Справа № 815/2638/15
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2638/15

Категорія: 5.1.2 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.

суддів Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря Скоріної Т.С.

представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИВЛСВ» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИВЛСВ» до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Одеського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_2, відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Одеського міського управління юстиції Одеської області про визнання рішення нечинним та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИВЛСВ» (надалі - ТОВ «ЖИВЛСВ») звернулося до суду першої інстанції з позовом до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Одеського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_2, в якому просило:

- визнати нечинним рішення від 20 квітня 2015 року про залишення без розгляду документів, поданих 20 квітня 2015 року для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи;

- зобовязати перевірити подані 20 квітня 2015 року документи на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи та вирішити питання щодо державної реєстрації змін до установчих документів.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ЖИВЛСВ» зазначило про порушення субєктом владних повноважень ч.7 ст.29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», яка встановлює заборону державному реєстратору вимагати документи для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, якщо вони не передбачені частиною першою шостою цієї статті.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року адміністративний позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ТОВ «ЖИВЛСВ» ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та просить ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У звязку зі звільненням із реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області державного реєстратора ОСОБА_3, дії якої є предметом оскарження і на яку позивач покладає обовязок вчинити певні дії, суд апеляційної інстанції, в порядку ст.55 КАС України залучив іншого відповідача відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Одеського міського управління юстиції Одеської області.

До компетенції даного суб'єкта владних повноважень належать повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи викладені в апеляції та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Також, від відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Одеського міського управління юстиції Одеської області надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутністю.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Зясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «ЖИВЛСВ» зареєстровано Виконавчим комітетом Одеської міської ради 30 березня 2007 року за № 0027048.

На момент створення товариства його засновниками були ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

29 вересня 2014 року загальними зборами ТОВ «ЖИВЛСВ» на підставі заяви ОСОБА_5 прийнято рішення про виключення його зі складу учасників товариства, про розподіл його частки в уставному капіталі, про затвердження змін до Статуту та про затвердження змін, що відбулися в товаристві (а.с.15).

Відповідно до протоколу №29-09/2014 П від 29 вересня 2014 року визнані правомочними рішення, прийняті на загальних зборах учасників товариства, що відбулися 29 вересня 2014 року (протокол №29-09/2014) (а.с.16).

20 квітня 2015 року ТОВ «ЖИВЛСВ» через свого представника звернулося до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції із заявою про реєстрацію змін до установчих документів підприємства у зв'язку із виходом зі складу підприємства учасника товариства.

Позивачем було подано:

- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації ТОВ «ЖИВЛСВ»;

- оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ЖИВЛСВ» від 29 вересня 2014 року №29-09/2014 про внесення змін до установчих документів;

- оригінал протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ЖИВЛСВ» від 29 вересня 2014 року №29-09/2014П про визнання правомочним рішення;

- оригінал статуту ТОВ «ЖИВЛСВ» з відміткою про його державну реєстрацію з усіма змінами;

- два примірника змін до установчих документів ТОВ «ЖИВЛСВ» у вигляді окремих додатків;

- оригінал квитанції від 20 квітня 2015 року, що підтверджує внесення адміністративного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів;

- нотаріально завірену копію заяви ОСОБА_5 про вихід із складу засновників.

Згідно повідомлення державного реєстратора ОСОБА_8 від 21 квітня 2015 року, подані ТОВ «ЖИВЛСВ» документи залишено без розгляду на підставі того, що документи надано не в повному обсязі (а.с.8).

На думку державного реєстратора, в переліку поданих документів не було заяви, договору, іншого документа про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив із змісту статей 147 та 148 Цивільного кодексу України та вважав, що законодавець розрізняє вихід учасника з товариства з обмеженою відповідальністю та відчуження учасником своєї частки іншим учасникам, товариству чи третім особам.

На думку суду першої інстанції, заявою про вихід ОСОБА_5 зі складу учасників ТОВ «ЖИВЛСВ» засвідчується лише бажання останнього вийти зі складу засновників господарського товариства та не вирішується питання про розпорядження його часткою у статутному капіталі товариства.

Ураховуючи, що ТОВ «ЖИВЛСВ» для проведення державної реєстрації змін до установчих документів не надано жодного документу, який би засвідчував перехід права власності частки ОСОБА_5 іншому учаснику товариства або третій особі, суд першої інстанції погодився з твердженням відповідача про неповноту документів, поданих позивачем для проведення державної реєстрації змін до установчих документів.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб підприємців, врегульовано нормами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців».

Порядок проведення змін до установчих документів деталізовано положеннями ст. 29 цього Закону.

Зокрема, відповідно до ч.1 цієї статті для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) такі документи:

- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи;

- примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення про внесення змін до установчих документів;

- документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів;

- оригінали установчих документів юридичної особи з відміткою про їх державну реєстрацію з усіма змінами, чинними на дату подачі документів, або інформація про оприлюднення повідомлення про втрату всіх або частини зазначених оригіналів установчих документів;

- два примірники змін до установчих документів юридичної особи у вигляді окремих додатків або два примірники установчих документів у новій редакції;

- документ, що підтверджує внесення адміністративного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів, якщо інше не встановлено цим Законом.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) одного із таких документів:

- рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників);

- заяви фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників);

- заяви, договору, іншого документа про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства;

- рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) із складу засновників (учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими документами юридичної особи.

Відповідно до статті 82 Господарського кодексу України, установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут, який повинен містити, зокрема, відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів.

Згідно зі статтею 147 Цивільного кодексу України, учасник товариства має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Цією ж статтею визначена можливість відчуження частки (її частини) учасника третій особі.

Відповідно до Закону України «Про господарські товариства», вищим органом товариства є загальні збори учасників. Перелік питань, які відносяться до компетенції загальних зборів учасників, визначено статтею 59 цього Закону, що має відсильну норму на статтю 41 вказаного Закону, зокрема, внесення змін до статуту товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 вересня 2014 року загальними зборами ТОВ «ЖИВЛСВ» на підставі заяви ОСОБА_5 прийнято рішення про виключення його зі складу учасників товариства та розподілу його частки в уставному капіталі товариства, таким чином, частка ОСОБА_6 складає 4 050 000,00 грн., що становить 15% Статутного капіталу товариства; частка ОСОБА_4 складає 22 950 000,00 грн., що становить 85% Статутного капіталу товариства.

Тобто, після виходу зі складу ТОВ «ЖИВЛСВ» ОСОБА_5 статутний капітал товариства не зменшено, а за рахунок чого збільшено частку не зазначено.

При цьому, судом з'ясовано, що частка ОСОБА_4 збільшилася на 4 050 000,00 грн., тобто на суму, яка відповідає розміру частки ОСОБА_5, який вийшов зі складу учасників товариства.

Зміни до установчих документів юридичної особи, згідно вимог статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» підлягають обов'язковій державній реєстрації шляхом внесення змін до записів Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» в ЄДР містяться відомості про юридичну особу, зокрема, дані про розмір статутного фонду (статутного або складеного капіталу), у тому числі частки кожного із засновників (учасників).

Таким чином, при виході учасника зі складу товариства на загальних зборах приймається рішення про вихід учасника та виплати йому вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному (складеному) капіталі, та для проведення державної реєстрації змін до установчих документів державному реєстратору, у пакеті документів подається примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) заяви фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників). В такому випадку державному реєстратору подається заява про вихід зі складу засновників (учасників).

У разі відчуження учасником товариства своєї частки, на загальних зборах приймається рішення про перехід частки учасника у статутному капіталі товариства, в такому випадку державному реєстратору подається документ про перехід частки учасника у статутному капіталі товариства, зокрема договір купівлі-продажу, міни, дарування частки у статутному капіталі товариства.

Беручи до уваги вищезазначені норми Закону, при здійсненні реєстрації змін до установчих документів, які пов'язані зі зміною складу засновників ТОВ, унаслідок яких відбувається перехід частки або прав учасника від одного учасника до іншого (у повному обсязі або частково), є необхідним додержання вимог частини третьої статті 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», щодо надання державному реєстратору передбачених зазначеною нормою закону документів, які засвідчують перехід частки або прав учасника.

У разі неподання таких документів державний реєстратор, відповідно до частини одинадцятої статті 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», має право залишити подані документи для проведення державної реєстрації без розгляду.

Доводи апелянта зводяться до того, що відповідно до ч.3 ст.29 він повинен був подати, крім іншого, або заяву фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників) або заяву, договір, інший документ про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства.

За його переконанням, необхідно було подати заяву ОСОБА_6 про вихід із складу засновників, тобто, вимоги ч.3 ст.29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» ним були виконані.

За логікою апелянта, державний реєстратор повинен був прийняти документи, перевірити їх на відповідність вимог законодавства та вирішити питання чи є підстави для відмови в проведенні державної реєстрації.

Колегія суддів вважає, що такі доводи не відповідають ч.11 ст.29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», яка зобовязує державного реєстратора залишити документи без розгляду у випадку подання їх в неповному обсязі.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, державний реєстратор у своїй діяльності зобов'язаний керуватись Конституцією України, Законом про реєстрацію та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Також, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про те, що судом першої інстанції застосовані норми матеріального права, зокрема статті 147,148 Цивільного кодексу України, які не відносяться до спірних правовідносин, адже саме цими нормами врегульований порядок продажу або відступлення іншим чином учасником товариства своєї частки у статутному капіталі.

Вищевикладене свідчить про необґрунтованість апеляційної скарги та про відповідність рішення суду першої інстанції вимогам ст.159 КАС України.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИВЛСВ» залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИВЛСВ» до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Одеського міського управління юстиції Одеської області ОСОБА_2, відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Одеського міського управління юстиції Одеської області про визнання рішення нечинним та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя І.П. Косцова

суддя Л.В. Стас