Справа № 310/1437/15-а
Суддя: Крамаренко А. І.
Дата ухвалення: 2015-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/1437/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2015 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

В складі: головуючого судді - Крамаренка А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бердянську справу за адміністративним позовом капітана теплоходу СЧС «Вера» ОСОБА_1 до капітана Бердянського морського порту Єрьоменка Миколи Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21.01.2015 року змінним капітаном Служби капітана морського порту ОСОБА_3 відносно нього було складено протокол за №11.18-46/008 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 КУпАП. Суть адміністративного правопорушення полягала в тому, що в порту Бердянськ 19.01.2015 року в 09 год. 10 хв. СЧС «Вера» знався в рейс без відповідного оформлення відходу, що оформлюється в службі капітана порту. Заявки на оформлення відходу не в письмовому, не по радіостанції ЦКВ не приходило.

03.02.2015 року капітаном Бердянського морського порту Єрьоменком М.М. відносно нього була винесена постанова №11.18-46/008 в справі про адміністративне правопорушення, у якій було встановлено: 19 січня 2015 року в 09.10 порт Бердянськ СЧС «Вера» знявся в рейс без відповідного оформлення відходу в службі капітана порту, що є порушенням ст. 3 КТМ України, ст. 17, ст. 20 Закону України «Про морські порти України», а також п.п. 4.3, 4.8 Наказу Міністерства інфраструктури України №430 від 27.06.2013 року. Згідно даної постанови його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114 КУпАП, і на нього було накладено штраф у розмірі 68 грн.

Вважає постанову капітана Бердянського морського порту Єрьоменка М.М. №11.18-46/008 від 03.02.2015 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, на виконання п.4.1 Наказу Міністерства інфраструктури України №430 від 27.06.2013 року він 18.01.2015 року подав заявку на видачу дозволу, в якій вказав дату та час виходу із порту. Однак в порушення п.2.5 Обов'язкових постанов по державному підприємству «Бердянський морський торговий порт», за вказівкою начальника диспетчерської служби ОСОБА_4 заявка не була прийнята. В порту Бердянськ немає затвердженого бланку дозволу, виходячи з цього йому його не видали , але й відмову йому не вручили. Тобто, відмови, листів, будь-яких розпоряджень від капітана порту не надходило, підстав для припинення продовжувати рейс з порту Бердянськ у нього не було.

Стосовно порушення п.4.3, п.4.8 Наказу Міністерства інфраструктури України №490 від 27.06.2013 року «Про затвердження Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту» позивач зазначив, що в п. 4.3. зазначеного Наказу сказано, що «Для одержання дозволу на вихід з порту капітан судна пред'являє уповноваженій особі Служби: Загальну декларацію (додаток 1) з поміткою «Вихід/Departure»; суднову роль; кваліфікаційні документи членів екіпажу (у разі змін з моменту приходу); список пасажирів (за наявності); копію виконавчого вантажного плану судна; схема розміщення вантажу, у разі завантаження вантажів, які потребують кріплення (можуть бути надані в електронному вигляді); розрахунок остійності та повздовжньої міцності корпусу судна протягом усього рейсу; розрахунок і схему кріплення палубних і великовагових вантажів. Надані документи завіряються капітаном судна і зберігаються в службі протягом 3 років». У зв'язку з тим, що уповноважена особа служби капітана морського порту не виконала п. 4.2. та не прибула на борт т/х «Вера», саме тому ця особа і не бачила документи, перелічені у п.4.3.

В п. 4.8. Наказу сказано, що «Жодне судно не має права вийти з порту без відповідного оформлення виходу капітаном морського порту». Оформлення виходу судна з порту є прямим обов'язком капітана порту та служби капітана порту, відповідно до Наказу №430 від 27.06.2013 року. Ці особи не виконали покладені на них обов'язки, шляхом самоусунення від виконання дій.

Також вважає, що через наведене не можна застосовувати й ст. 3 «Державне регулювання торговельного мореплавства» КТМ України. Дана стаття має основоположні принципи роботи органу виконавчої влади, та з неї не видно що саме могло порушити СЧС «Вера». А також посилання в Постанові на ст. 17, ст. 20 Закону України «Про морські порти України» не є коректним.

