Справа № 2а-1437/10
Суддя: Рябова О. Д.
Дата ухвалення: 2010-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дніпровський районний суд м.Херсона
П О С Т А Н О В А

08 листопада 2010 року Дніпровський районний суд м.Херсона у складі: головуючої судді Рябовій О.Д.,

при секретарі Дроздовій Т.І.,

ізглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним ізовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного >нду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та ібов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому посилається на те, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, його віднесено до постраждалого -й категорії, що підтверджується посвідченням виданим 16.11.2001р. серія А 128526, внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом III групи, що підтверджується довідкою МСЕК Херсонської області від 24.11.2009р. серія -18 АЗ № 0927 93, а також інвалідом війни 3-й групи, що підтверджується освідченням виданим 10.01.2002р серія Б № 565108. Отримує основну пенсію гідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 2001 року.

Позивач стверджує, що статтями 49, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ) встановлено, що він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Усупереч зазначеним нормам Закону, відповідач в період з 01.09.2007р. по вересень 2010 року нараховував і виплачував йому додаткову пенсію в меншому розмірі. Позивач звертався з заявою до відповідача з приводу проведення перерахунку. Відповідач в здійсненні йому перерахунку та виплат відмовив, посилаючись на відсутність правових підстав.

Позивач просить суд визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області протиправними в частині відмови в перерахуванні та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі, встановленому статтею 50 Закону (796-12) та зобов'язати відповідача виплатити йому (з урахуванням вже виплачених сум) щомісячну додаткову пенсію у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з 01.09.2007р. і розмірі 203грн., з 01.10. по грудень 2007р. у розмірі 205,50грн., з )1.01.2008р. по березень 2008р. у розмірі 235грн., з 01.04.р. по червень ?008р. у розмірі 240,50грн., з 01.07. по вересень 2008 року у розмірі 241грн., з 01.10. по грудень 2008 року у розмірі 249грн., з 01.01. по жовтень 2009 року у розмірі 249грн., з 01.11. по грудень 2009 року у розмірі 286,50 грн., з 01.01. по березень 2010 рік у розмірі 347,50 грн., з 31.04. по червень 2010 року у розмірі 353грн., з 01.07. по вересень 2010 року у розмірі 354,50грн., з 01.10.2010р. у розмірі 361,50грн.

У судовому засіданні позивач уточнив та зменшив позовні вимоги, просив визнати бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області в частині не нарахування та не виплачувати з 1 квітня 2010 року по теперішній час щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, протиправною. Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області виплачувати щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначено ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплатити щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 01.04.2010р. по день винесення рішення суду, в подальшому здійснювати перерахунок її розміру згідно вимог ч.З ст.67 Закону України (796-12) в редакції України від 05.10.2006р. №231-У у зв'язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, заперечувала їх задоволення, оскільки при нарахуванні щомісячної додаткової пенс шкоду, заподіяну .здоров'ю особам, віднесеним до категорії 1, її відповідачем визначається відповідною постановою Кабінету ' Мін України, а не згідно ч.І статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Право позивача на отримання що додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю представником відповідача заперечувалось. Заслухавши пояснення та доводи сторін, вивчивши матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України (25 ВР) громадяни мають право на соціальний захист, що включає про забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього я здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи" (796-12).

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»пенсії с віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) де пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст.50 Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» < віднесеним до категорії 1, інвалідам III групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах - 50 процентів мінімальної пенсії за віком, Вихідним критерієм обрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, яка згідно зі ст.28 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного закон осіб, які втратили працездатність. Положення частини 3 статті 28 (1058-4) не є перешкодою для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій доплат, оскільки частиною 1 цієї статті передбачено лише один міні] розмір пенсії за віком.

