Справа № 2а-985/11/0970
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2011-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2011 р. Справа № 2a-985/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Біньковської Н.В.

при секретарі судового засідання Скорій Н.Д.,

за участю сторін:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Кредобанк»про визнання дій незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2011 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся в суд з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Кредобанк», про визнання дій державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження №24827713 незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №24827713 від 25.02.2011 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскільки, ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 21.12.2010 року порушено справу про банкрутство ОСОБА_6 „Гурман-плюс та 30.12.2010 року введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції незаконно, в порушення вимог ст.26 Закону України „Про виконавче провадження, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №24827713 за виконавчим написом нотаріуса, вчиненого на підставі іпотечного договору, укладеного між ВАТ „Кредобанк та позивачем, відповідно до якого позивач є майновим поручителем ТОВ „Гурман-Плюс за кредитним договором укладеного між ВАТ „Кредобанк та ТОВ „Гурман-Плюс. Вважає, що за таких обставин державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження. Також зазначає, що державним виконавцем безпідставно заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, оскільки згідно договору іпотеки ОСОБА_5 поручався виключно адміністративно-виробничими приміщеннями та земельною ділянкою, звернення стягнення на які передбачено виконавчим написом нотаріуса.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Суду пояснив, що підстави для відмови у відкритті провадження відсутні. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи на стороні відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Просила в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2011 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_7В у відповідності до ст.87 Закону України „Про нотаріат, пункту 1 Переліку документів, за яким стягнення стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, видано виконавчий напис №293 про звернення стягнення на нерухоме майно адміністративно-виробничі приміщення, що складаються з адміністративно-складських приміщень площею 1348,7 кв.м., гаражу площею 315,1 кв.м., розташованих за адресою вул.Галицька, буд.60, с.Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області та земельної ділянки площею 0,5551 га, розташованої за цією ж адресою, яке на праві власності належить ОСОБА_5, та яке було передано в іпотеку ВАТ „Кредобанк, правонаступником якого є ПАТ „Кредобанк, на підставі договору іпотеки від 19.08.2009 року і договору про внесення змін до договору іпотеки від 20.05.2010 року. Виконавчий напис набрав законної сили 14.02.2011 року.

25.02.2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Тисменицького районного управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання вказаного виконавчого напису, накладено арешт на адміністративно-виробничі приміщення, що складаються з адміністративно-складських приміщень загальною площею 1348,7 кв.м., які знаходяться за адресою: Івано-Франківська область, Тисменцький район, с.Ямниця, вул.Галицька (вул.Радянська), буд.№60; земельну ділянку площею 0,5551 га, цільове-призначення для обслуговування адміністративно-виробничих приміщень, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, Тисменцький район, с.Ямниця, вул.Галицька, буд.№60, що належить ОСОБА_5 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу. Арешт накладено з моменту надходження постанови.

Відповідно до положень ст. 87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно із ст.90 даного Закону стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

При цьому, суд зазначає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на час їх виникнення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.3 Закону України Про виконавче провадження державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі документи, зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

Частинами 1, 2 та 6 статті 24 даного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону його відчуження.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис від 14.02.2011 року предявлено до виконання згідно заяви ПАТ „Кредобанк про відкриття виконавчого провадження 15.02.2011 року, тобто протягом року з дня його вчинення.

Відповідно до ст.11 Закону України Про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобовязана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обовязки, передбаченні рішенням) або утриматися від їх вчинення.

Стаття 26 Закону України Про виконавче провадження встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону; якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або підвідомчістю виконання рішення; якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 19 цього Закону; наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження.

З наведеного вбачається, що підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження у державного виконавця не було, оскільки виконавчий напис нотаріуса подано до органу державної виконавчої служби за місцем виконання у передбачений законом строк, а також відповідно до вимог, встановлених чинним законодавством.

А тому суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2011 року.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідач повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження, оскільки стосовно ОСОБА_6 „Гурман-плюс порушено справу про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ОСОБА_6 „Гурман-плюс, так як зазначена обставина не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження і боржником по виконавчому напису нотаріуса є саме ОСОБА_5 , а не ОСОБА_6 „Гурман-плюс.

Відповідно до ст.5 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Стаття 52 Закону України Про виконавче провадження встановлює порядок звернення стягнення на заставлене майно, згідно положень якої стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України Про іпотеку.

Згідно статті 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Особливості звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса або за рішенням суду встановлені статтею 62-1 Закону України Про виконавче провадження, якою передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки і його реалізація для задоволення вимог іпотекодержателя здійснюються відповідно до умов іпотечного договору. На майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати". У разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса на нотаріально посвідчених примірниках іпотечного договору та договору про іпотечний кредит чи на нотаріально посвідчених копіях цих документів або за рішенням суду орган державної виконавчої служби здійснює реалізацію предмета іпотеки в порядку, встановленому іпотечним договором. Відчуження предмета іпотеки здійснюють органи державної виконавчої служби.

Порядок здійснення арешту та вилучення майна боржника встановлений статтею 55 Закону України Про виконавче провадження, якою встановлено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність п.5 постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2011 року в частині заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу, оскільки заборона відчуження може бути оголошена на арештоване майно, а в даному випадку-на предмет іпотеки.

Стосовно судових витрат, то відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а відтак на користь позивача підлягають стягненню 1 грн. судового збору.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п.5 постанови про відкриття виконавчого провадження №ВП 24827713 від 25.02.2011 року в частині заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1,00 грн. понесених судових витрат.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя /підпис/ ОСОБА_8

Постанова складена в повному обсязі 08.04.2011 року.