Справа № 815/3706/15
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3706/15

Категорія: 3.1.3 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Сівєлькіної С.Є.,

представника позивача Печерської В.В., представника відповідача Прилипка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання нечинним висновку від 27.01.2015 року та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання нечинним висновку від 27.01.2015 року про скасування реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області поновити ОСОБА_1 в реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що з 27.11.2014 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно форми №1 від 03.11.2014 року, під час реєстрації позивача у квартирі за вищенаведеною адресою, також була зареєстрована ОСОБА_3 , однак, 18.02.2015 року ОСОБА_1 знято з реєстрації на підставі заяви громадянки ОСОБА_2 , оскільки останньою не надавалась згода на таку реєстрацію. Позивач звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою щодо поновлення реєстрації місця проживання, але згідно листа Першого заступника начальника ГУ ДМС України в Одеській області Пасулько В.В. від 06.04.2015 року №4/1-273 позивачу було роз`яснено, що зняття з реєстрації відбулось у відповідності до Наказу МВС України від 22.11.2012 року №1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», оскільки на момент реєстрації позивача за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , згода яких на реєстрацію позивача відсутня, що підтверджується висновком про скасування реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , але жодного рішення суду про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування вказаною квартирою не існує, а тому позивач вважає нечинним висновок ГУ ДМС України в Одеській області від 27.01.2015 року про скасування реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та просив суд зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області поновити ОСОБА_1 в реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї представника позивача Печерської В.В., представника відповідача Прилипка О.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.05.2014 року по справі №522/3643/14-ц позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задоволено частково, визнано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 71).

На підставі наведеного рішення суду та заяви ОСОБА_3 04.06.2014 року знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 52-52з/б).

27.11.2014 року, на підставі поданої позивачем заяви про зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 57-58з/б) позивача знято з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та, на підставі заяви про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , згода на яку, відповідно до наявного запису у заяві, надана ОСОБА_3 (а.с. 59-60з/б), позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Поряд з цим, судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2014 року по справі №522/3463/14-ц заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення від 12.05.2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задоволено та скасовано заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.05.2014 року по справі №522/3643/14-ц (а.с. 72).

26.11.2014 року на підставі наведеної ухвали суду відповідачем анульовано зняття з реєстрації та поновлено реєстрацію місця проживання громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

27.12.2014 року, ОСОБА_5 звернулась до відповідача із заявою щодо з`ясування обставин, на підставі яких позивача було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , та скасування такої реєстрації у зв`язку з прийняттям судом вищенаведеної ухвали, якою скасовано заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.05.2014 року по справі №522/3643/14-ц та зазначивши про відсутність власної згоди та згоди сина на проведення реєстрації місця проживання ОСОБА_1 (а.с. 53-53з/б).

На підставі вищенаведеної заяви, головним спеціалістом Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області проведено перевірку реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 громадянина ОСОБА_1 , за результатами якої 27 січня 2015 року відповідачем складено висновок щодо скасування реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , яким встановлено порушення вимог законодавства при проведенні реєстрації позивача щодо відсутності згоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на таку реєстрацію (а.с. 54).

Листом від 18.02.2015 року №16/59 повідомлено ОСОБА_1 про скасування реєстрації та зазначено про необхідність прибуття до відповідача для проставляння в паспорті відповідного штампу про зняття з реєстрації (а.с. 56).

Не погоджуючись з висновком відповідача, позивач звернувся зі скаргою до керівництва Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, проте листом від 06.04.2015 року №4/1-273 позивачу роз`яснено, що зняття з реєстрації відбулось у відповідності до Наказу МВС України від 22.11.2012 року №1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», у зв`язку з чим останній звернувся до суду з даним позовом (а.с. 76).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з наступного, з чим погоджується апеляційний суд.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів покладена на Державну міграційну службу України.

Відповідно до пп. 20 п. 4 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011 №405/2011 зазначений орган виконавчої влади здійснює реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб, веде відповідні реєстраційні обліки.

Відповідно до п. 7 Положення Державна міграційна служба України здійснює свої повноваження безпосередньо та через головні управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління, відділи (сектори) міграційної служби в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 №1382-IV, відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 №1382-IV визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Згідно статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її законний представник подає: письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації (у разі зміни місця проживання в межах України). Талон зняття з реєстрації не подається у разі оформлення реєстрації місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу законного представника; документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Реєстрація місця проживання новонародженої дитини здійснюється також на підставі направлених органами соціального захисту населення даних, що зазначив законний представник, з яким постійно проживає дитина, у заяві про призначення допомоги при народженні дитини.

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших документів.

Облік громадян України, які проживають за межами України, ведеться закордонними дипломатичними установами України в установленому Міністерством закордонних справ України порядку.

У разі зміни адреси житла в межах адміністративно-територіальної одиниці особа або її законний представник повинні письмово повідомити про це орган реєстрації протягом десяти днів.

Надання органами реєстрації відомостей про місце проживання або місце перебування особи та інших персональних даних здійснюється виключно у випадках, передбачених законами України, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини або за згодою самої особи.

Відповідно до ст. 7 Закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування врегульовано Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ від 22.11.2012 р. №1077, відповідно до п. 2.2 якого для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру, зокрема: письмову заяву про реєстрацію місця проживання; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що документи, подані позивачем для проведення реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідають вимогам, передбаченим законодавством, оскільки на момент реєстрації позивача була відсутня згода ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як співвласників житла, зняття з реєстрації яких анульовано 26.11.2014 року та реєстрацію місця проживання яких поновлено на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 12.11.2014 року по справі №522/3463/14-ц, якою заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення від 12.05.2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задоволено та скасовано заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12.05.2014 року по справі №522/3643/14-ц.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки висновок від 27.01.2015 року про скасування реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 відповідає вимогам діючого законодавства України.

До того ж, колегія суддів бере до уваги, що в подальшому, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2015 року, було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , Головного управління державної міграційної служби в Одеській області про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував. В свою чергу позивач, всупереч наведеним приписам, не довів протиправність прийнятого відповідачем рішення.

Колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції правильним і таким, що відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність рішення суду не спростовують.

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали апеляційного суду в повному обсязі.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов