Справа № 822/3534/15
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/3534/15

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

24 листопада 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представників відповідача: Могилевського А.А., Стеценка О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Старокостянтинівського гарнізону Коваленка Миколи Миколайовича на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Старокостянтинівського гарнізону Коваленка Миколи Миколайовича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - військова частина НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до начальника Старокостянтинівського гарнізону Коваленка Миколи Миколайовича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - військова частина НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року - без змін.

Представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 у військовому званні майор, 23 роки вислуги на військовій службі.

18.11.2014 року ОСОБА_1 надіслав рапорт на ім`я Начальника КЕВ м. Хмельницького та Голови житлової комісії Старокостянтинівського гарнізону з проханням змінити статус "службова" квартири АДРЕСА_1 , ордер № 977 виданий Старокостянтинівською міською радою 19.09.2012 року.

Відповідно до протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України № 29 від 30.01.2015 року у Списку військовослужбовців, житло яких пропонується виключити з числа службового житла МО України за адресами: Хмельницька область, м. Старокостянтинів зазначено позивача - ОСОБА_1 .

Лист до міського голови м. Старокостянтинова № 7 від 04.02.2015 року про виведення із розрахунку службових квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 16,0 кв.м., який підписано командиром в/ч НОМЕР_1 , погоджено з начальником КЕВ м. Хмельницького, однак не підписано начальником Старокостянтинівського гарнізону.

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відмовляючи у підписанні клопотання до Старокостянтинівської міської ради відповідач діяв не на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 року порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.2 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 року (далі - Порядок) визначено, що військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла.

Відповідно до п.3 Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Згідно п. 11 Порядку житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Відповідно до п.4.4. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міноборони № 737 від 30.11.2011 року (далі - Інструкція) список розподілу жилої площі для постійного проживання (додаток 20) розробляється КЕВ (КЕЧ) району відповідно до загальної та пільгових черг гарнізону.

Після погодження головою гарнізонної житлової комісії Список розподілу постійного житла направляється КЕВ (КЕЧ) району до Служби правопорядку для перевірки.

Після проведення перевірки та за відсутності зауважень Служби правопорядку Список розподілу постійного житла візується помічником начальника гарнізону з правової роботи і затверджується начальником гарнізону.

Після затвердження (погодження) Список розподілу постійного житла разом з першими примірниками облікових справ подається керівником КЕВ (КЕЧ) району на перевірку до ГКЕУ ЗС України.

У разі непогодження ГКЕУ ЗС України пропозицій про надання військовослужбовцю постійного жилого приміщення начальник КЕВ (КЕЧ) району після отримання письмового повідомлення про відмову від ГКЕУ ЗС України повинен переглянути пропозиції та надати іншу кандидатуру для затвердження її у встановленому порядку або письмове обґрунтування попереднього рішення.

Після перевірки ГКЕУ ЗС України Список розподілу постійного житла розглядається Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України.

Рішення (пропозиції) Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України є остаточними для розгляду керівником квартирно-експлуатаційного органу, головою гарнізонної житлової комісії та начальником гарнізону.

Згідно п.4.5 Інструкції КЕВ (КЕЧ) району подає затверджений начальником гарнізону витяг зі Списку розподілу постійного житла у гарнізоні, погоджений протоколом засідання Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України, разом з документами, що знаходяться в облікових справах, до виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районної державної адміністрації для видачі ордера, а в закритому військовому містечку КЕВ (КЕЧ) району видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Отже, для прийняття остаточного рішення щодо виведення квартир з числа службових КЕВ (КЕЧ) району згідно п.4.5. Інструкції подає затверджений начальником гарнізону витяг зі Списку розподілу постійного житла у гарнізоні, погоджений протоколом засідання Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України (додаток 21), разом із документами, що знаходяться в облікових справах (додаток 7) до виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районної державної адміністрації для видачі ордера, а в закритому військовому містечку КЕВ (КЕЧ) району видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Тому, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку що, обов`язок звернення з вказаним клопотанням до Старокостянтинівської міської ради покладається саме на КЕВ м. Хмельницького а не на начальника Старокостянтинівського гарнізону Коваленка Миколи Миколайовича.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що даним органом подавалися до Старокостянтинівської міської ради зазначені документи.

Отже, враховуючи вищезазначене колегія судів апеляційної інстанції приходить до висновку що, судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, в результаті чого неправомірно покладено обов`язок на начальника Старокостянтинівського гарнізону Коваленка Миколи Миколайовича щодо вчинення дій, а саме подання клопотання Старокостянтинівської міської ради про виключення з числа службової квартири, що суперечать вимогам Інструкції.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, тому всі недоведені відповідачем обставини суд трактує на користь позивача.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

З огляду на викладене, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу начальника Старокостянтинівського гарнізону Коваленка Миколи Миколайовича задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Старокостянтинівського гарнізону Коваленка Миколи Миколайовича про зобов`язання вчинити дії скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Білоус О.В.