Відповідно до вимог ч.З ст. 46 Конституції України пенсії, інших соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мі встановленого законом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 від 19.12.2006 №489-У прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність затверджено у розмірі з 1 квітня по вересень 2007р. включно - 406 гривень з 1 жовтня по грудень 2007р. включно - 411 гривень. Законом України Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 № 107-УІ прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність затверджено у розмірі з 1 січня по березень включно - 470 гривень, з 1 квітня по червень включно 481 гривня, з 1 липня - 4 82 гривні, з 1 жовтня по грудень включно гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 р 26.12.2008 № 107-VI прожитковий мінімум встановлено з 1 січня по включно у розмірі 4 98 гривень, з 1 листопада по грудень включно гривні. Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 р. 27.04.2010 №2154-VI прожитковий мінімум для осіб, які е працездатність встановлено з 1 січня по березень включно - 695 гривень квітня по червень включно - 706 гривень, з 1 липня по вересень включно 709 гривень, з 1 жовтня по листопад включно - 723 гривні, 1 грудня - 734 гривні.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», в тому числі п.28 розділу 11, яким статті 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в іншій редакції.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України (254к/96- ВР) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (2747-15) у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/9б-ВР), закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну-силу. Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягають норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не відповідні постанови Кабінету міністрів України.

Згідно статті 17 ч.І Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду як джерело права. Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції «Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Розглядаючи борги у сенсі поняття «власності», яке міститься у ст.1 ч.І Протоколу №1 до Конвенції і яке не обмежено лише власністю на фізичні речі та не залежать від формальної класифікації у національному законодавстві, борги, що становлять майно, можуть також розглядатися як «майнові права» і, таким чином, як власність.

Тому при розгляді справи «Кечко проти України» (заява №63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (п.23 рішення суду).

У зв'язку із цим Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів - закону України відповідно якому встановлені надбавки з бюджету і який є діючим, та Закону України «Про Державний бюджет» на відповідний рік, де положення останнього Закону, на думку Уряду України, превалювали як Іех зресіаІіз.

Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Державний бюджет на 2010 рік» дії норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не зупинялись, зміни до вказаних норм не вносились. Норми вказаного закону діють на час розгляду справи, оскільки іншим законодавчим актом не зупинені та не змінені.

Крім того, відповідно до ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, З, 4 розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Відповідач, ігноруючи зазначені норми матеріального права, не здійснив перерахування додаткової пенсії, відмовив позивачу в перерахунку її після його письмового звернення, чим порушив указане право позивача.

Таким чином, відмова відповідача у перерахунку та виплаті позивачу щомісячної додаткової пенсії є протиправною, так як не відповідає нормам як національного законодавства так і міжнародного - ст.1 ч.І Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною законодавства України, і практиці Європейського Суду з прав людини, як джерела права.

Враховуючи наведене, законною є вимога позивача щодо нарахування соціальної допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни» за період який враховує 6-ти місячний строк позовної давності, передбачений ч.2 ст.99 КАС України і на день звернення до суду, тобто з 05.04.2010 року та на час винесення рішення.

Вимоги позивача про зобов'язання відповідача виплачувати щомісячну додаткову пенсію_ за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначено ч.І ст.28 Закону України «Пре загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язання відповідача в подальшому здійснювати перерахунок розміру пенсії згідно вимог ч.З ст.67 Закону України (796-12) в редакції Закону України від 05.10.2006р. №231-У у зв'язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність, задоволенню не підлягають, оскільки суд не може визначати відповідачу зобов'язання на майбутнє, без наявності спірних правовідносин, які можуть бути в подальшому припинені або змінені в сторону зменшення (збільшення) шляхом внесення змін до закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 19, 22, 4 6, 64, 95 Конституції України, статтями 49, 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статтями 8, 9, 11, 12, 19, 69, 71, 86, 158, 159, 161, 162, 162 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - задовольните частково.

Визнати бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України 5 Херсонській області в частині не нарахування та не виплати ОСОБА_1 за період з 05.04.2010 року щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком - протиправною. ,

Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за період з 05.04.2010 року по 08.11.2010 року, розмір якої визначено ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Херсона шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя Рябова О.Д.