Справа № 816/1774/15
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 р.Справа № 816/1774/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Форвард" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.08.2015р. по справі № 816/1774/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКОТЕК"

до Державного реєстратора реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиціії ОСОБА_2 , Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби ОСОБА_3 , Державної реєстраційної служби України , Міністерства юстиції України, третя особа Публічне акціонерне товариство "Банк Форвард"

про визнання дій протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вікотек", звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 (далі відповідач 1), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_3 (далі відповідач 2), Державної реєстраційної служби України (далі відповідач 3), Міністерства юстиції України (далі відповідач 4), третя особа: Публічне акціонерне товариство "Банк Форвард", в якому просив суд визнати реєстраційні дії державного реєстратора протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Полтавська область, місто Миргород, вулиця Гоголя, будинок 72 (індексний номер 18973879 від 30 січня 2015 року 12:13:50, номер запису про право власності 8562681 від 26 січня 2015 року 15:41:01).

Постановою Полтавського адміністративного суду від 28.08.2015 року аміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікотек" задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 січня 2015 року № 18973879, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення, що розташований за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вулиця Гоголя, 72, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард" (податковий номер 34186061). У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Третя особа, не погодившись із судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Полтавського адміністративного суду від 28.08.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, третя особа посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права, а саме, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, що призвело до неправильного вирішення справи. Вказує також, що суд першої інстанції безпідставно зробив висновок про те, що третьою особою не було надано належним чином завірену копію письмової вимоги про усунення порушень та належних доказів на підтвердження її надсилання/отримання позивачем.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 23.11.2015 року представник позивача, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу третьої особи - без задоволення.

Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 26.09.2006 року за ТОВ Вікотек зареєстровано право власності на магазин за адресою: Полтавська область, м. Миргород, 72, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 08.09.2006, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_4 Стандарт" (Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вікотек" (Іпотекодавець), що діє в якості майнового поручителя за виконання зобов'язань Публічним акціонерним товариством "Світ Електроніки" (Позичальник), укладено договір іпотеки № 014-7 від 12.08.2011 року, за умовами якого Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 15.07.2011 № 005-3 передає Іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, магазин, загальною площею 244,8 кв. м., що знаходиться за адресою: Полатвська область, місто Миргород, вулиця Гоголя, будинок за номером 72.

Обтяження на підставі договору іпотеки від 12.08.2011 зареєстровано у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 12.08.2011, про що свідчать відомості з вказаного реєстру.

Відповідно до змін і доповнень до Статуту Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 Стандарт (ідентифікаційний код 34186061), зареєстрованих 07.10.2014, Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард" (ідентифікаційний код 34186061) є правонаступником усіх прав та обовязків Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 Стандарт.

26 січня 2015 року Публічним акціонерним товариством "Банк "Форвард" подано до Реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права приватної власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Миргородський район, м. Миргород, вул. Гоголя, 72. Вказану заяву зареєстровано у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.01.2015 за реєстраційним номером 9921564.

Згідно матеріалів реєстраційної справи, посвідчена копія якої залучена відповідачем - державним реєстратором реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 - до матеріалів справи, в ній перебувають наступні документи: заява про державну реєстрацію права та їх обтяжень № 9921564 від 26 січня 2015 року, платіжні доручення № 2114080 та № 2114087 від 22.01.2015, довіреність від 22 січня 2015 року № 07-37-15, копія паспорту ОСОБА_5, дублікат картки фізичної особи - платника податків, свідоцтво від 09 січня 2015 року № 33, договір іпотеки № 014-7 від 12 серпня 2011 року, картка прийому заяви № 18856032 від 26 січня 2015 року, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18973879 від 30 січня 2015 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, картка прийому заяви № 18856032.

Згідно картки прийому заяви № 18856032 до заяви ПАТ "Банк Форвард" про державну реєстрацію права додано договір іпотеки серія та номер: 014-7, виданий 12.08.2011, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6

30 січня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_3 за результатами розгляду заяви із реєстраційним номером 9921564 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18973879, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, 72, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство "Банк "Форвард" (податковий номер 34186061) (а. с. 63).

Не погоджуючись із реєстраційними діями Державного реєстратора реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, а також рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.01.2015 № 18973879, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №18973879 від 30.01.2015 прийнято без дотримання вимог Закону № 1952-IV та Порядку № 868, без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття такого рішення, а відтак підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV) .

За змістом частини 13 статті 15 Закону № 1952-IV порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

На виконання вимог Закону постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок № 868).

Відповідно до пункту 36 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону № 1952-IV обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно; право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; інші речові права відповідно до закону; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Наказом Міністерства юстиції України "Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб" від 02 квітня 2013 року № 607/5 встановлено, що у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру, заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають, зокрема, на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до цього наказу.

Згідно із пунктами 3 -5 Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, який є додатком до наказу Міністерства юстиції України від 02 квітня 2013 року № 607/5 (надалі - Порядок № 607/5), протягом одного робочого дня з дати прийняття заяви орган державної реєстрації прав забезпечує виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування оригіналів документів, що подаються для проведення державної реєстрації прав, та копій документів, що пред'являються для державної реєстрації прав, засвідчені в установленому порядку та розміщення у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи те, що заяву щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно ПАТ Банк Форвард подано на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, державним реєстратором реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 прийнято заяву і документи та у відповідності до вимог Порядку 607/5 передано заяву № 9921564 із сканкопіями документів до Державної реєстраційної служби України для прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно Укрдержреєстру рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Оскільки будь-яких неправомірних реєстраційних дій, державним реєстратором реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 не вчинялося, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог позивача в цій частині позовних вимог.

За результатами розгляду заяви із реєстраційним номером 9921564 рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18973879 від 30.01.2015 прийнято державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України ОСОБА_3 (а. с. 63).

Задовольняючи адміністративний позов в іншій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності дій щодо здійснення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю та правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 19 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.3 ст.17 Закону № 1952-IV).

За змістом частини 2 статті 9 Закону № 1952-IV державний реєстратор, серед іншого: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом (ч.7 ст.16 вказаного Закону № 1952-IV).

Отже, за вимогами Закону № 1952-IV та Порядку № 868 підставою для проведення державної реєстрації перш за все є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Банк Форвард" звернувся із заявою про реєстрацію права власності на майно, передане йому в іпотеку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 № 898-IV іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із частиною 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За змістом статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Отже, законодавцем чітко передбачений порядок набуття права власності на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання по договору перед Іпотекодержателем.

Відповідно до пункту 4.2.3 договору іпотеки нерухомого майна від 12.08.2011 № 014-7 у разі невиконання/неналежного виконання Позичальником умов Основного зобов'язання або Іпотекодавцем умов цього Договору, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, відповідно до пункту 1.3 цього Договору переважно перед іншими кредиторами.

Пунктом 4.2.5 договору визначено обставини, за яких Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязань за договором кредиту у повному обсязі, незалежно від терміну виконання зобовязань, а якщо його вимогам не буде задоволена звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі.

Вказаним пунктом встановлено, що при настанні зазначених обставин, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та Позичальнику письмову вимогу щодо усунення порушень у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. У випадку, якщо протягом тридцяти днів вимога Іпотекодержателя про усунення порушень зобов'язань за Договором кредиту та/або цим Договором залишається без задоволення, Іпотекодержатель має право розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцятиденного строку вважається дата відправлення листа Іпотекодавцю та Позичальнику, зазначена на квитанції, яка надається Іпотекодержателю відділенням поштового зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення.

Пунктом 46 Порядку № 868 встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові з доказами її надсилання.

У картці прийому заяви № 18856032 від 26.01.2015 вказаний документ також не зазначено.

Під час апеляційного розгляду справи представник позивача заперечував факт отримання від ПАТ "Банк Форвард" письмової вимоги про усунення порушень щодо виконання зобов'язань.

На підтвердження факту отримання позивачем вказаної вимоги третьою особою надано до суду копії свідоцтв від 09.01.2015 № 32 та № 33, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Посилання апелянта на вказані свідоцтва, як на доказ направлення вимог, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Згідно із статтею 84 Закону України Про нотаріат від 02.09.1993 № 3425-ХІІ нотаріус передає заяви громадян, підприємств, установ та організацій іншим громадянам, підприємствам, установам і організаціям, якщо вони не суперечать закону та не містять відомостей, що порочать честь і гідність людини. Заяви передаються поштою із зворотним повідомленням або особисто адресатам під розписку. Заяви можуть передаватися також з використанням технічних засобів.

На прохання особи, що подала заяву, їй видається свідоцтво про передачу заяви.

Пунктами 4.2. 4.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5, визначено, що у свідоцтві про передачу заяви викладається зміст одержаної на заяву відповіді або зазначається, що відповідь у встановлений у заяві строк не надійшла. Передача заяви та видача свідоцтва про передачу заяви є самостійними нотаріальними діями і реєструються в реєстрі нотаріальних дій під окремими номерами.

Відтак, свідоцтво нотаріуса про передачу заяви, в якій викладені вимоги, підтверджує лише факт передачі такої заяви, однак не може прирівнюватися до завіреної копії вимоги, як окремого документа.

Таким чином, подання ПАТ Банк Форвард державному реєстратору свідоцтв нотаріуса від 09.01.2015 № 32 та № 33 про передачу заяв, не звільняла від обовязку подати завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодавцеві та боржникові.

Слід також зауважити, що на вимогу Харківського апеляційного адміністративного суду надати належним чином завірені відомості про направлення та вручення заяв щодо усунення порушень ТОВ "ВІКОТЕК" та ПАТ "Світ Електроніки", приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 надано копії квитанцій №300, №296 від 28.11.2014 р. та рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення за формою № 119, де відправником зазначений приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, а отримувачем - ТОВ "ВІКОТЕК" та ПАТ "Світ Електроніки". Адреса вручення - м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 9, із датою доставлення (вручення) 02.12.2014 р.

Дослідивши зазначені повідомлення про вручення поштового відправлення, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до пп. 3.1.2.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом УДППЗ "Укрпошта" від 12.05.2006 № 211 (далі Порядок № 211), про прийняте для пересилання рекомендоване поштове відправлення відправнику видається касовий чек або розрахункова квитанція.

Згідно пп. 3.5.2.3 Порядку № 211, поштові відправлення з повідомленням про вручення вручаються адресатам відповідно до вимог п. 121 Правил надання послуг поштового зв'язку.

Після вручення поштового відправлення на зворотному боці бланка повідомлення про вручення у відведених для цього місцях зазначається, коли видане поштове відправлення під розписку одержувача із зазначенням прізвища. У разі видачі поштового відправлення повнолітнім членам сім'ї зазначаються родинні зв'язки (батько, мати, син, донька тощо).

Аналогічний порядок вручення поштового відправлення встановлений п. 106 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року N 270, а саме - під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Отже, колегія суддів наголошує, що після вручення особі поштового відправлення на зворотному боці бланка повідомлення про вручення працівником поштового відділення зазначається прізвище одержувача та відмічається про особисте вручення одержувачу, а у разі видачі поштового відправлення повнолітнім членам сім'ї, вказує прізвище члена сім'ї із зазначенням ступеню родинних зв'язків (батько, мати, син, донька тощо).

Колегія суддів зауважує, що вищезазначені повідомлення УДППЗ "Укрпошта" не можуть вважатись належним доказом вручення ТОВ "ВІКОТЕК" та ПАТ "Світ Електроніки" вимог про усунення порушення, оскільки не містять прізвища позивача або члену сім'ї із зазначенням родинного зв'язку.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що вказані повідомлення не підтверджують факт надсилання та отримання позивачем вищезазначеної вимоги про усунення порушення, в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку".

Колегія суддів зауважує, що пунктом 46 Порядку № 868 передбачено вичерпний, безальтернативний перелік документів, що підлягають поданню для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки.

Матеріалами справи підтверджено, що ПАТ Банк Форвард не було подано усіх необхідних документів, передбачених пунктом 46 Порядку.

Згідно положень статті 22 Закону № 1952-IV у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника. Якщо заявник протягом п'яти робочих днів після отримання письмового повідомлення виконав вимоги державного реєстратора, загальний строк розгляду заявленого права продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Крім того, пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону № 1952-IV визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Отже, державним реєстратором ДРСУ ОСОБА_8 не враховано відсутність повного переліку документів, необхідних для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, натомість прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №18973879 від 30.01.2015.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №18973879 від 30.01.2015 прийнято без дотримання вимог Закону № 1952-IV та Порядку № 868, без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття такого рішення, а відтак підлягає скасуванню

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форвард" залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.08.2015р. по справі № 816/1774/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_9
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_10 ОСОБА_11

Повний текст ухвали виготовлений 30.11.2015 р.