Справа № 335/7371/15-а (2-а/335/171/2015)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
19 листопада 2015 рокусправа № 335/7371/15-а (2-а/335/171/2015)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.
суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.
за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.,
представників сторін:
позивача : - Максименко С.Г.,
відповідача: - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2015 р. у справі № 335/7371/15-а (2-а/335/171/2015)
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання дій протиправними , зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, -
"30" липня 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо не включення з 01.02.2015 року до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначається пенсія, сум щомісячної додаткової грошової допомоги у розмірі 60% щомісячного грошового забезпечення,
- зобов`язати відповідача на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинним станом на 01.01.2014 року, за посадою, відповідною тій, яку він займав перед звільненням з військової служби, у відповідності до ч.3 ст.63 Закону України від 06.04.1992 р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», вимог Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45, провести з 01.02.2015 року, перерахунок пенсії у зв`язку із встановленням постановою Кабінету міністрів України від 13.03.2013 року №161 для військовослужбовців Збройних сил України з 01.01.2014 року щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі до 60% місячного грошового забезпечення.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача щодо розрахунку та виплати пенсії в розмірі меншому ніж передбачено чинним законодавством.
Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2015 р. у справі № 335/7371/15-а (2-а/335/171/2015) в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії - відмовлено.
Постанову суду мотивовано тим, що щомісячна додаткова грошова допомога у розмірі 60% щомісячного грошового забезпечення має окремий разовий вид виплати, оскільки виплачується визначеним категоріям військовослужбовців і тільки за наявності відповідного грошового фонду, а отже не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обраховується пенсія, та не є підставою для перерахунку пенсії.
Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2015 р. у справі № 335/7371/15-а (2-а/335/171/2015), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не в повному обсягу встановив та дослідив обставини по справі, що призвело до невірного вирішення спору по суті заявлених вимог. Так, скаржник вказує на те, що судом не враховано обставин, встановлених судоми рішенням суду апеляційної інстанції, якими визначено дану грошову допомогу як додатковий вид грошового забезпечення, що підлягає до обов`язкового включення до складу грошового забезпечення з якого здійснюється обчислення пенсії за вислугою років.
Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.
До судового засідання не з`явились представники відповідача. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників відповідача суду не повідомлені.
З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез`явлення в судове засідання представників відповідача не перешкоджає розгляду скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Наказом першого заступника міністра оборони України від 23.09.2013 року №167 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом „б" частини 6 (за станом здоров`я) статті 26 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу".
24.10.2013 позивачу призначено пенсію за вислугу років на умовах Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Запорізький обласний військовий комісаріат підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області довідку про розмір грошового забезпечення за нормами, чинним станом на 01.01.2014 року, за посадою, відповідною тій, яку ОСОБА_1 займав перед звільненням з військової служби, у зв`язку із встановленням постановою Кабінету міністрів України від 13.03.2013 року №161 для військовослужбовців Збройних сил України з 01.01.2014 року щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі до 60% місячного грошового забезпечення. Зобов`язано ГУПФУ в Запорізькій області на підставі наданої Запорізьким обласним військовим комісаріатом довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними станом на 01.01.2014 року, за посадою, відповідною тій, яку ОСОБА_1 займав перед звільненням з військової служби, у відповідності до частини 3 статті 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", вимог Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45, провести з 01.03.2014 року, перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням постановою Кабінету міністрів України від 13.03.2013 року №161 для військовослужбовців Збройних сил України з 01.01.2014 року щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі до 60% місячного грошового забезпечення.
03.07.2015 року позивач звернувся до ГУПФУ в Запорізькій області стосовно відповідного перерахунку його пенсії на підставі отриманої від Запорізького ОВК довідки.
Листом від 14.07.2015 року №535/ш-9 його відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015 року та зазначено про відсутність підстав для перерахунку пенсії.
Не погодившись з діями відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду.
Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.
Спірним в даній справі є включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій складу грошового забезпечення з якого здійснюється обчислення пенсії за вислугою років.
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за вказаним Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
У постанові Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Постановою № 889 Кабінет Міністрів України встановив щомісячну додаткову грошову винагороду (далі - винагорода) для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.
Відповідно до пункту 2 цієї постанови граничні розміри, порядок та умови виплати винагороди, передбачені пунктом 1, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Надалі до постанови № 889 вносилися зміни, які розширювали перелік категорій військовослужбовців та інших осіб, яким відповідно до пункту 1 цієї постанови встановлювалася винагорода.
13 березня 2013 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 161, згідно з якою назва і пункт 1 постанови № 889 викладені в новій редакції.
Зокрема, у пункті 1 передбачена виплата винагороди:
1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):
з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;
з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;
3) особам начальницького складу, які проходять службу на посадах льотного складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
У цьому акті визначені умови та порядок виплати особам офіцерського складу винагороди, окреслено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати.
Зокрема, в пункті 3 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) наводиться перелік складових грошового забезпечення, з якого має обраховуватися й виплачуватися винагорода і який за обсягом є меншим за перелік, встановлений у пункті 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
За пунктом 5 Інструкції винагорода виплачується як окремий платіж разом (одночасно) з грошовим забезпеченням.
Пунктом 8 Інструкції встановлено, що грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
У пункті 9 Інструкції передбачено, що розміри винагороди встановлюються наказами Міністра оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони (Головного управління розвідки Міністерства оборони) в Державному бюджеті України на відповідний рік.
Відповідно до положень пункту 10 Інструкції командир військової частини за наявності обставин, передбачених у цьому пункті, має право зменшувати розмір винагороди.
У пункті 5 Інструкції визначено, що винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена наказом № 595, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям. Ця винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у цій постанові, і тоді, коли у фонді грошового забезпечення наявні (передбачені) кошти для її виплати; вона (винагорода) виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення.
Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого Суду України, що викладена в постановах від 15.10.2013 року у справі №21-368а13, від 04.11.2014 року у справі №21-473а14, від 30.06.2015 року у справі №21-32а15.
Посилання скаржника на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015 року, яким визначено дану грошову допомогу як додатковий вид грошового забезпечення, що підлягає до обов`язкового включення до складу грошового забезпечення з якого здійснюється обчислення пенсії за вислугою років колегія суддів не приймає о уваги, оскільки трактування положень нормативно-правового акту щодо правової природи окремого виду соціального забезпечення військовослужбовців судом апеляційної інстанції не можна вважати встановленими обставинами, що не підлягають доказуванню в розумінні ст.72 КАС України.
Крім того, згідно до приписів ст.244 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку щодо обґрунтованості та вмотивованості висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.
Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2015 р. у справі № 335/7371/15-а (2-а/335/171/2015) - залишити без задоволення.
Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2015 р. у справі № 335/7371/15-а (2-а/335/171/2015) - залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко