Справа № 554/10965/15-а
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 р.Справа № 554/10965/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бершова Г.Є.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кудіної Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 04.09.2015р. по справі № 554/10965/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління ДАІ УМВС України в Полтавській області , Інспектора ДПС ВДАІ по обслуговуванню м. Полтави ОСОБА_2

про визнання дій посадових осіб ДАІ протиправними, визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ПС2 №324053 від 01.07.2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ДАІ УМВС України в Полтавській області та інспектора ДПС ВДАІ по обслуговуванню м. Полтави ОСОБА_2, у якому просив визнати дії відповідача ОСОБА_2 з притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними; визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ПС2 №324053 від 01.07.2015 року за ч.1,3 ст.122 КУпАП, а також закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.07.2015 року він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при виїзді з м. Полтава, а саме біля будинку № 20 по вул. Г. Праці був зупинений відповідачем ОСОБА_2, який на місці склав відносно нього протокол та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, мотивуючи, що його автомобіль має тріщини на лобовому склі та його автомобіль не пройшов техогляду. Дії відповідача вважає незаконними, оскільки в протоколі вказано про вчинення правопорушення на вул. Сакко, 20, а він був зупинений по вул. Г.Праці, 20 м. Полтави. Крім того, у протокол не була внесена в якості свідка його дружина. Також у вказаному протоколі відсутній запис про тимчасове затримання його транспортного засобу. В подальшому розгляд справи був проведений одразу, без надання йому часу для підготовки та отримання правової допомоги. При прийнятті рішення не було враховано його матеріальний стан, відсутність інших доказів у справі. Крім іншого також зазначив, що його автомобіль є легковим, тому не повинен в обовязковому порядку проходити техогляд. При цьому просив звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.09.2015 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 41. Кодексу про адміністративне судочинство України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, письмових заперечень, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно з постановою серії ПС2 № 324053 від 01.07.2015 року на ОСОБА_1 накладено стягнення відповідно до ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн., оскільки він 01.07.2015 року о 17:04, керуючи автомобілем НОМЕР_2, який підлягає обовязковому технічному контролю, своєчасно його не пройшов, а також автомобіль був з тріщиною лобового скла в районі склоочисників, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 та ч. 3 ст.121 КУпАП (а.с.7).

Позивач не погодився з цим та звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що не вбачає підстав для визнання протиправними дій та рішення відповідача.

В доводах апеляційної скарги позивач зазначив, що в протоколі та постанові неправильно вказано місце складання, що в протоколі відсутній запис про тимчасове затримання транспортного засобу, що акт огляду та перевірки технічного стану автомобіля не складався, також вказав, що вважає, що автомобіль Таврія ЗАЗ 110557 є модифікацією легкового автомобіля для перевезення вантажу, хоча формально числиться вантажним, та не використовується з метою отримання прибутку. Окрім того, позивач вказав, що вважає, що склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 121 КУпАП, відсутній та його незаконнно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, 3 ст. 121 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №357799 від 01.07.2015 року відносно ОСОБА_1 містить аналогічні, викладеним у постанові, дані та його підпис у протоколі, зокрема і під відомостями про розяснення йому процесуальних прав. Клопотання позивача про надання правової допомоги відсутнє.

Акти огляду та перевірки технічного стану від 01.07.2015 року автомобіля НОМЕР_3 підтверджують, що указаний автомобіль має фургон для перевезення вантажів та наявність на ньому тріщин лобового скла (а.с. 26-27).

Частиною 1 та 3 ст.121 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність у виді штрафу в розмірі від 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, а також за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Зазначені норми за своєю конструкцією є бланкетними, тому у регулюванні суспільних відносин відсилають до інших нормативно-правових актів, якими, в тому числі є Закон України «Про дорожній рух», Правила дорожнього руху України (ПДР) та Державні стандарти України (ДСТУ).

У відповідності до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України"Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Водночас, пунктом 31.3 б ПДР встановлено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли державного технічного огляду або не мають талона про його проходження.

Як свідчать матеріали справи, згідно з реєстраційною карткою автомобіль НОМЕР_4 зареєстрований, як вантажний (а.с.29), тому вказаний автомобіль позивача підлягає обовязковому технічному огляду.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян передбачено санкціями ч.1 та 3 ст.121 КУпАП із застосуванням ст. 36 КУпАП в межах санкції за більш серйозне правопорушення. Жодних альтернативних санкцій, у тому числі попередження, положення цієї статті не передбачають.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доводів позивача про проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці та зазначає, що матеріали справи в тому числі протокол не містять таких клопотань позивача. Водночас, чинний КУпАП не визначає мінімального строку з моменту складення протоколу до розгляду справи та не встановлює детальних характеристик місця розгляду справ про адміністративні правопорушення. Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №1-11/2015 не забороняє розгляд справ про адміністративні правопорушення у місці їх вчинення, а лише тлумачить можливість їх розгляду не лише в безпосередньому місці правопорушення, а взагалі у межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу.

Відповідно до ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтями 1211, 1225, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 1321, 2061 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2. Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102 тимчасове затримання транспортного засобу уповноваженою особою Державтоінспекції проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказане в протоколі місце правопорушення - вул. Сакко м. Полтави не спростоване позивачем, оскільки він рухався на своєму автомобілі, який не пройшов техогляд та з тріщинами на лобовому склі саме з цієї вулиці, після чого одразу виїхав на вул. ОСОБА_3, де і був зупинений відповідачем.

Колегія суддів також зазначає, що відсутність посилання у протоколі на свідка дружину позивача не спростовує факту правопорушення, окрім того позивачем вона не була заявлена в якості свідка.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову та зазначає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правомірність висновків суду. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 04.09.2015р. по справі № 554/10965/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 30.11.2015 р.