Зазначає, що частиною 1 ст. 114 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема за порушення правил входу суден у порт і виходу їх з порту, руху і стоянки суден у портових видах.

Порядок оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, що затверджений Наказом Міністерства інфраструктури України №430 від 27.06.2013 року, не є правилами входу суден у порт і виходу їх з порту, руху і стоянки суден у портових водах за ч. 1 ст. 114 КУпАП, оскільки цим Порядком покладено обов'язки на капітана порту і капітана судна по процедурі оформлення, а не плавання. Плавання регулюється Міжнародними Правилами запобігання зіткнення суден у морі, 1972 (МППСС-72), у тому числі і в порту.

Просив визнати незаконною та скасувати постанову капітана Бердянського морського порту Єрьоменка М.М. №11.18-46/008.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. До суду представником відповідача подані заперечення, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що заява позивача б/н від 18.01.2015 року, в якій було вказано дату та час виходу судна із порту, не подавалась а ні до Головної диспетчерської служби морського порту Бердянськ, а ні до канцелярії адміністрації порту. При самовільному виході 19.01.2015 року судна СЧС «Вера» від причалу порту капітана судна було повідомлено по УКВ радіостанції про заборону виходу з порту без належного оформлення такого виходу, що спростовує доводи позивача щодо самоусунення від виконання своїх функцій служби капітана порту. Крім того, оформлення виходу судна з порту є прямим обов'язком не тільки капітана порту та його служби, як невірно зазначає позивач, цей обов'язок лежить і на капітані судна. Останній у відповідності до норм ст. 58 КТМ України здійснює управління судном, у тому числі судноводіння, вжиття всіх заходів, необхідних для забезпечення безпеки плавання… В той же час дія «Порядку» розповсюджується на судна, які заходять у морські порти, а отже прямий обов'язок його виконання лежить на капітану порту його службі з однієї сторони та капітану судна з іншої.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 03.02.2015 року капітаном Бердянського морського порту Єрьоменком М.М. відносно капітана т/х СЧС «Вера» ОСОБА_1 була винесена постанова №11.18-46/008 в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої було встановлено, що 19 січня 2015 року в 09.10 порт Бердянськ СЧС «Вера» знявся в рейс без відповідного оформлення відходу в службі капітана порту, що є порушенням ст. 3 КТМ України, ст. 17, ст. 20 Закону України «Про морські порти України», а також п.п. 4.3, 4.8 Наказу Міністерства інфраструктури України №430 від 27.06.2013 року. Згідно даної постанови ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114 КУпАП, і на нього було накладено штраф у розмірі 68 грн.

Частиною 1 ст. 114 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил входу суден у порт і виходу їх з порту, руху і стоянки суден у портових водах, а також правил, що забезпечують безпеку пасажирів під час посадки на судна, в путі слідування і під час висадки їх з суден.

Відносини, що виникають з торговельного мореплавства, регулюються Кодексом торговельного мореплавства України (далі КТМ України).

У відповідності до ч. 2 ч. 1 КТМ України під торговельним мореплавством у цьому Кодексі розуміється діяльність, пов'язана з використанням суден для перевезення вантажів, пасажирів, багажу та пошти, рибних та інших морських промислів, розвідки та видобування корисних копалин, виконання буксирних, криголамних і рятувальних операцій, прокладання кабелю, також для інших господарських, наукових і культурних цілей.

За змістом ст. 3 КТМ України д ержава здійснює регулювання торговельного мореплавства через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту, інші центральні органи виконавчої влади та національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту. Згідно з цим Кодексом, іншими актами законодавства та міжнародними договорами України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту, в межах своїх повноважень за участю заінтересованих центральних органів виконавчої влади розробляє та затверджує нормативні документи з питань торговельного мореплавства, інструкції, правила перевезень вантажів, пасажирів, пошти і багажу, правила перевезень у прямому змішаному та прямому водному сполученні, які є обов'язковими для всіх юридичних та фізичних осіб. Правила експлуатації риболовних суден затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

У відповідності до ст. 85 КТМ України під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримувати чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Згідно ч. 1 ст. 90 КТМ України кожне судно перед виходом у море підлягає контролю з метою перевірки суднових документів, установлення відповідності судновим документам основних характеристик судна, а також перевірки виконання вимог щодо укомплектування суднового екіпажу.

