Справа № 821/2318/14
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/2318/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Романішина В.Л., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагенства у Каланчацькому районі Херсонської області про визнання дій протиправними, скасування висновку та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та, вказав, що відповідач пославшись на ст. 20, 60, 116, 120, 123, 186-1 Земельного кодексу України безпідставно відмовив йому у погодженні проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки, площею 0,30 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої по АДРЕСА_1. З цих підстав ОСОБА_1 просила суд: визнати протиправними дії Відділу Держземагенства у Каланчацькому районі Херсонської області (надалі - Держземагенство) щодо відмови в погодженні проекту землеустрою про зміну цільового призначення, розробленого на підставі рішення сесії Хорлівської сільської ради №409 від 12 лютого 2014 року; скасувати висновок Держземагенства у Каланчацькому районі Херсонської області від 24 лютого 2014 року №0403/01-29; зобов'язати відповідача надати висновок погодження проекту землеустрою, щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки загальною площею 0,3000 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розташованої по АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови, який розроблено на підставі рішення сесії Хорлівської сільської ради від 12 лютого 2014 року №409.

За наслідками розгляду адміністративного позову Херсонським окружним адміністративним судом 08 жовтня 2014 року ухвалено постанову про відмову ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.

Приймаючи означене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами діючого Генерального плану, тобто використання земельної ділянки, площею 0,30 га., розташованої по АДРЕСА_1 повинно здійснюватися відповідно до плану детального планування зони відпочинку с. Хорли, розробленого КНДПП Містобудування у 1969 році. Суд попередньої інстанції також зазначив, що позивачем належними та допустимими доказами не спростовано того, що вид використання земельної ділянки земельної ділянки, площею 0,30 га., розташованої по АДРЕСА_1 не відповідає містобудівній документації, та відповідно до ст. 186-1 ЗК України є підставою для відмови в погодженні проекту землеустрою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про задоволення позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач вказала на те, що зверталася до Держкомзему з проектом землеустрою від 28 березня 2014 року, а не з проектом від 24 лютого 2014 року, як вказано в відповіді відповідача. Суд не застосував для вирішення спору п.6 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» де передбачено, що дія ч.3 та ч.4 ст. 24 , згаданого Закону, не поширюється на території, де відповідно до Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій. Висновок суду, що спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення спростовується проектом щодо відведення земельної ділянки в оренду, який містить довідку від 03 жовтня 2006 року де зазначено - земельна ділянка, площею 0,30 га., розташована по АДРЕСА_1 відноситься до земель для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Твердження суду, про те, що землі, в межах населеного пункту с. Хорли, належать до земель загального користування (парки, сквери) - є помилковим, оскільки у відповідності зі ст. 38 ЗК України землі загального користування і є землями житлової та громадської забудови.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що земельна ділянка несільськогосподарського призначення площею 0,30 га., що знаходиться в АДРЕСА_1 з січня 2008 року перебувала в користуванні ПП ОСОБА_2 на умовах оренди для розміщення та обслуговування автостоянки (договір оренди землі від 10 січня 2008 р.). Згідно до договору, предметом оренди є земельна ділянка площею 0,3 га несільськогосподарського використання по АДРЕСА_1, на якій розміщений майданчик з твердим покриттям для розміщення та обслуговування автостоянки землі від 10 січня 2008 р. та договору оренди об'єкта № 25 від 17.06.2005 р., укладених між Хорлівською сільською радою та ПП ОСОБА_2,.

У березні 2009 року Хорлівська сільська рада прийняла рішення № 467 про зміну орендаря зазначеної земельної ділянки з ПП ОСОБА_2 на ПП ОСОБА_1

11 жовтня 2013 р Хорлівська селищна рада прийняла рішення № 375 про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,30 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Рішенням Хорлівської сільської ради від 12.02.2014 р № 409 внесено зміни до пункту 2 рішення Хорлівської сільської ради від 11.10.2013 р № 375, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою.

На підставі заяви позивача від 28 березня 2014 року було виготовлено проект землеустрою та погоджено начальником відділу містобудування та архітектури і начальником обласної інспекції по охороні пам'яток історії та культури.

