Справа № 804/6277/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року Справа № 804/6277/15

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Ляшко О.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» про стягнення штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України звернулось в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська», в якому просив стягнути з відповідача в дохід бюджету економічні санкції за порушення законодавства з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів у загальному розмірі 1947480,04 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що за результатами проведеної позивачем планової перевірки стану використання паливно-енергетичних ресурсів ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» були встановлені порушення, які зафіксовані в акті перевірки від 24.12.2010 року №15-5/3.21-96. На підставі вказаного акту перевірки було прийнято та направлено на адресу відповідача постанови про застосування економічних санкцій № 15-5/3.12-076, № 15-5/3.12-077, № 15-5/3.12-078 від 24.12.2010 року. Однак, відповідач у добровільному порядку штрафні санкції не сплатив.

Представник позивача, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачем проведена планова перевірка ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» щодо стану використання паливно-енергетичних ресурсів, за результатами якої складено акт від 24.12.2010 року №15-5/3.21-96.

За результатами проведеної перевірки встановлені порушення пункту «е» ст. 11, ст. 17 Закону України «Про енергозбереження», розділу 2 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.1993 року №699 «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергитичних ресурсів в народному господарстві», постанови Кабінету Міністрів України №935 від 22.10.2008 року «Про організацію державного контролю за ефективним використанням паливно-енергетичних ресурсів», а саме: перевитрати електричної енергії в електричних мережах підприємства за рахунок відхилення коефіцієнту потужності від величини нормативного значення, зумовлені не задовільною роботою компенсуючи пристроїв; перевитрати палива (вугілля) за рахунок перевищення встановленої норми питомої витрати палива (вугілля) на сушку вугільного концентрату за результатами роботи у 2009 році; перевитрати палива (вугілля) за рахунок перевищення встановленої норми питомої витрати палива (вугілля) на збагачення рядового вугілля та вугільної складової за результатами роботи у 2009 році.

На підставі акту перевірки від 24.12.2010 року №15-5/3.21-96 позивачем прийняті постанови про накладення економічних санкцій, а саме № 15-5/3.12-076 від 24.12.2010 року, якою був застосований енергетичний збір у сумі 748502,78 грн.; № 15-5/3.12-077 від 24.12.2010 року, якою був застосований енергетичний збір у сумі 1131500,48 грн.; № 15-5/3.12-078 від 24.12.2010 року, якою була застосована підвищена плата у сумі 67476,78 грн.

Правові, економічні, соціальні та екологічні основи енергозбереження для всіх підприємств, об'єднань та організацій, розташованих на території України, а також для громадян, визначені Законом України «Про енергозбереження».

За приписами ч. 2 ст. 10 Закону України «Про енергозбереження», завданням економічного механізму енергозбереження є стимулювання раціонального використання та економії паливно-енергетичних ресурсів, створення виробництва і широкого застосування енергетично ефективних технологічних процесів, обладнання та матеріалів.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про енергозбереження», порушення законодавства про енергозбереження тягне за собою встановлену цим Законом, а також чинним законодавством України дисциплінарну, адміністративну або цивільну відповідальність.

Відповідно до пункту «е» ст. 11 Закону України «Про енергозбереження» економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про енергозбереження» економічні санкції накладаються на юридичних та фізичних осіб за: а) марнотратне витрачання та прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів; б) несвоєчасне проведення експертного обстеження використання паливно-енергетичних ресурсів, за їх споживання понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення системи стандартів у дію - нормами питомих витрат енергоресурсів, а також за невідповідність показників когенераційних установок кваліфікаційним показникам; в) невиконання чи несвоєчасне виконання приписів органів державного управління енергозбереженням щодо усунення фактів марнотратного витрачання паливно-енергетичних ресурсів.

За перевитрати паливно-енергетичних ресурсів понад встановлені показники норм питомих витрат суб'єкти господарювання сплачують збір за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів (енергетичний збір) у розмірі 200 відсотків вартості перевитрачених ресурсів. До обсягу перевитрат паливно-енергетичних ресурсів, на які нараховується енергетичний збір, не включається обсяг видів палива та паливно-енергетичних ресурсів, отриманих суб'єктом господарювання з альтернативних джерел енергії.

