Справа № 804/14161/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
при секретарі Ломідзе Д.Г.
представника позивача Зоріної О.М.,
представника відповідача Путря А.П.,
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити із викладених у ньому підстав.
Вивчивши доводи позову та заперечень, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
В період з 16.02.2015 р. по 06.03.2015 р., згідно з затвердженим планом - графіком проведення планових документальних перевірок на 1 квартал 2015 року, у відповідності до п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, службовими особами ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «МН-Строй» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.
За результатами перевірки, складено акт перевірки № 09/2205/35607571 від 16.03.2015 р. (в.с. 30-32), за висновками якого встановлено порушення п. 3.5 гл. 3, п. 5.8 гл. 5, п.7.24 гл. 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Національного банку України від 15.12.2004 р. № 637.
- видатковий касовий ордер № 19 від 18.03.2013 р. не підтверджений підписом одержувача готівки у сумі 2575,00 грн.;
- видатковий касовий ордер № 98 від 28.11.2013 р. не підтверджений підписом одержувача готівки в сумі 1900,00 грн.;
- видатковий касовий ордер № 63 від 23.08.2013 р. без зазначення дати отримання готівки в сумі 1900,00 грн.;
- видатковий касовий ордер № 89 від 22.10.2013 р. без зазначення дати отримання готівки в сумі 5200,00 грн.;
- видатковий касовий ордер № 66 від 27.08.2013 р. без зазначення дати отримання готівки в сумі 1400,00 грн.;
- видатковий касовий ордер № 38 від 31.05.2013 р. без зазначення дати отримання готівки в сумі 3400,00 грн.;
- видатковий касовий ордер № 52 від 29.07.2013 р. без зазначення дати отримання готівки в сумі 9400,00 грн. (с. 127 Акта перевірки).
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі такого висновку спірного акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Суд зазначає, що пунктом 3.1 глави 3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ України від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637) передбачено, що касові операції оформлюються ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням платіжних карток, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.
Відповідно до п. 3.5 гл. 3 Положення № 637, у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа.
У свою чергу, приймання одержаної з банку готівки в касу та видача готівки з каси для здавання її до банку, або для інших цілей, оформлюються відповідними касовими ордерами (прибутковим або видатковим) з відображенням такої касової операції в касовій книзі (п. 3.7 глави 3 Положення № 637).
Зміст наведених положень у їх системному зв'язку свідчить про те, що при оцінці питання дотримання позивачем порядку ведення касових операцій визначальне значення має встановлення факту видачі або отримання (повернення) готівкових коштів, а не тільки правильність складання відповідних документів.
З наданих до суду 29.04.2015 р. позивачем доказів вбачається, що:
18.03.2013 р. головним бухгалтером ОСОБА_3 було складено видатковий касовий ордер на видачу готівкових коштів з каси підприємства для придбання спецодягу керівнику підприємства ОСОБА_4 в розмірі 2575,00 грн. до якої залучено відомость на виплату грошей № 1ПП від 18.03.2013 р. підписана одержувачем (а.с. 7-8);
- 28.11.2013 р. головним бухгалтером ОСОБА_3 було складено видатковий касовий ордер на виплату коштів на відрядження на суму 1900,00 грн. до якого залучена відомість на виплату грошей № 8П від 28.11.2013 р. на загальну суму 1900,00грн., яка підписана одержувачем ОСОБА_4 (а.с. 9-10);
- 23.08.2013 р. головним бухгалтером ОСОБА_3 було складено видатковий касовий ордер на видачу позики по договору позики від 22.08.2013 р. № 22/08 ОСОБА_5 на суму 8000,00 грн. до якого залучена відомість на виплату грошей № 4П від 23.08.2013 р. на загальну суму 8000,00 грн., яка підписана одержувачем ОСОБА_5 (а.с. 11-12);
- 22.10.2013 р. головним бухгалтером ОСОБА_3 було складено видатковий касовий ордер на видачу готівкових коштів на відрядження на суму 5200,00 грн. до якого залучена відомість на виплату грошей № 7П від 22.10.2013 р. на загальну суму 5200,00 грн., яка підписана одержувачем ОСОБА_6 (а.с. 13-14);
- 27.08.2013 р. головним бухгалтером ОСОБА_3 було складено видатковий касовий ордер на видачу готівкових коштів на відрядження на суму 1400,00 грн. до якого залучена відомість на виплату грошей № 6П від 27.08.2013 р. на загальну суму 1400,00 грн., яка підписана одержувачем ОСОБА_7 (а.с. 15);
- 31.05.2013 р. головним бухгалтером ОСОБА_3 було складено видатковий касовий ордер на видачу готівкових коштів на відрядження на суму 3400,00 грн. до якого залучена відомість на виплату грошей № 2П від 31.05.2013 р. на загальну суму 3400,00 грн., яка підписана одержувачем ОСОБА_7 (а.с. 18-19);
- 29.07.2013 р. головним бухгалтером ОСОБА_3 було складено видатковий касовий ордер на видачу готівкових коштів на відрядження на суму 9400,00 грн. до якого залучена відомість на виплату грошей № 3П від 29.07.2013 р. на загальну суму 9400,00 грн., яка підписана одержувачем ОСОБА_8 (а.с. 2-19).
Тобто, в ході розгляду справи встановлено факт отримання грошових коштів із каси ТОВ «МН - Строй» та видачу їх працівникам підприємства у вигляді витрат на відрядження, витрат на придбання спецодягу, витрат на виплату позики у день оформлення видаткових касових ордерів.
Згідно пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Абзацем 2 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95 встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день.
Суд також вважає, що відповідачем порушені строки, протягом яких до господарюючого суб'єкта можуть бути застосовані адміністративно - господарські санкції.
Так, за своєю суттю передбачена статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95, фінансова санкція є адміністративно-господарською санкцією, а тому її застосування регулюється нормами глави 27 ГК України.
При цьому, адміністративно-господарська санкція як захід організаційно-правового або майнового характеру застосовується уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, а отже, встановлений статтею 250 ГК строк адміністративно-господарської санкції застосовується при її реалізації.
Згідно зі статтею 238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Статтею 239 ГК України передбачено, що однією із адміністративно-господарських санкцій може бути адміністративно-господарський штраф, який стягується із господарюючого суб'єкта до державного бюджету за порушення визначених законодавством України правил здійснення господарської діяльності.
Строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 250 ГК України, відповідно до частини першої якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Зі змісту цієї статті випливає, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб'єктів господарювання за порушення зазначеними суб'єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.
Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку про те, що при виявленні факту вчинення суб'єктом господарювання порушення норм з регулювання обігу готівки (перевищення ліміту каси) податковий орган, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною першою статті 250 ГК. Закінчення будь-якого зі встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.
Правова позиція щодо застосування до спірних відносин статті 250 ГК України висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 лютого 2007 року № 21-713во06, 15 вересня 2009 року № 21-558во09, 27 травня 2014 року № 21-126а14, 04 листопада 2014 р. № 21-466а14.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до норм ч. 1 ст. 94 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України , суд, -
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева