Справа № 357/14045/14-а
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/14380/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С., Швець В.В., провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2015р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області до Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3, про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області звернулось до суду з позовом до Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3, з вимогами про скасування постанови державного виконавця Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 12.09.2014р. про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2014р. позов задоволено. Cкасовано постанову державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Дорошенко Р.С. про відкриття виконавчого провадження ВП № 44730032 від 12.09.2014р. з виконання виконавчого листа по справі № 2-а-22717/11, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 25.07.2011р.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2015р. постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судом апеляційної інстанції, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист на виконання постанови цього суду від 22.06.2011р. у справі № 2-а-22717/11 за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Білій Церкві про зобов'язання провести перерахунок та виплату доплати до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У вказаному виконавчому листі божником зазначено Управління Пенсійного Фонду України у м. Білій Церкві.

12.07.2013р. ОСОБА_3 подала заяву про зміну способу і порядку виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2011р. шляхом стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області нарахованої суми.

В результаті розгляду судами вказаної заяви, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013р. змінено спосіб та порядок виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2011р. шляхом стягнення з Управління Пенсійного Фонду України в м. Білій Церкві на користь ОСОБА_3 доплати за проживання на території радіоактивного забруднення відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 11 309,68 грн.

З урахуванням ухвали апеляційного суду про зміну способу та порядку виконання судового рішення ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2011р. у справі №2-а-22717/11.

12.09.2014р. державним виконавцем Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44730032 щодо примусового виконання зазначеного виконавчого листа № 2-а-22717/11 з наданням семиденного строку на добровільне виконання.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.09.2014р. ВП № 44730032 підлягає скасуванню, оскільки винесена державним виконавцем з порушенням приписів Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", оскільки рішення про стягнення коштів з державних органів повинно виконуватись в порядку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Крім того, інформація, зазначена в цій постанові, не відповідає змісту виконавчого листа, зокрема, у постанові боржником зазначено Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі, тоді як у виконавчому документі боржником вказано Управління Пенсійного Фонду України в м. Білій Церкві.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд дійшов висновку про те, що формальні порушення відповідача при винесенні оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, не позбавляє Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві від виконання судового рішення від 22.06.2011р. (яке набрало законної сили), з урахуванням ухвали про зміну способу та порядку виконання судового рішення від 10.12.2013р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

За приписами пункту 9 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до пункту 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845, у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

За такими правилами повинна діяти державна виконавча служба з виконавчими листами у випадку, коли вони підлягали виконанню на підставі Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Отже, враховуючи сукупність обставин у справі, а саме, те що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013р. змінено спосіб та порядок виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2011р. шляхом стягнення з Управління Пенсійного Фонду України в м. Білій Церкві на користь ОСОБА_3 коштів, колегія суддів приходить до висновку, що сам факт відкриття державним виконавцем виконавчого провадження не перешкоджає державному виконавцю виконати рішення у відповідності до вимог Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Крім того, твердження суду першої інстанції про те, що боржником в оскаржуваній постанові зазначено державного виконавця зазначено Управління Пенсійного Фонду України у Білоцерківському районі, тоді як у виконавчому документі боржником вказано Управління Пенсійного Фонду України в м. Білій Церкві, безпідставні, оскільки апеляційним судом встановлено, що 24.10.2014 року в.о. начальника Міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про внесення зміни до постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.09.2014р., а саме змінено боржника Управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районні Київської області на Управління Пенсійного фонду України в м. Білій церкві Київської області

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області відхилити, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді Пасічник С.С.

Швець В.В.