Справа № 824/2281/15-а
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/2281/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

25 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Зарицької Т.В.,

позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - Коубіш А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

08.09.2015 року позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіцманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.10.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, представник відповідача, в свою чергу, заперечив проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10.08.2005 р. між Кіцманською районною державною адміністрацією Чернівецької області та позивачем укладено договір оренди землі, на умовах якого позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для риборозведення загальною площею 15,5080 га, яка розташована на території Малятинської сільської ради (за межами населеного пункту) Кіцманського району Чернівецької області. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становила 14728,28 грн.

Пунктом 8 вказаного договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 1472,82 грн. в рік з щорічною індексацією відповідно до чинного законодавства.

У зв'язку із введенням в дію з 01.01.2014 р. нової нормативно-грошової оцінки земель с. Малятинці, 12.05.2014 р. між приватним підприємцем ОСОБА_2 та Малятинською сільською радою укладено договір оренди в новій редакції. Згідно умов даного договору оренди позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб загальною площею 12,5596 га, яка знаходиться в с. Малятинці Кіцманського району Чернівецької області. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 3358975,00 грн.

Пунктом 8 цього договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 100769,25 грн. в рік з щорічною індексацією відповідно до чинного законодавства

05.05.2014 р. позивач подав до Кіцманської ОДПІ податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 р. Річна сума самостійно обчислена позивачем по декларації за 2014 р. склала 91866,50 грн., з розбивкою річної суми рівними частками за січень - листопад по 7655,54 грн. за місяць та 7655,56 грн. за грудень

10.11.2014 р. Малятинська сільська рада прийняла рішення №349-33/14 "Про застосування понижуючого коефіцієнту для орендарів земельних ділянок водного фонду", яким вирішено не застосовувати до орендованих земельних ділянок водного фонду (в межах села) при нарахуванні орендної плати локальні коефіцієнти та застосовувати для всіх орендарів земель водного фонду (в межах села) при нарахуванні орендної плати за землю на 2014 р. додатковий понижуючий коефіцієнт - 0,2.

29.01.2015 р. Малятинська сільська рада прийняла рішення №385-35/15 "Про застосування понижуючого коефіцієнту для орендарів земельних ділянок водного фонду", яким вирішила не застосовувати до орендованих земельних ділянок водного фонду(в межах села) локальні коефіцієнти та застосовувати для орендарів земель водного фонду ОСОБА_2 та інших (в межах села) при нарахуванні орендної плати за землю на 2015 р. додатковий понижуючий коефіцієнт - 0,2 .

19.02.2015 р. позивач подав до Кіцманської ОДПІ податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 р., в якій самостійно нарахував орендної плати за 2015 р. у сумі 21329,05 грн., з розбивкою річної суми рівними частками за січень - листопад по 1777,42 грн. за місяць та 1777,43 грн. за грудень.

18.07.2015 р. позивач подав до Кіцманської ОДПІ уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 р., в якій самостійно нарахував орендну плату на суму 21333,74 грн., з розбивкою річної суми рівними частками за січень - листопад по 1777,81 грн. за місяць, а за грудень - 1777,83 грн.

В даному випадку, як стверджував у судовому засіданні позивач, орендна плата за січень - грудень 2015 р. визначена ним на підставі договору оренди від 12.05.2015 р. з урахування понижуючого коефіцієнту - 0,2, встановленого рішення Малятинської сільської ради від 29.01.2015 р.

20.07.2015 р. позивач подав до Кіцманської ОДПІ уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 р., якою самостійно нарахував орендну плату на суму 58972,81 грн. Зокрема, за грудень 2014 р. орендна плата позивачем визначена на підставі договору оренди від 12.05.2015 р. з урахування понижуючого коефіцієнту - 0,2, встановленого рішення Малятинської сільської ради від 10.11.2014 р. та склала 1679,48 грн.

На підставі ст. ст. 75,76 та 86 розділу II Податкового кодексу України, старшим державним ревізором-інспектором відділу доходів та зборів з фізичних осіб Кіцманської об'єднаної податкової інспекції Головного Управління ДФС в Чернівецькій області Савчуком Р.І. проведено камеральну перевірку уточнюючих податкових декларацій по орендній платі за земельні ділянки державної або комунальної власності № від 18.07.2015 р. та № від 20.07.2015 р. за 2014 р. та 2015 р. поданих ОСОБА_2, за результатами якої 31.07.2015 р. складено акт №81700/НОМЕР_1.

Проведеною перевіркою встановлено, що у податкових деклараціях (розрахунках) заниження податкового зобов'язання по орендній платі з фізичних осіб, чим порушено пункт 288.1 ст. 288 та п.п. 288.51 п. 288.5 ст.288 розділу XIII Податкового кодексу України. Зокрема в акті зафіксовано, що позивачем подано до Кіцманської об'єднаної податкової інспекції Головного Управління ДФС в Чернівецькій області уточнюючі декларації з плати за землю з заниженням суми орендної плати на 2014 р.-2015 р. на 111244,70 грн.

В акті зафіксовано, що річна сума орендної плати у 2014 р., згідно договору оренди № 12928313 від 08.05.2014 р., укладеного Малятинською сільською радою та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 становить 100769,00 грн. на рік, у 2015 р.- 125860,48 грн. на рік (100769 грн. х 1,249). Відповідно до умов вищевказаного договору розмір орендної плати на 2014 р. повинен становити 65690,77 грн. на рік, 2015 р. - 125860,48 грн. на рік. ОСОБА_2 подаючи до Кіцманської об'єднаної податкової інспекції Головного Управління ДФС в Чернівецькій області уточнюючу податкову декларацію з плати за землю на 2014 р. № від 20.07.2015 р. нараховує орендної плати на суму 58972,81 грн. на рік, чим занижує суму орендної плати на 2014 р. в сумі 6717, грн. на рік, а подаючи уточнюючу податкову декларацію з плати за землю на 2015 р. нараховує орендної плати на 2015 р. 21333,74 грн. на рік, чим занижує податкове зобов'язання з орендної плати за землю у 2015 р. на суму 104526,74 грн. на рік.

Також в акті зазначено, що інформації, відповідно до п.288.1 ст. 288 Податкового кодексу України, про внесення змін до вищевказаного договору оренди станом на 30.07.2015 р. від Малятинської сільської ради не надходило.

Посилаючись на положення п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, ревізором в акті перевірки зроблено висновок, що станом на 30.07.2015 р. сума заниження (недоплати) узгодженого податкового зобов'язання по орендній платі за землю позивачем складає 58981,32 грн. (6717,96 грн. + (8710,56 грн. х 6)).

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, Кіцманською об'єднаною податковою інспекцією Головного Управління ДФС в Чернівецькій області винесено податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 21.08.2015 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб на суму 73726,65 грн., в тому числі за основним платежем становить 58981,32 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 14745,33 грн. (а.с. 11).

На думку позивача вище вказане податкове повідомлення-рішення є необгрунтованим, оскільки відповідно до п.8 Договору оренди від 10.08.2005 р. річний розмір орендної плати визначався у сумі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становило 1472,82 грн. Згідно договору (в новій редакції) оренди, загальна площа орендованої земельної ділянки була зменшена, однак нормативно-грошова оцінка виросла, річний розмір орендної плати склав 100769 грн.

Крім, того Малятинською сільською радою прийнято рішення, якими вирішено застосувати додатковий понижуючий коефіцієнт - 0,2, а тому донарахування грошового зобов'язання на суму 73726,65 грн, є протиправним.

Вище вказані обставини стали підставою для звернення до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Податкового кодексу України, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" убачається, що користування землею в Україні є платним.

За змістом п.п. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 цього Кодексу плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог п. 14.1. п. 14.1 ст.147 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст п. 14.1.73 п.14.1 ст. 14 цього Кодексу, - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, ПК України визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст.14 ПК України). Подібне визначення міститься й у ст. 21 Закону України "Про оренду землі".

Справляння плати за землю, в тому числі і орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу XIII ПК України.

Згідно приписів підпункту 14.1.147 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 288.1ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" до повноважень сільських, селищних, міських рад належить встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодеквсу України.

Пунктом 284.1 ПК України встановлено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

При цьому, підпунктом 288.5.1 п. 288.5 ст.288 ПК України встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до п.п.16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Аналізуючи вище викладене,суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам п.п. 288.5.1 п.288.5 ст. 288 ПК України.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 02.12.2014 р. у справі № 21-277а14, від 21.04.2015 р. у справі № 21-131а15 та від 14.07.2015 р. у справі № 21-1699а15.

Отже, у поданих уточнюючих деклараціях за 2014 р. та 2015 р. позивач нарахував орендну плату за земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб загальною площею 12,5596 га без урахуванням вимог п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. ст.288 ПК України, зокрема розмір орендної плати є меншим 3 відсотків нормативної грошової одиниці.

З матеріалів справи слідує, що згідно договору оренди від 08.05.2014 р. укладеного між Малятинською сільською радою та позивачем річна сума орендної плати у 2014 р. становить 100769,00 грн. на рік, а у 2015 р. з урахуванням щорічної індексації - 125860,48 грн. на рік (100769 грн. х 1,249 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель).

Відповідно до умов вищевказаного договору розмір орендної плати на 8 місяців 2014 р. повинен становити 65690,77 грн. на рік, а за 2015 р. - 125860,48 грн. на рік.

Таким чином, подаючи до Кіцманської ОДПІ уточнюючу податкову декларацію з плати за землю на 2014 р. від 20.07.2015 р. позивач нарахував орендної плати на суму 58972,81 грн. на рік, чим занизив суму орендної плати на 2014 р. в сумі 6717,96 грн. на рік, а подаючи уточнюючу податкову декларацію з плати за землю на 2015 р. нарахував орендної плати на 2015 р. 21333,74 грн. на рік, чим занизив податкове зобов'язання з орендної плати за землю у 2015 р. на суму 104526,74 грн. на рік (8710,56 грн. х 12).

Станом на 30.07.2015 р. сума заниження (недоплати) податкового зобов'язання по орендній платі за землю позивачем складає 58981,32 грн. (6717,96 грн. + (8710,56 грн. х 6)).

Відповідно до п.123.1 ст. 121 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування, тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням накладено на позивача штраф у розмірі 14745,33 грн., що складає 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання з орендної плати.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі та в межах закону.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, які обгрунтовано залишені судом першої інстанції без задоволення.

Апелянтом не надано достатніх доказів в підтвердження доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 30 листопада 2015 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.