Справа № 2а-277/12/0970
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2012-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2012 р. Справа № 2a-277/12/0970

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Гундяка В.Д.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в приміщенні суду в м.Івано-Франківську справу за позовом Державної податкової інспекції в Тлумацькому районі до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності,

В С Т А Н О В И В:

25.01.2012 року Державна податкова інспекція в Тлумацькому районі звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності. Позовні вимоги мотивувала тим, що підприємницька діяльність ОСОБА_1 підлягає припиненню згідно ч.2 ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», як такого, що не подавав протягом року органам державної податкової служби документів фінансової звітності у відповідності до закону.

Згідно п.3 ч.1 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства(далі-КАС) України ухвалою суду від 26.01.2012 року в адміністративній справі за вищевказаним позовом відкрито скорочене провадження. Копія даної ухвали направлена ОСОБА_1 за місцем його реєстрації як підприємця відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак поштове відправлення повернулося на адресу суду в звязку з відсутністю відповідача за даною адресою. В такому випадку у відповідності до ч.11 ст.35 КАС України у разі повернення поштового відправлення, яке не вручене адресату з незалежних від суду причин, вважається, що останнє вручене належним чином. У встановлений ч.3 ст.183-2 КАС України строк правом на подання заперечення проти позову відповідач не скористався.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що згідно ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_1 04.07.2006 зареєстрований Тлумацькою районною державною адміністрацією як субєкт підприємницької діяльності та 06.07.2006 взятий на облік Державною податковою інспекцією в Тлумацькому районі як платник податків.

Згідно п.20.1.12 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України (далі-ПКУ) органам державної податкової служби надано право у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів субєктів господарювання.

Відповідно до п.п.16.1.2, п.п.16.1.3 ПКУ платник податків зобовязаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів та подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи , повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до змісту п.49.2. ст.49 ПКУ платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи довідок Державної податкової інспекції в Тлумацькому районі відповідач податкової заборгованості немає, з 01.01.2009 року не подає звітність до податкового органу, чим порушує вимоги чинного законодавства.

У відповідності з вимогами ст. 49 Господарського кодексу України (далі-ГКУ) підприємці зобов'язані не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

Згідно з частиною першою ст. 216 ГКУ учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 ГКУ підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 238 ГКУ передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно зі ст. 239 ГКУ до таких санкцій, зокрема, віднесено скасування державної реєстрації та ліквідація субєкта господарювання.

Пунктом 1 ст. 247 ГКУ передбачено, що у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до статті 59 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачено, що однією з підстав для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно п.67.2 ст.67 ПКУ органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб-підприємців.

Таким чином вимога позивача щодо припинення підприємницької діяльності відповідача є підставною та підлягає до задоволення.

На підставі ч.2 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", п.п.16.1.2, п.п.16.1.3, п.20.1.12 п.20.1 ст.20, п.49.2. ст.49, п.67.2 ст.67 ПКУ, ст.ст.49, 59, 216, 218, 238, 239, п.1 ст.247 ГКУ, керуючись ст.ст.11, 71, 86, 162, 183-2, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (вул.Миру,11, с. Королівка, Тлумацький район, Івано-Франківська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Згідно ч.1 ст.49 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців копію постанови направити державному реєстратору Тлумацької районної державної адміністрації.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови сторонами або іншою особою, яка брала участь у справі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2