Порядок оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту (далі Порядок) затверджений Наказом Міністерства інфраструктури України №430 від 27.06.2013 року.

Відповідно до п. 3.1 Порядку дозвіл на вихід судна з порту надає капітан морського порту відповідно до Правил контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 17 липня 2003 року № 545, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 23 березня 2004 року за № 353/8952, та після перевірки суднових документів, зазначених у пункті 4.3 розділу IV цього Порядку, за умови позитивних результатів контролю судна, а також задовільного морехідного стану судна і готовності до виходу його в море.

П. 2.4.5. Правил контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №545 від 17.07.2003 року, встановлено, що на суднах, що заходять у морський порт (портопункт) з короткочасною стоянкою без припинення рейсу (з метою поповнення запасів, укриття від непогоди, вивантаження риби та рибопродукції в проміжному порту без зміни екіпажу тощо), перевірка Держрибагентством України не здійснюється, але капітан судна зобов'язаний повідомити про це СКМП.

Згідно п. 4.1. Порядку капітан судна повинен сповістити капітана морського порту про запланований вихід судна з порту завчасно, але не пізніше ніж за 6 годин до запланованого часу виходу.

Вихід судна оформляється протягом 2-3 годин до виходу судна з порту після виконання необхідних процедур портовими властями та контролюючими органами, після завершення завантаження і закріплення вантажу. При оформленні виходу судна на ньому обов'язково має бути присутня уповноважена особа Служби (п. 4.2. Порядку).

У відповідності до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Реєстрація виходу судна з порту здійснюється уповноваженою особою Служби у Журналі реєстрації виходу суден. Чергові працівники Служби, уповноважені вносити записи до зазначеного Журналу, є відповідальними за достовірність і своєчасність таких записів та збереження Журналу. Журнали реєстрації виходу суден з порту мають бути прошиті, пронумеровані та засвідчені печаткою капітана морського порту. Після внесення останнього запису журнали реєстрації виходу суден повинні зберігатися в Службі протягом 5 років (п. 4.6.-4.7. Порядку).

У відповідності до вимог КТМ України на кожному судні рибної промисловості в/в 100 р.т. та більше ведеться судовий журнал, який є основним офіційним документом, що відображає непереривну діяльність судна в усіх її проявах, а також об'єктивні умови і обставини, що супроводжують цю діяльність. Право перевірки судових журналів надано капітанам портів, працівникам служб мореплавства та Держрибфлотінспекції.

Відповідно до судового журналу СЧС «Вера» 18.01.2015 року о 12 год. 51 хв. диспетчер Бердянського порту не прийняв заяву про запланований вихід судна з порту; 19.01.2015 року о 06 год. 20 хв. та о 08 год. 00 хв. Р-2, Р-5 на зв'язок по УКВ радіостанції не вийшло; о 09 год. 00 хв. Р-5 на виклик судна запропонувало провести оформлення виходу в кабінеті капітана порту Бердянськ.

З огляду на викладене та встановлені обставини суд не може прийняти до уваги твердження відповідача про не повідомлення капітаном СЧС «Вера» про запланований на 19.01.2015 року вихід судна з порту та вважає доведеним не виконання працівниками Служби капітана порту п. 4.2. Порядку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 114 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність саме за порушення правил входу суден у порт і виходу їх з порту, руху і стоянки суден у портових водах.

Проте, правила плавання регулюються Міжнародними Правилами запобігання зіткнення суден у морі, 1972, посилання на порушення яких в оскарженій постанові відсутнє.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 159, 162, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов капітана теплоходу СЧС «Вера» ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову капітана Бердянського морського порту Єрьоменка М.М. №11.18-46/008 у справі про адміністративне правопорушення від 03.02.2015 року про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114 Кодексу України про адміністративні правопорушення та про накладення штрафу у розмірі 68 гривень.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Крамаренко