Справа № 750/8097/15-а
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Коверзнев В.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А
25 листопада 2015 року Справа № 750/8097/15-а
Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Епель О.В.,
суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 ( далі позивач ) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові ( далі відповідач ) про:
- визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 13 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 24.03.2015 р.
Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року адміністративний позов було задоволено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, так як, на його думку, зазначене рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
У судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 197 КАС України розглядає справу за їх відсутності в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справ, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 24.03.2015 р. позивач, досягнувши сорокасемирічного віку, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 13 років, на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
До заяви позивачем було додано: 1) посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2); 2) довідку форми № 122 від 21.10.2014 р. № 1613, видану моторвагонним депо Чернігів Державного територіального об`єднання «Південно-Західна залізниця», відповідно до якої 10, 18 і 20 червня 1986 року, а також 23 і 28 жовтня 1986 року позивач був безпосередньо зайнятий на роботах, які дають йому право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173; 3) довідку форми № 122 від 11.11.2014 р. № 29, видану ГУ ДСНС України в Київській області про роботу позивача в зоні відчуження з 29.10.1996 р. по 31.03.2009 р. на посаді пожежного по охороні ЧАЕС, що надає йому право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173.
Крім того, факт виконання позивачем робіт у зоні ЧАЕС у зазначені періоди часу також підтверджується довідкою локомотивного депо Чернігів Південно-Західної залізниці від 28.10.1992 р. про роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 30-ти км зоні відчуження в червні 1986 року протягом 3 днів і в жовтні 1986 року протягом 2 днів; карткою дозиметричного контролю про отриману ним в цей час дозу радіоактивного випромінювання; а записами у трудовій книжці позивача підтверджується, що він працював помічником машиніста тепловоза в період з 05.02.1986 р. по 02.03.1987 р. включно та проходив службу в державній пожежній охороні в період з 29.10.1996 р. по 31.03.2009 р. протягом 12 років 5 місяців, яка зараховується до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку наявні правові підстави для визнання права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 13 років на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши виниклі між сторонами правовідносини та законодавство, яким вони регулюються, судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Законів України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( далі Закон № 796-ХІІ ), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( далі Закон № 1058-IV ), Порядком подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку ) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 ( далі Порядок № 22-1 ), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 ( далі Порядок № 637 ).
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
У ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV закріплено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років.
Учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими умовами і особливо важкими умовами праці за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додаткового на три роки понад передбачені цієї статтею.
Пунктом 2 Порядку № 22-1 регламентовано, що до заяви про призначення пенсії за віком додається посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 р. № 122 або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників
Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для призначення особі пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону № 796-ХІІ є наявність в неї відповідного стажу роботи, який надає право саме на таку пенсію, що має бути підтверджений посвідченням учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС та первинними документами, основним серед яких є довідка про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою № 122, і лише за відсутності такої довідки пільговий стаж роботи має підтверджуватися архівними довідками або іншими первинними документами.
Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що факт виконання позивачем робіт, які надають йому право на державну пенсію на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону № 796-ХІІ, тобто зі зниженням пенсійного віку на десять років та додатково на три роки, підтверджується не тільки посвідченням учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС і довідками форми № 122 від 21.10.2014 р. № 1613 та від 11.11.2014 р. № 29, як таке прямо передбачено п. 2 Порядку № 22-1, а й іншими первинними документами, зокрема довідкою локомотивного депо Чернігів Південно-Західної залізниці від 28.10.1992р., карткою дозиметричного контролю, наказом від 29.10.1992 р. № 170 про оплату праці працівників локомотивного бюро за роботу в 30-ти км зоні в 1986 році та записами у трудовій книжці.
Більш того, судова колегія встановила, що в актах зустрічної звірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 01.04.2015 р. № 146 та від 20.04.2015 р. № 58, складеними відповідним територіальними управліннями ПФУ за результатами перевірки первинних документів, поданих ОСОБА_1 для призначення пенсії на пільгових умовах, не встановлено розбіжностей та підтверджено, що такі документи достовірні та надані в повному обсязі / а.с. 30-32/.
Таким чином, оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, у відповідності до вимог ст. 86 КАС України, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявність у позивача пільгового стажу роботи, що надає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 10 років та додатково на 3 роки на підставі ст. 55 Закону № 796-ХІІ, підтверджується всіма необхідними первинними документами.
Доводи апелянта про те, що первинними документами не підтверджується факти отримання позивачем доплати за спірні періоди роботи в зоні ЧАЕС, відсутні маршрутні листи про направлення його на такі роботи в зону ЧАЕС, а картка про отриману ним дозу опромінення не завірена належним чином, апеляційний суд вважає такими, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спірні обставини підтверджені основними первинними документами, а саме посвідченням і довідками форми № 122, як того вимагає законодавство, а інші первинні документи є лише додатковими і їх недоліки не можна вважати достатньою правовою підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах.
Таким чином, дослідивши ці та всі інші доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає їх не обґрунтованими і такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а отже, апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України, не надав суду належних і необхідних, у розумінні ст. 70 КАС України, доказів та не навів обґрунтованих доводів, які б підтверджували правомірність його дій щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку.
З огляду на це, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення даного адміністративного позову та приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, згідно з вимогами ст. 159 КАС України.
Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові підлягає залишенню без задоволення, а постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року без змін.
Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:
Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.