У Законі України "Про енергозбереження" також наведено визначення наступних термінів:

прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів - втрата паливно-енергетичних ресурсів поза технологічними процесами (вид нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів);

марнотратне витрачання паливно-енергетичних ресурсів - систематичне, без виробничої потреби, не зумовлене вимогами технічної безпеки недовантаження або використання на холостому ходу електродвигунів, електропечей та іншого електро- і теплоустаткування; систематична втрата стисненого повітря, води і тепла, спричинена несправністю арматури, трубопроводів, теплоізоляції трубопроводів, печей і тепловикористовуючого устаткування; недотримання вимог нормативної та проектної документації щодо теплоізоляції споруд та інженерних об'єктів, яке призводить до зниження теплового опору огороджувальних конструкцій, вікон, дверей в опалювальний сезон (вид нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів);

нераціональне (неефективне) використання паливно-енергетичних ресурсів - прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів, їх марнотратне витрачання та використання паливно-енергетичних ресурсів понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення в дію системи стандартів - нормами питомих витрат палива та енергії.

Системно аналізуючи вищевказані норми, суд дійшов висновку, що нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів та перевитрати паливно-енергетичних ресурсів мають місце у випадку їх перевищення над показниками питомих витрат. При цьому, плата за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів (ПЕР) стягується в залежності від наявності обставин, що спричинили порушення, та можливості їх усунення.

Відповідно до п. 8 Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання, затвердженого наказом Державного комітету України з енергозбереження від 04.08.2000 року № 64 (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Порядок №64), за результатами перевірки визначаються обсяги нераціонального використання енергоресурсів, до яких належать: прямі втрати ПЕР, спричинені безгосподарною діяльністю працівників; марнотратне споживання ПЕР, викликане їх перевитратами внаслідок недотримання вимог до діючих технологій та обладнання, систем енерго- та теплопостачання, а також огороджувальних конструкцій споруд в опалювальний сезон, визначених режимними та технологічними картами, проектною документацією, паспортами на діюче обладнання, у тому числі систематичне використання на холостому ходу силових трансформаторів, електродвигунів, електропечей та іншого обладнання, що працює з використанням енергоресурсів; споживання ПЕР понад показники питомих витрат, визначених системою державних стандартів, а до введення їх у дію - міжгалузевими, галузевими, регіональними та загальнозаводськими нормами питомих витрат енергоресурсів.

Згідно п. 12 Порядку №64 за результатами перевірки інспектор складає акт. У разі виявлення порушень з питань енергозбереження складається припис, який обов'язковий для виконання підприємством.

Перевірка виконання приписів акта здійснюється після закінчення терміну їх дії (п.13 Порядку № 64).

Згідно п.14 Порядку № 64 залежно від результатів виконання припису обсяги нераціонального використання ПЕР коригуються таким чином: у разі невиконання робіт - до їх початкового обсягу додаються перевитрати та прямі втрати, що виникли протягом терміну, встановленого для виконання робіт; у разі часткового виконання робіт - цей обсяг визначається як перевитрати та прямі втрати енергоресурсів, зумовлені невиконанням частини робіт; у разі виконання робіт - обсяги неефективного використання анулюються.

Пунктом 15 Порядку №64 встановлено, що рішення про сплату підвищеної плати за неефективне використання енергоресурсів приймається відповідно до законодавства України на підставі акта перевірки підприємства, складеного інспектором і оформлюється постановою про сплату підвищеної плати.

З наведених положень Порядку № 64 вбачається, що, якщо за результатами перевірки виявлено порушення з питань енергозбереження, інспектором складається припис і у разі складення такого припису постанова про сплату підвищеної плати має виноситись в залежності від результатів виконання припису.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Припис за результатами перевірки ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» не складався та на адресу підприємства не направлявся.

Таким чином, винесення спірних постанов в один день з актом перевірки від 24.12.2010 року №15-5/3.21-96, без складання припису та урахування результатів перевірки його виконання, яка здійснюється після закінчення терміну для усунення підконтрольним підприємством порушень, свідчить про наявність вчинення відповідачем дій, що суперечать приписам Порядку № 64.

Отже, з огляду на вищенаведені норми, саме в залежності від можливості (неможливості) усунення виявлених перевіркою порушень Позивачем повинна встановлюватись наявність підстав для прийняття постанови про сплату підвищеної плати та енергетичного збору, а тому суд вважає, що постанови Позивача від 24.12.2010 р. № 15-5/3.12-076, № 15-5/3.12-077, № 15-5/3.12-078 винесені передчасно та з порушенням процедури і порядку застосування до суб'єкта господарювання економічних санкцій.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням закріпленого ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У зв'язку з викладеним вище, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-72, 86, 94, 160-163, 167, 186, 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» про стягнення штрафних санкцій - відмовити.

Судові витрати у справі не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.Б. Ляшко