості оцінюваного товару. Експортні декларації країни відправлення № 7421700 від 27.01.2015 та №7471641 від 28.01.2015 містять інформацію про ціну товару на умовах FOB, натомість заявлена партія товару, відповідно до контракту №75 від 25.09.2014 та специфікації №2 від 27.10.2014, поставляється на умовах CIF Одеса. Також, в вищезазначених експортних деклараціях, як порт навантаження зазначено «custom house gppl p», а в наданому до них перекладі - «Mundra», а відповідно до наданого коносаменту №754641016 від 07.02.2015 портом навантаження оцінюваного товару є Pipavav. В сукупності вищезазначені обставини не дають можливості впевнитись, що додатково надані документи стосуються оцінюваного товару.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів та картам відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а згідно з ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з ч.2 статті VII ГААТ, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п'ятою ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ст.52 МК України).

Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу ч.5 ст.53 МК забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною третьою ст. 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз положень ч.3 ст. 53, ч.ч.1,2,5 ст. 54, ст. 58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Судом встановлено та не заперечується представником відповідача, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару №112050000/2015/004770 від 01.04.2015, № 112050000/2015/004778 від 01.04.2015 були подані всі документи, передбачені ч 2 ст. 53 МК України.

Проте, при перевірці правильності визначення митної вартості товару Запорізькою митницею встановлено, що документи, які надані до митного оформлення товару, містять розбіжності.

Щодо встановлених митницею розбіжностей в документах, наданих при оформленні ВМД №112050000/2015/004770 від 01.04.2015 та №112050000/2015/004778 від 01.04.2015, суд зазначає таке: порушення продавцем строків поставки товару за контрактом №75 від 25.09.2014 та специфікаціями №3 від 07.11.2014 й №2 від 27.10.2014 не тягне за собою змін в вартості такого товару, така розбіжність в належній даті поставки та даті фактичної поставки жодним чином не впливає на числове значення заявленої митної вартості, а тому підстав для витребування додаткових документів для спростування такої розбіжності у митниці не було.

Щодо розбіжностей в платіжному дорученні №014 від 23.03.2015 суд зазначає, що вказаним платіжним дорученням було вчинено оплату за постачання товару за специфікаціями № 2 від 27.10.2014 та №3 від 07.11.2014, зазначене платіжне доручення містить всі дані про контракт, специфікації та інвойси, на підставі яких здійснювалося постачання, за яке здійснюється оплата.

Склавши дві суми по даним специфікаціям, виходить сума, зазначена в платіжному дорученні. Суд не приймає до уваги покликання відповідача на неповне найменування товару, зазначене в платіжному дорученні, з вищевикладених підстав.

Наданий позивачем на вимогу митного органу та досліджений в судовому засіданні лист від постачальника щодо уточнення дати специфікації в інвойсах повністю спростовує таку розбіжність (а.с.37). При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що дана розбіжність не впливає на формування ціни оцінюваного товару.

Також розбіжності, виявлені митним органом в страхових полісах, в судовому засіданні встановлені не були - всі страхові поліси в графах «Total Sum» містять інформацію щодо ціни страхування у розмірі 52 доларів США.

Щодо розбіжностей, виявлених в додатково наданих документах, суд вважає за необхідне зазначити, що усі додатково надані документи не є документами, виявлення розбіжностей в яких дає митниці право відмовляти в прийнятті митної декларації та приймати рішення про коригування митної вартості, оскільки надання цих документів не передбачено частиною 2 ст. 53 МК України.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митниці обґрунтованих сумнівів відносно непідтвердження чи невизначеності кількісно і достовірно та/або відсутності хоча б однієї із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 МК України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення, згідно з ч. 2 ст. 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв'язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

У судовому засіданні представником відповідача, відповідно до ст.71 КАС України, не доведено наявність обставин, визначених ч. 3 ст. 53 МК України, для витребування додаткових документів.

Отже, витребування митницею додаткових документів здійснено за відсутності визначених законом правових підстав. Тому неподання або подання декларантом додатково запитаних документів не в повному обсязі не створює наразі для позивача негативних наслідків, оскільки разом із деклараціями митної вартості подані всі передбачені ч. 2 ст. 53 МК України документи, які давали змогу митниці достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів.

Проте, слід все ж таки зазначити, що, не дивлячись на відсутність у митниці правових підстав для витребування у декларанта додаткових документів, позивач все ж таки подавав додаткові документи для підтвердження числового обрахунку заявленої митної вартості, а також письмові пояснення. Вказані документи в повному обсязі виконують вимоги митниці щодо подання додаткових документів та висновків щодо ціни товару, проте вони не були прийняті до уваги.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування, що встановлено частинами першою, другою статті 55 МК України.

В оскаржуваних рішеннях зазначено, що митну вартість визначено за додатковим методом на підставі наявної у митного органу інформації.

Частина друга статті 64 МК України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті (при застосуванні резервного методу), повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Відповідно до ч. 1 ст. 33 МК України, інформаційні ресурси митних органів складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Їх використання для здійснення митного контролю обумовлене МК України.

Проте, за загальним правилом формально інший рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення сам по собі не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

В силу приписів ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карткок відмови в прийнятті митної декларації.

З огляду на вищевикладені норми права та фактичні обставини справи суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці підлягає 182,7 гривень судового збору (платіжне доручення №308 від 10.08.2015 на 146,1 гривень (а.с.10) та №328 від 31.08.2015 на 36,6 гривень (а.с.82).

Керуючись ст.ст.17,158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00140 та рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000069/1 від 02.04.2015 Запорізької митниці ДФС .

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112050000/2015/00139 та рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000068/1 від 02.04.2015 Запорізької митниці ДФС.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС судові витрати у розмірі 182 (сто восьмидесяти двох) гривень 70 копійок.

Постанова може бути оскаржена у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Запорізький окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання постанови у повному обсязі шляхом подання апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, що її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Матяш