12 лютого 2014 року до Держземагенства звернулася ОСОБА_1 про надання висновку до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду зі зміною цільового призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд загальною площею 0,3000 га. Відповідачем план не погоджено з посиланням на план ПДП оздоровчого комплексу Хорли та генплан забудови с. Хорли

15 квітня 2014 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Держкомзему та просила погодити проект землеустрою щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови на землі для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Держземагенство 24 лютого 2014р. надало висновок № 0403/01-29, де зазначено, що:

- проект землеустрою щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки площею 0,30 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 суперечить ст. ст. 20, 60, 116, 120, 123, 186-1 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України;

- викопіювання, що додане до проекту є викопіюванням з топокарти, а не з Генерального плану;

- використання земельної ділянки необхідно здійснювати з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою (на вказану частину земельної ділянки відсутній Генплан), а згідно діючого плану ПДП оздоровчого комплексу "Хорли", вказана земельна ділянка запланована під розміщення об'єктів рекреаційного призначення;

- у зв'язку з відсутністю Генерального плану на вказану частину земельної ділянки та землевпорядної документації по встановленню захисної смуги вздовж урізу води моря (лиману) погодження проекту землеустрою неможливо.

Суд апеляційної інстанції вважає правильним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції щодо відмови ОСОБА_1 у задоволенні її позову.

Відповідно до статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою (ч. 5 ст. 20 ЗК України).

З матеріалів справи вбачається, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1996 р. № 1576 затверджено Перелік населених пунктів, віднесених до курортних, відповідно до якого село Хорли Каланчацького району віднесено до курортних населених пунктів.

Згідно до Генерального плану села Хорли, розробленого Херсонською філією Українського національного інституту проектування 23.10.1979 року, затвердженого у травні 1980 року, дію якого продовжено рішенням Хорлівської сільської ради від 17.04.2013 р. № 313, земельна ділянка площею 0,30 га по АДРЕСА_1 знаходить за межами діючого Генерального плану в межах населеного пункту Хорли. Це підтверджується наявною в матеріалах справи копією Генерального плану села Хорли, наданого управлінням містобудуванням та архітектури Херсонської обласної державної адміністрації. На цій земельній ділянці, яка за інвентарним номером 10330012 знаходиться на балансі Хорлівської сільської ради, розміщено автостоянку. Тобто, спірна земельна ділянка віднесена до категорії земель несільськогосподарської підприємницької діяльності - землі, що використовуються в комерційних цілях.

Разом з тим, згідно до Плану детального планування зони відпочинку села Хорли, земельна ділянка площею 0,3 га, що перебуває у користуванні позивача та знаходить по АДРЕСА_1 віднесена до категорії земель рекреаційного призначення та запланована під розміщення об'єктів рекреаційного призначення.

Однак, судом першої інстанції з'ясовано , що Хорлівська сільська рада не має проектної чи іншої документації щодо встановлення меж прибережної захисної смуги.

Частина шоста статті 186-1 ЗК України, передбачає, що територіальні органи земельних ресурсів при погодженні документації із землеустрою відмовляють у погодженні проекту землеустрою у разі невідповідності поданої на погодження документації із землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Статтею 21 Закону України "Про основи містобудування" передбачено, що визначення територій для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації з урахуванням планів земельно-господарського устрою.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції визнає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції що оскільки спірна земельна ділянка знаходиться за межами діючого Генерального плану, але в межах населеного пункту Хорли, то зміна її цільового призначення, а відтак - і порядок надання земельної ділянки у користування чи власність необхідно здійснювати з урахуванням іншої містобудівної документації, а саме - діючого на даний час проекту детального планування території оздоровчого комплексу "Хорли", за яким, спірна земельна ділянка віднесена до категорії земель рекреаційного призначення та запланована під розміщення об'єктів рекреаційного призначення.

Посилання позивача на п.6 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» де передбачено, що дія ч.3 та ч.4 ст. 24 , згаданого Закону, не поширюється на території, де відповідно до Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій, не можуть бути покладені в основу рішення суду, так як, земельна ділянка площею 0,30 га по АДРЕСА_1 знаходиться в межах діючого проекту детального планування території оздоровчого комплексу "Хорли".

Враховуючи все вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального і процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на невірному трактуванні позивачем фактичних обставин норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2014 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагенства у Каланчацькому районі Херсонської області про визнання дій протиправними, скасування висновку та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів з часу отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: