Справа № 826/9187/15
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 листопада 2015 року № 826/9187/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуюча суддя Добрянська Я.І., судді Аблов Є.В. та Нагорянський С.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач)

до Міністерства юстиції України

Державної казначейської служби України

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії,

стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить:

1) визнати протиправними дії і бездіяльність Міністерства юстиції України, в особі його посадових осіб: Міністра юстиції України Петренка П.Д., першого заступника Міністра юстиції України Севостьянової Н.І., заступника начальника відділу контролю за роботою територіальних органів управління контролю та статистичного забезпечення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка Є.Л., в.о.Голови Державної виконавчої служб України Ахундової Агії Аббасівни; в.о.начальника відділу примусового виконання рішень ліквідованої Державної служби України Кузьменка О.С., головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ліквідованої Державної виконавчої служби України Єжова М.В., які полягають в ігноруванні Міністром юстиції України вимог позивача про надання їй відповіді на скаргу від 01.12.2014 за підписом Міністра юстиції України Петренка П.Д.; невжитті цими особами усіх заходів для забезпечення повного виконання на користь позивача Рішення Європейського суду з прав людини; наданні протиправних відписок з порушенням установлених законом строків та незабезпеченням розгляду її скарги від 04.02.2015 згідно зі статтею 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження»;

2) скасувати дві постанови від 17.11.2014 про закінчення виконавчого провадження у виконавчих провадженнях № 42331934 та № 42336202 у зв'язку з неправильним обчисленням та сплатою в неповному розмірі пені за несвоєчасне виконання Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2014;

3) зобов'язати директора Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (чи іншу посадову особу Міністерства юстиції України) відновити виконавчі провадження № 42331934 та № 42336202 у частині виконання пункту (b) Рішення Європейського суду з прав людини від 09.10.2014 на користь позивача: зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, що діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти» та вжити усіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання цього Рішення;

4) стягнути за рахунок Державного бюджету України через Державну казначейську службу України заподіяну позивачу шкоду заподіяну їй протиправними діями та бездіяльністю Міністерства юстиції України та його посадовими особами в розмірі 10 000,00 грн., яка полягає в душевних стражданнях внаслідок порушення її прав;

5) винести окрему ухвалу про звернення до прокуратури міста Києва щодо перевірки ознак злочину в діях державних службовців, зазначених в пункті першому її позовних вимог, у зв'язку із зловживанням ними службовими повноваженнями, злочинною недбалістю та службових підроблень, для розгляду цих злочинів в окремій кримінальній справі.

Позов вмовтивовано порушенням права позивача на отримання у повному розмірі пеню за несвоєчасне виконання на її користь Рішення Європейського суду з прав людини, розмір якої неправильно обрахований державним виконавцем. Окрім того, скарги позивача, подані у зв'язку з неправильним визначенням розміру пені, розглянуті посадовими особами Міністерства юстиції України та Державної виконавчої служби з порушенням визначеного законодавством строку та необґрунтовано відхилені.

У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі своїх представників у судове засідання не направили, хоча належним чином повідомлені про судовий розгляд справи.

У письмовому запереченні, що надійшло на адресу суду Міністерство юстиції України вказує про необґрунтованість позовних вимог, стверджуючи про правильний розрахунок і виплату у повному обсязі на користь ОСОБА_1 пеню у зв'язку з несвоєчасним виконанням на її користь Рішення Європейського суду з прав людини.

Заслухавши пояснення позивача у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши надані позивачем та Міністерством юстиції України доказів, суд прийшов до висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги з огляду на таке.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» виконання Рішень Європейського суду з прав людини здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Конвертація коштів, присуджених Європейським судом з прав людини, оформлення платіжних документів (платіжного доручення) проводиться Міністерством юстиції України як органом, відповідальним за забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та координацію виконання його рішень, з урахуванням особливостей, визначених законодавством України, відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення платежів, пов'язаних з виконанням рішень закордонних юрисдикційних органів, прийнятих за наслідками розгляду справ проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2007 № 408.

Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» рішення Європейського суду з прав людини підлягають виконанню державною виконавчою службою з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом та Законом України «Про виконання рішень та застосування практика Європейського суду з прав людини».

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебували виконавчі провадження № 1331/11 та 1348/11 (номери за ЄДРВП відповідно 42331934 та 42336202) щодо виконання на користь ОСОБА_1 рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2014 № 12895/08 у справі «Хайнацький та інші проти України», де ОСОБА_1 є одним із заявників.

Згідно з указаними Рішеннями Європейського суду з прав людини:

(a) протягом трьох місяців держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалених на користь заявників, які досі підлягають виконанню, та сплатити 2000 (дві тисячі) євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю, у заявах зазначених у Додатку 1, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та компенсації судових витрат, а також будь-який податок, що може нараховуватись; ці суми мають бути конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежів;

(b) зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточного розрахунку на ці суми нараховуватиметься простий відсоток (simple interest) у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, що діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти» .

Судом встановлено несвоєчасне виконання на користь ОСОБА_1 згаданого Рішення Європейського суду з прав людини як в частині виплати справедливої сатисфакції в розмірі 33 420,81 грн. і 33 420,8 (виконано 15.09.2014) та в частині сплати заборгованості за рішенням національного суду в сумі 6 384,58 грн. і 160 509,50 грн. (виконано 25.09.2014), що не заперечувалось позивачем та Міністерством юстиції України.

Листом від 22.10.2014 № 14-1331-2./11 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Єжов М.В. звернувся до Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України з вимогою № 14-1331/11 про вчинення дій щодо виконання Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2014 № 12895/08, у справі «Хайнацький проти України», шляхом сплати на користь ОСОБА_1 заборгованості (пеню) за несвоєчасне виконання Рішення Суду та про виконання цієї вимоги просив повідомити Департамент державної виконавчої служби. Копію вимоги направлено на адресу ОСОБА_1 до відома. У вимозі зазначено:

- розрахунок пені, у зв'язку з несвоєчасною сплатою державою-відповідачем належної суми заявникові в розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку (0,30%) плюс три відсотки з моменту закінчення тримісячного строку і до моменту повного розрахунку. Зокрема:

Справа «Хайнацький та інші проти України».

Рішення Європейського суду з прав людини по справі від 09.01.2014 № 12895.

Рішення набрало остаточної законної сили - 09.01.2014.

Кінцева дата виконання рішення - 09.04.2014.

Рішення в частині сплати справедливої сатисфакції в розмірі 33 420,81 грн. (еквівалент 2000 євро) виконано 15.09.2014.

Кількість днів затримки платежу - 159 днів.

Сума пені - 33 420,81 грн. : 365 днів х 3,3% х 159 днів = 481,77 грн.

- розрахунок пені у зв'язку з несвоєчасною сплатою державою-відповідачем належної суми (заборгованості за рішенням національного суду) заявникові в розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку (0,30%) плюс три відсотки з моменту закінчення тримісячного строку і до моменту повного розрахунку.

Справа «Хайнацький та інші проти України».

Рішення Європейського суду з прав людини по справі від 09.01.2014 № 12895.

Рішення набрало остаточної законної сили - 09.01.2014.

Кінцева дата виконання рішення - 09.04.2014.

Рішення в частині сплати заборгованості за рішенням національного суду в сумі 6 384,58 виконане 25.09.2014.

Кількість днів затримки платежу - 169 днів.

Сума пені - 6 384,58 грн. : 365 днів х 3,3% х 169 днів = 98,02 грн.

Загальна сума пені, яка підлягає сплаті складає 579,79 грн.

Платіжним дорученням Міністерства юстиції України від 28.10.2014 № 7939.28.10.2014 підтверджується сплата на користь ОСОБА_1 579,79 грн. пені.

Листом від 23.10.2014 № 14-1348-2./11 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Єжов М.В. звернувся до Департаменту планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Міністерства юстиції України з вимогою № № 14-1348/11 про вчинення дій щодо виконання Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2014 № 12895/08, у справі «Хайнацький проти України», шляхом сплати на користь ОСОБА_1 заборгованості (пеню) за несвоєчасне виконання рішення Суду, згідно раніше надісланих 17.03.2014 та 31.03.2014 документів; про виконання вимоги просив повідомити Департамент державної виконавчої служби. Копію вимоги направлено на адресу ОСОБА_1 до відома. У вимозі зазначено:

- розрахунок пені, у зв'язку з несвоєчасною сплатою державою-відповідачем належної суми заявникові в розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку (0,30%) плюс три відсотки з моменту закінчення тримісячного строку і до моменту повного розрахунку. Зокрема:

Справа «Хайнацький та інші проти України».

Рішення Європейського суду з прав людини по справі від 09.01.2014 № 12895.

Рішення набрало остаточної законної сили - 09.01.2014.

Кінцева дата виконання рішення - 09.04.2014.

Рішення в частині сплати справедливої сатисфакції в розмірі 33 420,81 грн. (еквівалент 2000 євро) виконано 15.09.2014.

Кількість днів затримки платежу - 159 днів.

- розрахунок пені у зв'язку з несвоєчасною сплатою державою-відповідачем належної суми (заборгованості за рішенням національного суду) заявникові в розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку (0,30%) плюс три відсотки з моменту закінчення тримісячного строку і до моменту повного розрахунку.

Справа «Хайнацький та інші проти України».

Рішення Європейського суду з прав людини по справі від 09.01.2014 № 12895.

Рішення набрало остаточної законної сили - 09.01.2014.

Кінцева дата виконання рішення - 09.04.2014.

Рішення в частині сплати заборгованості за рішенням національного суду в сумі 160 509,50 грн. виконано 25.09.2014.

Кількість днів затримки платежі - 159 днів.

Сума пені - 160 509,50 грн. : 365 днів х 3,3% х 169 днів = 2 453,88 грн.

Загальна сума пенсі, яка підлягає сплаті ОСОБА_1 складає 2 935,65 грн.

Платіжним дорученням Міністерства юстиції України від 29.10.2014 № 7992 підтверджується сплата на користь ОСОБА_1 2 935,65 грн. пені.

Ураховуючи виконання на користь позивача Рішення Європейського суду з прав людини та виплату їй пені за несвоєчасне виконання цього Рішення, головним державним виконавцем Єжовим М.В. винесено постанови від 17.11.2014 про закінчення виконавчих проваджень № 42331934 та № 42336202, які листами від 20.11.2014 № 1331-2./11 та № 1348-2./11 надіслані відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на адресу ОСОБА_1

26.11.2014 позивач отримала лист Міністерства юстиції України без реквізитів, в якому Міністр юстиції України Петренко П.Д. повідомив її про забезпечення Міністерством юстиції України виконання рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2014 № 12895/08 «Хайнацький та інші проти України» в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості (пені) за несвоєчасне виконання рішення суду.

Стверджуючи про неправильний розрахунок державним виконавцем розміру пені за несвоєчасне виконання Рішення Європейського суду з прав людини, позивач звернулась зі скаргою від 01.12.2014 до Міністра юстиції України Петренка П.Д., в якій просила його особисто забезпечити невідкладне та повне виконання на її користь цього Рішення. При цьому позивач виклала свою версію розрахунку пені за формулою:

Сума пені = А х % ставки х С, де:

А - сума відшкодування, присуджена за рішенням суду (для розрахунку використовується та валюта, яку присуджено рішенням Європейського суду з прав людини);

% ставка - гранична позичкова ставка Європейського центрального банку плюс 3 відсотки річних (інформація щодо розміру граничної ставки знаходиться на офіційному сайті Європейського центрального банку); та залишення оригіналу звернення на розгляді в апараті Міністерства.

С - кількість днів прострочення виплати.

За її розрахунком загальний розмір пені, що належить їй виплатити, складає 912 697,38 грн.

Листом від 05.12.2014 № З-23243/15.3-18/3 Міністерство юстиції України повідомило ОСОБА_1 про отримання її скарги, копію якої направлено за належністю на розгляд до Державної виконавчої служби України, а оригінал залишено для розгляду в апараті Міністерства.

Однак, доказів про розгляд скарги позивача від 01.12.2014 та надання їй відповіді на цю скаргу Міністерство юстиції суду не надало, внаслідок чого суд приходить до висновку про порушення цим відповідачем статті 19 Закону України «Про звернення громадян», яким визначено обов'язок органів державної влади, їх керівників та інших посадових осіб в межах своїх повноважень, поміж іншого, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги громадян та письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 від 01.12.2014, що порушило її право на розгляд цієї скарги, гарантоване Законом України «Про звернення громадян».

Необхідно зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» ліквідовано Державну виконавчу службу, покладено на Міністерство юстиції України завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), та визначено Міністерство юстиції України правонаступником ліквідованої Державної виконавчої служби.

Ураховуючи цю обставину та подальшу переписку Міністерства юстиції України та Державної виконавчої служби з ОСОБА_1 із питань визначення розміру нарахованої та виплаченої їй пені, суд не вважає за доцільне зобов'язувати Міністерство юстиції України розглянути скаргу від 01.12.2014.

Листом від 21.01.2015 № З-17635-2./1331-1348-11 Державна виконавча служба України розглянула скаргу ОСОБА_1 від 01.12.2014 та повідомила її про правильний розрахунок суми пеню, виплаченої за несвоєчасне виконання Рішення Європейського суду з прав людини, який здійснено відповідно до листа Секретаріату урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 10.08.2011 № 12.3-17/5707 за формулою:

Сума пені = А : В х % ставки х С, де:

А - сума відшкодування, присуджена за рішенням суду (для розрахунку використовується та валюта, яку присуджено рішенням Європейського суду з прав людини);

В - кількість днів року;

% ставка - гранична позичкова ставка Європейського центрального банку плюс 3 відсотки річних (інформація щодо розміру граничної ставки знаходиться на офіційному сайті Європейського центрального банку);

С - кількість днів прострочення виплати.

У зв'язку з повним фактичним виконанням вищевказаних Рішень Європейського суду з прав людини на користь ОСОБА_1 та виплати їй пені за несвоєчасне його виконання постановами державного виконавця від 17.11.2014 закінчено відповідні виконавчі провадження.

Не погоджуючись із такою відповіддю позивач звернулася до Голови Державної виконавчої служби України зі скаргою від 04.02.2015, в якій просила:

- перевірити виконавчі провадження № 42331934 та № 42336202 щодо виконання на її користь Рішення Європейського суду з прав людини, зокрема, частині виплати на її користь пені за несвоєчасне виконання цього рішення;

- визнати недійсними та протиправними рішення, дії та бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кузьменка О.С. та головного державного виконавця Єжова М.В. і скасувати два розрахунки пені, перерахованої їй відповідно до платіжних доручень Міністерства юстиції України від 28.10.2014 № 7939 в розмірі 579,70 грн. та від 28.10.2014 № 7992 в розмірі 2 935,65 грн., що обчислені головним державним виконавцем Єжовим М.В., а також скасувати дві постанови державного виконавця від 17.11.2014 про закінчення вищевказаних виконавчих проваджень через неправильне обчислення суми пеню, яку їй виплачено в неповному розмірі;

- забезпечити відновлення виконавчих проваджень № 42331934 та № 42336202, в межах яких здійснити правильне обрахування пені, що належить позивачу у зв'язку з несвоєчасним виконання рішення європейського суду з прав людини, та виплати цю пеню в розмірі відповідно 210 966,12 грн. та 1 070 520,40 грн.

У відповідь на скаргу від 04.02.2015 Державна виконавча служба України в особі в.о.Голови Державної виконавчої служби України Ахундової А.А. листом від 11.03.2015 № З-1509/2 знову повідомила ОСОБА_1 про правильний розрахунок державного виконавця розміру виплаченої їй пені. При цьому, як зазначено у листі Державної виконавчої служби України, скаргу ОСОБА_1 розглянуто у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», оскільки скаргу подано без дотримання вимог, встановлених частиною 8 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Міністерство юстиції України листом від 13.03.2015 № З-2507/6 також надало ОСОБА_1 відповідь на скаргу від 04.02.2015, зазначивши про виплату їй пені у повному розмірі та правомірне закінчення у зв'язку з цим виконавчих проваджень № 42331934 та № 42336202 відповідно до постанов державного виконавця від 17.11.2014.

У наступній скарзі від 27.03.2015, адресованій Прем'єр-міністру України Яценюку А.П. (для розгляду Міністром юстиції України Петренком П.Д.), ОСОБА_1 вимагала проведення Міністром юстиції України Петренком П.Д. службового розслідування щодо злочинної бездіяльності в.о.Голови Державної виконавчої служби України Ахундової А.А. стосовно розгляду її скарги від 04.02.2015.

Листом від 30.04.2015 № 20-1.1/З-6081 Міністерство юстиції України в особі начальника відділу контролю за роботою територіальних органів Управління контролю та статистичного забезпечення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка Є.І. повідомило позивача про обґрунтований розгляд Державною виконавчою службою України її скарги від 04.02.2015 відповідно до Закону України «Про звернення громадян», правильно визначений державним виконавцем розмір пеню, виплаченої їй у зв'язку з несвоєчасним виконанням Рішення Європейського суду з прав людини та повідомила про ліквідацію Державної виконавчої служби України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи органів юстиції» і про звільнення Ахундової А.А. з посади першого заступника Голови Державної виконавчої служби України відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18 березня 2015 року № 216-р.

Вирішуючи позовну вимогу про незабезпечення Державною виконавчою службою України належного розгляду скарги ОСОБА_1 від 04.02.2015 згідно зі статтею 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», суд погоджується з доводами Державної виконавчої служби України, викладеними в листі від 11.03.2015 № З-1509/2 та в листі Міністерства юстиції України від 30.04.2015 № 20-1.1/З-6081, про те, що оформлення цієї скарги не відповідає вимогам частини 7 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», тому вона обґрунтовано розглянута Державною виконавчою службою в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян». Наведене обґрунтовується судом наступним.

Відповідно до частини 1 статті 82 названого вище Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Частиною 7 статті 82 Закону України «Про державну виконавчу службу України» визначено перелік вимог, яким має відповідати скарга у виконавчому провадженні, яка подається у письмовій формі:

1) найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається;

2) повне найменування (ім'я) стягувача та боржника, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім'я) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником;

3) реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина);

4) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено;

5) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Згідно з частиною 8 статі 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду. Скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян».

Зі змісту скарги ОСОБА_1 від 04.02.2015 вбачається, що її оформлення не відповідає вимогам статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки скаргу на дії та рішення державного головного державного виконавця Єжова М.В. адресована не начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований цей державний виконавець, а до керівника Державної виконавчої служби України, не зазначено норму закону, порушену в.о.начальника відділу примусового виконання рішень Кузьменка О.С., не викладено обставин, якими обґрунтовуються вимоги скарги. Відтак, скаргу правильно розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», стаття 20 якого передбачає розгляд звернень громадян у місячний строк від їх надходження.

Що стосується решти позовних вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності Міністерства юстиції і його посадових осіб щодо вчинення усіх необхідних заходів для повного виконання на користь ОСОБА_1 Рішення Європейського суду з прав людини, зокрема, в частині сплати на її користь пені у повному розмірі за несвоєчасне виконання цього Рішення, а також про скасування постанов державного виконавця від 17.01.2014 про закінчення виконавчих проваджень № 42331934 та № 42336202 в частині виплати у повному обсязі згаданої вище пені та про відновлення цих виконавчих проваджень, то суд вважає їх необґрунтованими, що зумовлює необхідність відмовити в їх задоволенні, оскільки не погоджується з доводами позивач, якими він обґрунтовує ці вимоги.

За висновком суду Міністерством юстиції України та його посадовими особами належним чином обраховано та виплачено ОСОБА_1 пеню у зв'язку з несвоєчасним виконанням на її користь Рішення Європейського суду з прав людини згідно з вищевказаною формулою, з якою погоджується суд, і про яку йдеться в листі Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду від 10.08.2011 № 12.3-17/5707. Про правильне застосування цієї формули державним виконавцями під час нарахування пені за несвоєчасне виконання рішень Європейського суду з прав людини також зазначено в листі Голови відділу Департаменту виконання рішень Європейського суду з прав людини Генерального Директора з прав людини та верховенства права Ради Європи від 02.07.2015. Тоді як формула, застосована позивачем при обчисленні належної їй пені є неправильною.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною третьою статті 48 названого Закону передбачено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Ураховуючи встановлені судом обставини щодо правильного та повного нарахування і виплати позивачу пені за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини, державним виконавцем правомірно видано постанови від 17.11.2014 про закінчення виконавчих проваджень № 42331934 та № 42336202, тому підстави для їх скасування у суду відсутні.

При цьому суд погоджується з доводами Міністерства юстиції України про пропуск ОСОБА_1 десятиденного строку для звернення до суду з позовом про скасування постанов державного виконавця від 17.11.2014, передбаченого статтею 181 КАС України та статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження». Щодо пропуску цього строку не заперечує й сама позивач, зазначаючи про те, що вживала низку заходів щодо оскарження цих постанов в адміністративному порядку, тобто не була байдужою щодо захисту своїх прав та інтересів, порушених, на її думку, оскаржуваними постановами державного виконавця. Ці причини пропуску строку звернення до суду суд вважає поважними, тому не вбачає підстав для залишення позову у вищевказаній частині без розгляду.

Водночас не підлягає задоволенню вимога позивача про відшкодування їй за рахунок Державного бюджету моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., яку вона обґрунтовує заподіяними їй душевними стражданнями внаслідок порушення її прав. Однак, на підтвердження заподіяних їй моральних страждань позивач відповідно до статті 71 КАС України не надала жодного належного та допустимого доказу. Крім того, позивач не вказала з чого вона виходила обраховуючи розмір відшкодування їй моральної шкоди - 10 000,00 грн., що виключає задоволення судом вимоги про стягнення цих коштів.

Також суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали відповідно до статті 166 КАС України, про винесення якої просить позивач у своїх позовних вимогах.

Відповідно до статті 94 КАС України суд повинен вирішити питання розподілу судових витрат.

Оскільки при зверненні до суду з даним позовом позивач не сплатила в установленому порядку судовий збір у розмірі 73,08 грн. та у зв'язку із частковим задоволенням її позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України 60,00 грн. судового збору, тобто пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні якої відмовлено.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України 60,00 грн. судового збору.

Беручи до уваги наведене та керуючись статтями 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не розгляду скарги ОСОБА_1 від 01.12.2014, адресованої Міністру юстиції України Петренку П.Д.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 60,00 грн. (шістдесят гривень)

Постанова набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 24 КАС України, та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 КАС України.

Головуюча суддя Я.І.Добрянська

судді Є.В.Аблов

С.І.Нагорянський