Справа № 812/396/15
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/396/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шембелян В.С.,

при секретарі судового засідання: Олійник О.А.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Луганського міського центру зайнятості до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційна служба Луганського міського управління юстиції про стягнення незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 38973,39 грн,-

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Луганського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартості наданих соціальних послуг у розмірі 38973,39 грн. на підставі наказу позивача від 26.04.2013, №37-б про повернення коштів.

З матеріалів, доданих до позовної заяви та даних комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що тотожній позов від 27.05.2013 вже перебував на розгляді Луганського окружного адміністративного суду (справа №812/4882/13-а), ухвалою Вищого адміністративного суду від 06.02.2014 в справі №К/800/43653/13 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19.06.2013 про відмову в задоволенні позовних вимог та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.08.2013 року скасовано, оскільки недоліки розгляду справи в попередніх інстанціях унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного її вирішення, справу направлено на новий розгляд. 07 березня 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду з Вищого адміністративного суду України на новий розгляд надійшла вказана адміністративна справа. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2014 року прийнято до провадження вищезазначену адміністративну справу та призначеного до судового розгляду. Ухвалою від 19 червня 2014 року зупинено провадження у справі, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів до 03 вересня 2014 року.

Однак, судовий розгляд вказаної справи не закінчено, рішення по суті не прийнято, оскільки орієнтовано у період з 17 липня 2014 року по 30 липня 2014 року внаслідок протиправних дій невідомих осіб відбулося захоплення адміністративної будівлі Луганського окружного адміністративного суду, у зв'язку з чим з володіння суду вибули всі адміністративні справи, у тому числі й справа за № 812/4882/13-а.

Представник позивача у судове засідання не прибув. Через канцелярію суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся. Відповідно до листа т.в.о. директора ЛД УДППЗ «Укрпошта» від 20 липня 2015 року № 465 УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти у Луганській області до/з: міст обласного значення: Луганськ, Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов; районів: Антрацитівський, Краснодонський, Лутугинський, Перевальський, Свердловський, Слов`яносербський.

З урахуванням зазначеного листа, повідомлення відповідача відбувалось шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Луганського окружного адміністративного суду інформації щодо відкриття провадження, повідомлення про виклик в судове засідання.

Надіслати відповідачу, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1, копії ухвали, повістки про виклик до суду поштовою кореспонденцією не має можливості.

Альтернативні засоби зв'язку з відповідачем, суду не відомі, інший спосіб повідомлення відсутній.

Тому суд вважає, що відповідач, який не прибув у судове засідання повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, надіслав листа, в якому зазначив, що надати суду матеріали реєстраційної справи відносно ОСОБА_1, а також інформацію, чи подавалися відповідачем документи для припинення її підприємницької діяльності неможливо, оскільки знаходяться на території проведення антитерористичної операції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 перебувала на обліку як безробітна в Луганському міському центрі зайнятості з 01.07.2009 по 28.06.2010 та з 11.07.2012 по 23.04.2013 (а.с. 5-10).

Так, 01.07.2009 відповідач звернулась до Луганського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій зазначила, що не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, в тому числі на пільгових умовах та на пенсію за вислугу років (а.с.7). 29.06.2010 відповідача було знято з обліку у зв'язку з працевлаштуванням (а.с.5).

Між Луганським МЦЗ та ТОВ "Лугекобуд" 14.06.2010 укладено договір №01-03-116/10 на підвищення кваліфікації за напрямком "Організаційні основи трудових відносин на підприємствах" в період з 22 червня 2010 по 24.06.2010 щодо ОСОБА_1 (а.с.14-15).

У період перебування на обліку в Центрі зайнятості з 01.07.2009 по 28.06.2010 на підставі заяви від 22.06.2010 ОСОБА_1 було направлено на навчання з курсу "Організаційні основи трудових відносин на підприємствах" до ТОВ "Лугекобуд", у зв'язку з чим їй була нарахована та виплачена матеріальна допомога в період професійного навчання за період з 22.06.2010 по 24.06.2010 у сумі 55,00 грн. (а.с. 12, 13, 16).

Позивач була працевлаштована за договором №01-07-167/10 від 25.06.2010 про надання дотації ПП «Лугекобуд», де працювала на посаді секретаря з 29.06.2010 року по 26.06.2012 року з встановленим окладом 1500,00 грн. (а.с. 17-18).

Витрати Луганського МЦЗ по відшкодуванню витрат роботодавця ПП «Лугекобуд» за договором про надання дотації на створення додаткового робочого місця від 25.06.2010 року №1201-07-167/10 за період з 29.06.2010 року по 28.06.2011 року склали 24517,28 грн. (а.с. 20).

11.07.2012 відповідач звернулась до Луганського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій зазначила, що не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, в тому числі на пільгових умовах та на пенсію за вислугу років (а.с.10). 23.04.2013 року відповідача було знято з обліку (а.с. 8).

У період перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач отримала допомогу по безробіттю та вказані соціальні послуги: за період з 11.07.2009 року по 28.06.2010 року у сумі 5852,05 грн. (а.с. 23); за період з 11.07.2012 року по 06.04.2013 року у сумі 33121,34 грн. (а.с. 20).

Таким чином, загальна сума наданих позивачу соціальних послуг та допомоги по безробіттю за весь період з 11.07.2009 по 06.04.2013 є 38973,39 грн. (5852,05 грн. + 33121,34 грн.).

Листом УПФУ Жовтневому районі м. Луганська №1601/03-20 від 21.02.2013 Луганський МЦЗ повідомлено про отримання від державного реєстратора повідомлення про рішення засновників (учасників) фізичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення фізичної особи та повідомлення про внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи - підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності ОСОБА_1 (а.с.19).

10 квітня 2013 року працівниками Луганського міського центру зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", яким встановлено, що на дату реєстрації як безробітна ОСОБА_1 мала свідоцтво про державну реєстрацію як фізична особа-підприємець, не надала своєчасно інформацію, яка впливає на умови перебування на обліку, як безробітного, згідно п. 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", незаконно одержала статус безробітного, матеріальні виплати на випадок безробіття за період з 11.07.2009 по 28.06.2010, з 11.07.2012 по 10.04.2013 та соціальні послуги, а саме, була працевлаштована за договором про надання дотації ПП "Лугекобуд" з 29.06.2010 (а.с. 21).

26 квітня 2013 року позивачем прийнято наказ №37-б, яким запропоновано відповідачу повернути виплачені їй кошти в добровільному порядку(а.с.24).

Повідомлення про необхідність повернення коштів в добровільному порядку від 29.04.2013 №1/09-2109 та копія вказаного наказу вручені відповідачу під особистий підпис 29.04.2013 (а.с.25).

Однак, як встановлено рішенням Вищого адміністративного суду від 06.02.2014 в справі №К/800/43653/13, вказані кошти відповідач позивачу не повернула (а.с.28).

Як вбачається з спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.07.2015 датою державної реєстрації фізичної особи-підприємця відповідача є 19.02.2002. Датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності відповідача є 17.10.2013. Підставою припинення підприємницької діяльності відповідача є судове рішення про припинення підприємницької діяльності відповідача у зв'язку з неподанням протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.05.2008, 24.05.2008 в справі №2а-3128/08. Місцезнаходження реєстраційної справи: Реєстраційна служба Луганського міського управління юстиції Луганської області (а.с.49).

Згідно з витягом з сайту Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, дата державної реєстрації фізичної особи-підприємця відповідача є 19.02.2002, дата внесення вказаного запису до реєстру - 01.10.2012, дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця 17.10.2013; дата взяття на облік відповідача в головному управління регіональної статистики - 02.10.2012, дата зняття з обліку - 18.10.2013; дата взяття відповідача на облік в ДПІ у Жовтневому р-ні м. Луганська ГУ Міндоходів у ЛУГА як платника податків - 17.09.2002, як платника єдиного внеску - 29.09.2002, дата зняття з вказаних обліків - 18.10.2013 (а.с.76).

Надаючи оцінку листу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська від 21.02.2013 №1601/03-20, яким повідомлено позивача про прийняття відповідачем рішення про припинення підприємницької діяльності, як доказу в справі, суд приходить до таких висновків (а.с.19).

Саме зазначений лист став підставою для порушення службового розслідування стосовно відповідача. Він містить зведену інформацію щодо 16 осіб, про яких Управлінню Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська було повідомлено державним реєстратором щодо внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи-підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності.

Оскільки зазначений лист не є безпосереднім носієм інформації з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, містить зведену, узагальнену інформацію щодо 16 осіб, тому суд вважає його неналежним доказом щодо підтвердження інформації стосовно підстав та дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності відповідача.

Тому, на підставі зазначених вище витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців суд вважає встановленим той факт, що відповідач мала статус фізичної особи-підприємця з 19.02.2002 по 17.10.2013, тобто протягом всього часу перебування її на обліку в установі позивача як безробітної особи з 01.07.2009 по 28.06.2010 та з 11.07.2012 по 23.04.2013. Припинення її підприємницької діяльності відбулося на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14.05.2008, 24.05.2008 в справі №2а-3128/08, однак, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності відповідача відбулася - 17.10.2013 (а.с.49).

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Підпунктом «б» пункту 3 статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України «Про особисте селянське господарство».

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. У разі неможливості надати підходящу роботу безробітному може бути запропоновано пройти професійну перепідготовку або підвищити свою кваліфікацію.

Відповідно до статті 7 Закону України № «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 2 березня 2000 року № 1533-ІІІ серед видів соціальних послуг, які надаються безробітним, також є

-професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях;

-надання роботодавцям, які працевлаштовують громадян, зазначених у частині першій статті 14 Закону України "Про зайнятість населення", компенсації відповідно до статті 26 Закону України "Про зайнятість населення";

-пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних; фінансування організації оплачуваних громадських робіт для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно p ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. № 307, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин.

Відповідно до пункту 6 спільного наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62 «Про затвердження Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним» (далі Порядок № 60/62) у разі встановлення центрами зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Наказом Луганського міського центру зайнятості №37-б від 26.04.2013 ОСОБА_1 запропоновано повернути у добровільному порядку суму виплаченого матеріального забезпечення Лист повідомлення та копію наказу відповідач отримала 29.04.2013. На рахунок Луганського міського центру зайнятості вказані кошти не повернула.

Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення ОСОБА_1 вимог статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», оскільки відповідач не повідомила центр зайнятості під час постановлення на облік 01.07.2009 та 11.07.2012 як безробітної особи, що вона є фізичною особою - підприємцем з 16.09.2002 року. За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 38973,39 грн. суд вважає обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивачу про підприємницьку діяльність відповідача стало відомо лише 28.02.2013 з листа Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська від 21.02.2013 №1601/03-20 (а.с.19), тому він своєчасно з дотриманням вимог ст. 99 КАС України звернувся до суду з тотожнім позовом від 27.05.2013. Справа за вказаним позовом була втрачена судом у зв'язку з проведенням АТО, тому суд вважає це поважною причиною пропуску звернення до суду позивачем з цим позовом.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки позивач на час звернення до суду,звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 9, 10, 11, 17, 18, 71, 94, 100, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Луганського міського центру зайнятості до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційна служба Луганського міського управління юстиції про стягнення незаконно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 38973,39 грн - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2 на користь Луганського міського центру зайнятості (, адреса: вул.Леніна, 132, смт.Біловодськ, Луганська область, 92800) незаконно отримане матеріальне забезпечення на випадок безробіття у розмірі 38973,39 грн. (тридцять вісім тисяч дев'ятсот сімдесят три гривні 39 копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова складена у повному обсязі 16 листопада 2015 року.

Суддя В.С. Шембелян