Справа № 810/2929/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2929/15 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Грибан І.О., Ключковича В.Ю.
за участю: секретаря судового засіданняНечай Ю.О.
представника позивачаЄзерської А.С.
представника відповідачаТомчишина А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейт Оіл" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейт Оіл" про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейт Оіл" про застосування до відповідача заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи АЗК з АГЗП "БРСМ - Нафта" ТОВ "Стейт Оіл" за адресою: просп. Леся Курбаса, 2-в у Святошинському районі м.Києва.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків окружного суду фактичним обставинам справи, просив його скасувати, та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання з'явився представник відповідача, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача до суду з'явився, проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.01.2015 № 317-р "Про надання дозволу на проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки" видано наказ від 30.04.2015 № 85 про проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки об'єктів підвищеної небезпеки, зокрема, ТОВ "Стейт Оіл" за адресою: просп. Леся Курбаса, 2-в у Святошинському районі м.Києва в період з 01.06.2015 - 19.06.2015.

Повідомлення № 25/917 від 21.05.2015 про проведення планової перевірки вручене особисто уповноваженій особі відповідача 22.05.2015.

Матеріалами справи підтверджується, що для проведення планової перевірки видано посвідчення від 01.06.2015 №25/159.

За результатами перевірки позивачем складено акт від 19.06.2015 № 172, згідно з яким контролюючий орган прийшов до висновку, що АЗС з АГЗП «БРСМ-Нафта» TOB «СТЕЙТ ОІЛ», розташоване за адресою: просп. Леся Курбаса, 2-в у Святошинському районі м. Києва експлуатується з порушенням правил та норм пожежної і техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

08.07.2015 позивач, посилаючись на те, що встановлені в акті порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, які працюють, перебувають на підприємстві, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі, звернувся до суду з даним позовом про вжиття заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи АЗК з АГЗП "БРСМ - Нафта" ТОВ "Стейт Оіл" за адресою: просп. Леся Курбаса, 2-в у Святошинському районі м.Києва.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, при цьому виходив з того, що характер високої суспільної небезпечності виявлених під час перевірки на АЗС з АГЗП "БРСМ-Нафта" ТОВ "Стейт Оіл" порушень, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоров'ю людей є обґрунтованими та беззаперечними, станом на час вирішення спору віповідачем не надано суду належних та допустимих доказів які б свідчили про усунення виявлених контролюючим органом порушень.

Апелянт, обґрунтовуючи власні доводи, наголошує на тому, що перевірку проведено з порушенням встановлених законом вимог, зокрема, її здійснено без пред'явлення посвідчення на проведення перевірки, а також без дозволу Кабінету Міністрів України, крім того, на думку відповідача контролюючий орган повинен був спочатку видати відповідне рішення (припис, розпорядження, постанову) з вимогою про усунення виявлених порушень та вже в разі невиконання даного рішення протягом встановленого в ньому строку - звернутись до суду. Також апелянт акцентує увагу на тому, що позивачем не доведено, що виявлені порушення спричиняють безпосередню та реальну загрозу життю та здоров'ю людей та зазначає, що більшість виявлених контролюючим органом порушень відповідачем було усунено.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду зазначає таке.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Підпунктом 1 частини першої та частиною другою статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Крім того, відповідно до частини сьомої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Наведені норми дають підстави для висновку, що у разі виявлення контролюючим органом за наслідками перевірки суб'єкта господарювання порушення останнім пожежної та техногенної безпеки, які створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей (персоналу підприємства і особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі), центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертається до суду із позовом про вжиття заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.

При цьому, рішення про зупинення роботи таких об'єктів приймається виключно судом і лише у разі встановлення та доведеності обставин існування таких порушень пожежної та (або) техногенної безпеки, які створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей (персоналу підприємства і особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі).

Згідно з актом перевірки відповідача, контролюючим органом зафіксовано порушення господарюючим суб'єктом законодавства у сфері техногенної і пожежної безпеки:

на момент проведення перевірки не надано наказ про призначення відповідальних осіб з питань пожежної і техногенної безпеки;

на недостатньому рівні проведено інструктаж з питань пожежної безпеки (оператор АЗС з АГЗП не володіє інформацією про місце знаходження вогнегасників);

посадова особа не пройшла навчання, (протипожежного інструктажу) з питань пожежної безпеки;

керівником об'єкту, не забезпечено утримання засобів протипожежного захисту у працездатному стані (забезпечити їх технічне обслуговування) вогнегасники не пройшли технічного огляду;

допускається захаращення шляхів евакуації (евакуаційних виходів) в приміщеннях АЗС меблями, обладнанням, різними матеріалами;

групові електрощитки не захищені автономними системами пожежогасіння;

не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

переносні вогнегасники не розміщені шляхом навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м;

вогнегасники, які експлуатуються, не мають облікові (інвентарні) номери за прийнятою на об'єкті системою нумерації та пломби на пристроях ручного пуску;

територія АЗС не огороджена дренажними лотками для відведення нафтопродуктів чи забруднених нафтопродуктами атмосферних опадів в очисні споруди;

не розроблено посадову інструкцію для особи, на яку покладено відповідні функції з організації виконання вимог техногенної безпеки та цивільного захисту;

не проведено ідентифікацію щодо визначення потенційної небезпеки АЗС з АГЗП і не погоджено її з державним інспектором з нагляду у сфері техногенної безпеки та цивільного захисту м. Києва;

не проведено ідентифікацію об'єкту підвищеної небезпеки АЗС з АГЗП;

не складено паспорт безпеки потенційно небезпечного об'єкту та не надано його до управління державного нагляду з питань техногенної безпеки;

не зареєстровано потенційно небезпечні об'єкти у Державному реєстрі потенційно небезпечних об'єктів;

не надано Дозвіл на експлуатацію об'єкту підвищеної небезпеки;

не розроблено проектну документацію на встановлення системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення і локальною (об'єктовою) системою оповіщення, згідно з технічним завданням, розробленим відповідними службами об'єкта за участю проектної організації, узгодженим уповноваженим підрозділом ДСНС України та іншими заінтересованими організаціями і затвердженим керівником об'єкта;

АЗС з АГЗП не обладнано системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення і локальною (об'єктовою) системою оповіщення;

не складено та не погоджено номенклатуру та норми накопичення матеріального резерву підприємства з місцевими органами управління ДСНС і не затверджені головою комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій райдержадміністрації;

не пройшли навчання на курсах цивільної оборони: керівник підприємства, уповноважені керівники з ліквідації надзвичайної ситуації та особи, які очолюють штаби з ліквідації надзвичайних ситуацій, фахівці підприємства, які причетні до забезпечення промислової та екологічної безпеки, керівники навчальних груп з підготовки працівників на підприємстві, з питань захисту і дій у надзвичайних ситуаціях;

не забезпечено АЗС з АГЗП переносним газоаналізатором у вибухозахищеному виконанні;

АЗС не обладнано прямим телефонним зв'язком з черговим диспетчером і керівником підприємства, а чергового диспетчера прямим телефонним зв'язком з оперативним черговим структурного підрозділу з питань НС місцевого органу виконавчої влади, відповідного територіального органу ДСНС, органу МВС;

не забезпечено диспетчера підприємства бланками регламентів надання інформації про аварію та повідомленнями про надзвичайну ситуацію, погодженими з територіальним органом управління ДСНС;

не створена об'єктова комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій;

не розроблено та не затверджено керівником об'єкта Положення про об'єктову комісію з питань техногенно- екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій і її персональний склад;

не визначено наказом персональний склад евакуаційних органів;

не заведено необхідні документи щодо планування евакуації працівників АЗС з АГЗП та членів їх сімей у разі загрози або виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

не розроблено, не погоджено та не затверджено за встановленим порядком необхідну плануючу документацію з питань цивільного захисту (цивільної оборони) АЗС з АГЗП, а саме: план розвитку й удосконалення цивільної оборони, план цивільної оборони (дій органів управління та сил у разі надзвичайної ситуації);

не проведено розрахунків потреби та не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту;

відсутній інформаційно-довідковий куточок з питань захисту співробітників та їх дій у надзвичайних ситуаціях для АЗС з АГЗП;

не розроблені та не вивішені на видимому місці відповідні інструкції щодо виконання вимог техногенної безпеки та порядку дій працівників в разі виникнення аварійної ситуації (аварії).

На переконання позивача, наведені порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, зазначені в Акті перевірки, створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, які працюють, перебувають на підприємстві, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі.

Водночас, на думку відповідача, виявлені позивачем порушення є незначними та жодним чином не становлять загрози життю та/або здоров'ю людей, крім того на даний час є частково усунуті товариством.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, з яким погоджується апеляційний суд, встановив, що більшість з виявлених в ході проведення перевірки порушень вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки на АЗС з АГЗП "БРСМ-Нафта" ТОВ "Стейт Оіл" за адресою: просп. Леся Курбаса, 2-в у Святошинському районі м.Києва мають високий рівень небезпеки та свідчать про наявність реальної загрози життю та здоров'ю людей, при цьому виходив з того, що робота АЗС пов'язана з ризиком виникнення надзвичайних ситуацій (пожежі, вибуху та ін.).

Зокрема, суд обґрунтовано звернув увагу, що незабезпечення відповідачем утримання засобів протипожежного захисту у працездатному стані на об'єкті підвищеної небезпеки, зокрема вогнегасники не пройшли технічного огляду (порушення 3), відсутність захищення групових електрощитів автономними системами пожежогасіння (порушення 4) матиме наслідком неможливість оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум'я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці людей, а також створюються перешкоди під час гасіння пожежі підрозділами Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Не проведення заміру опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (порушення 5) може безпосередньо призвести до замкнення та виникнення пожежі на об'єкті підвищеної небезпеки.

Незабезпечення АЗС з АГЗП переносним газоаналізатором у вибухозахищеному виконанні (порушення 19) створює небезпеку скупчення газу, реальним наслідком чого може бути вибух.

Крім того, встановлено, що АЗС з АГЗП не обладнано системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення і локальною (об'єктовою) системою оповіщення (порушення 16), у разі невиконання цієї вимоги збільшується час виявлення та гасіння пожежі та оповіщення людей, що може призвести до загрози життю та здоров'ю людей та завдати значних матеріальних збитків.

Захаращення шляхів евакуації (евакуаційних виходів) в приміщеннях АЗС меблями обладнанням, різними матеріалами (порушення 3), може завдати шкоду здоров'ю та життю людей під час евакуації в разі пожежі.

Наведені порушення не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право зокрема надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта органу державного нагляду (контролю).

З матеріалів справи вбачається, що письмових пояснень, зауважень або заперечень до акту перевірки з приводу виявлених контролюючим органом порушень або щодо їх усунення відповідач на адресу позивача не надсилав.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що контролюючим суб'єктом факт усунення підприємством порушень пожежної безпеки згідно переліку порушень указаних в акті від 19.06.2015 № 172 також встановлено не було.

За таких обставин, під час судового розгляду справи встановлено, що на час проведення позивачем перевірки та звернення із даним позовом, експлуатація АЗС та АГЗП «БРСМ-Нафта» TOB «СТЕЙТ ОІЛ», розташоване за адресою: просп. Леся Курбаса, 2-в у Святошинському районі м. Києва здійснюється із порушенням вимог пожежної та техногенної безпеки, серед яких наявні в тому числі такі, що створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, при цьому судом враховано характер цих порушень, а також той факт, що АЗС та АГЗП є об'єктами підвищеної небезпеки, які наразі не усунено.

У свою чергу, доводи відповідача відносно часткового усунення ним порушень не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Надані відповідачем на підтвердження власних доводів платіжні доручення, рахунки фактури, видаткові накладні, договори на виконання певних робіт або надання послуг не підтверджують фактичного усунення порушень.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на безпідставність посилань відповідача на договори на виконання робіт № 1275 та договір підряду № 03/09/15-1 від 03.09.2015 з огляду на відсутність доказів щодо виконання умов цих договорів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем вчинялися заходи з метою усунення виявлених при перевірці порушень, зокрема щодо порушень № 3 (допускається захаращення шляхів евакуації (евакуаційних виходів) в приміщеннях АЗС меблями, обладнанням, різними матеріалами) та № 7 (вогнегасники, які експлуатуються, не мають облікові (інвентарні) номери за прийнятою на об'єкті системою нумерації та пломби на пристроях ручного пуску).

Проте, судом встановлено, що відповідачем не усунуто всіх порушень, які виявлені в ході проведення перевірки і створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей при експлуатації об'єкта підвищеної небезпеки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 02.09.2015 звернувся до ГУ ДСУ НС у м.Києві з заявою про повторне проведення перевірки та встановлення факту усунення та відсутності порушень, які зазначені в Акті перевірки від 19.06.2015 № 172.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу, що порядок скасування заходів реагування визначено частиною 12 статті 183-2 КАС України, відповідно до якої особа має право подати заяву про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду справи, передбаченої пунктом 5 частини першої цієї статті, якщо обставини, які стали підставою для вжиття заходів реагування, перестали існувати або усунуті, що підтверджується відповідними доказами. Така заява подається до адміністративного суду, який прийняв постанову про застосування відповідних заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

Отже, суд правильно звернув увагу, що після розгляду ГУ ДСУ НС у м.Києві заяви ТОВ "Стейт Оіл" про повторне проведення перевірки та встановлення фактів усунення всіх порушень визначених в Акті перевірки від 19.06.2015 № 172, відповідач не позбавлений права звернутись до суду з заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком Київського окружного адміністративного суду про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з того, що характер високої суспільної небезпечності виявлених під час перевірки на АЗС з АГЗП "БРСМ-Нафта" ТОВ "Стейт Оіл" порушень, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоров'ю людей є обґрунтованими та беззаперечними, станом на час вирішення спору відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про усунення виявлених контролюючим органом порушень.

Крім того, Київський апеляційний адміністративний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність посилань відповідача на порушення позивачем процедури проведення перевірки, зокрема непред'явлення посвідчення на її проведення, що на думку апелянта свідчить про відсутність повноважень у посадових осіб ДСНС для здійснення цього заходу контролю.

Вказані доводи спростовуються матеріалами, з огляду на наявність у справі копії посвідчення на проведення перевірки відповідача, яка досліджувалася судом першої інстанції.

Поряд із цим, окружний суд правильно акцентував увагу на тому, що у відповідності до третього абзацу ч.5 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Наведене законодавче положення дає підстави для висновку, що суб'єкт господарювання, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Водночас, якщо допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, дотримання якого контролюється органом, який здійснює державний нагляд у зазначених сферах.

Судом попередньої інстанції правильно встановлено, що посадових осіб позивача було допущено до проведення перевірки, і у подальшому керівник структурного підрозділу відповідача - Хижняк Я.П. підписав складений за наслідками Акт перевірки від 19.06.2015 та отримав його примірник.

За таких обставин, посилання відповідача на недотримання контролюючим органом процедури перевірки в ході її проведення апеляційний суд відхиляє, позаяк, такі доводи спростовуються наявними у справі матеріалами та не мають юридичного значення для вирішення спору у зв'язку із фактом допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Поряд з іншим, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи дозволу Кабінету Міністрів України, який би надавав право позивачеві на проведення перевірки з питань додержання суб'єктом господарювання вимог пожежної і техногенної безпеки та зауважує таке.

Відповідач не заперечує тієї обставини, що АЗС з АГЗП "БРСМ-Нафта" ТОВ "Стейт Оіл", на якому проводилася перевірка, віднесений до об'єктів підвищеної небезпеки, нормативне визначення яких наведено у ст. 1 Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки».

Пунктом 8 розділу Ш «Прикінцеві положення» Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

На виконання наведеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято Розпорядження від 28 січня 2015 року № 317-р «Про надання дозволу на проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки», яким надано Державній службі з надзвичайних ситуацій та її територіальним органам дозвіл на проведення протягом квітня - червня 2015 року з урахуванням положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки зокрема на підприємствах, в установах та організаціях, у власності або користуванні яких перебувають об'єкти підвищеної небезпеки.

Назване Розпорядження, у відповідності до положень ст. 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», було офіційно опубліковане в Урядовому кур'єрі, 2015, 04, 15.04.2015 № 68.

Отже, обставини щодо надання Кабінетом Міністрів України позивачеві дозволу на проведення протягом квітня - червня 2015 року планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки на підприємствах, в установах та організаціях, у власності або користуванні яких перебувають об'єкти підвищеної небезпеки, не потребують доказування в силу положень ст.. 72 КАС України.

Крім того, колегія суддів вважає нормативно необґрунтованими доводи апелянта стосовно необхідності попереднього винесення позивачем припису або іншого рішення із встановленням строку для усунення виявлених порушень і лише у разі невиконання даного рішення протягом встановленого в ньому строку виникає право на звернення до суду, що, на думку відповідача, свідчить про передчасність звернення контролюючого органу до суду з даним адміністративним позовом.

Київський окружний адміністративний суд з цього приводу правильно звернув увагу, що за змістом ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. І лише у разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

При цьому колегією суддів враховується, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Апеляційний суд відзначає, що необхідність зупинення роботи відповідних об'єктів обумовлюється наявністю порушень, які створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей, підтвердження існування таких обставин безумовно свідчить про неможливість подальшої експлуатації об'єкта підвищеної небезпеки до їх усунення, при цьому рішення про зупинення роботи відповідних об'єктів може бути прийняте виключно судом за наслідками розгляду відповідного позову контролюючого органу, в свою чергу, винесення ДСНС припису не перешкоджає подальшій експлуатації такого об'єкта.

Тому колегія суддів відхиляє зазначені доводи апелянта, позаяк, наведене ним тлумачення норм чинного законодавства не відповідає меті застосування названих заходів реагування, змісту обов'язків контролюючого органу щодо звернення до суду з позовом про їх застосування при виявленні реальної загрози життю та здоров'ю людей, допускає можливість недосягнення перевіркою її мети, невиконання суб'єктом господарювання обов'язку дотримуватися вимог пожежної та техногенної безпеки.

В контексті зазначеного, судова колегія також відхиляє посилання апелянта на положення Інструкції про порядок та умови застосування органами державного пожежного нагляду запобіжних заходів, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 21 жовтня 2004 року № 130 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2004 року за № 1416/10015.

Так, пунктами 3.1 та 3.2 вказаної Інструкції передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів держпожнагляду застосовувати запобіжні заходи у разі порушення правил пожежної безпеки, що створює загрозу виникнення пожежі або перешкоджає її гасінню, евакуації людей, крім того надано право зупиняти роботу підприємств Головному державному інспектору України з пожежного нагляду, його першому заступнику та заступникам, головним державним інспекторам з пожежного нагляду Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя та їх заступникам.

За правилами підпункту 4.1 цієї Інструкції протягом п'яти робочих днів з дня складення акта планової (позапланової) перевірки додержання (виконання) суб'єктом господарювання вимог у сфері пожежної безпеки або вручення довідки за результатами перевірки інших підконтрольних об'єктів посадова особа органу держпожнагляду виносить постанову про застосування запобіжних заходів.

Поряд із цим, нормами названої Інструкції, яка наразі діє у редакції 28.08.2008, надано право контролюючому органу самостійно приймати рішення про зупинення роботи підприємства, проте взагалі не передбачається обов'язку звернення контролюючого органу до суду із позовом про вжиття заходів реагування або підтвердження обґрунтованості їх вжиття.

З 01.07.2013 було введено в дію Кодекс цивільного захисту, відповідно до частини 2 статті 68 якого, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

В силу імперативних приписів частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналогічна норма міститься у статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Положеннями частини п'ятої статті 4 вказаного Закону також передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Таким чином, на час виникнення даних правовідносин є чинними положення Інструкції № 130 та наведених законів, які по-різному врегульовують порядок застосування заходів реагування у вигляді зупинення виконання роботи підприємств та окремих виробництв - норми Інструкції надають таке право органові контролю і не вимагають звернення до суду, водночас, приписи законів безумовно свідчать, що такі заходи застосовуються виключно судом за зверненням такого органа, що виключає можливість ДСНС самостійно приймати таке рішення, в тому числі, із подальшим зверненням до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості його прийняття.

За правилами частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що норми Інструкції № 130, на яку посилається апелянт, не підлягають застосуванню у межах спірних правовідносин в частині порядку впровадження до підконтрольного суб'єкта заходів реагування, оскільки положеннями нормативно-правових актів, які мають вищу юридичну силу встановлено інший порядок їх застосування порівняно із закріпленим в Інструкції.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейт Оіл" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стейт Оіл" про застосування заходів реагування - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 26 листопада 2015 року.

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Грибан І.О.

Ключкович В.Ю.