Справа № 452/3102/15-а
Суддя: Кунцік О. С.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/3102/15-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 листопада 2015 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Кунцік О.С.

з участю секретаря Янушевич І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області про скасування рішення, зобовязання прийняти рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області про скасування рішення, зобовязання прийняти рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що у 1976 році його обрано народним суддею Старосамбірського районного народного суду Львівської області, в якому він пропрацював суддею до 15.07.1981 року. З 16.07.1981 року до 20.06.1982 року працював головою Старосамбірського районного народного суду Львівської області. У червні 1982 року обраний головою Самбірського районного народного суду Львівської області. З 1987 року працював суддею Дрогобицького районного народного суду Львівської області. У червні 1990 році обраний суддею Самбірського міського народного суду. У 1995 році Львівською обласною радою обраний головою Самбірського районного суду Львівської області. З 27 березня 2004 року по день звільнення працював суддею Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Постановою Верховної ОСОБА_2 України № 2790-ІУ від 08.07.2005 Про обрання суддів» відповідно до чинного на той час законодавства, 08 липня 2005 року обраний на посаду судді місцевого Самбірського міськрайонного суду Львівської області безстроково, про що Управлінням Державної Судової Адміністрації у Львівській області видано наказ № 98-1 К від 26.07.2005 року.

21 листопада 2014 року ним подана заява до Верховної ОСОБА_2 України (скорочено ВРУ) про звільнення з посади судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області у відставку відповідно до п.9 частини пятої статті 126 Конституції України.

Відповідно до пункту 9 частини пятої статті 126, статті 131 Конституції України та ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», 21 листопада 2014 року звернувся до ОСОБА_2 ради юстиції з письмовою заявою про внесення подання про звільнення з посади судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області у звязку із поданням заяви про відставку. У встановлений ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місячний строк, який сплив 22 грудня 2014 року, ВРЮ не прийнято рішення, відповідно, Верховною ОСОБА_2 України не розглянута його заява про звільнення з посади судді у відставку. Розгляд питання та прийняття Верховною ОСОБА_2 України рішення про звільнення з посади судді, обраного безстроково, регулювався ст.111 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частиною шостою якої передбачено, що повноваження судді припиняються з дня набрання чинності постановою Верховної ОСОБА_2 України. 26 грудня 2014 року він досяг шістдесяти п'яти років. Згідно з ч.4 ст.102 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 27 грудня 2014 року припинив здійснення своїх повноважень із здійснення правосуддя. Проте, оскільки його заява про звільнення з посади судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області у відставку в установлений законом строк не розглянута, продовжував виконувати свої трудові обовязки судді, як субєкт трудового права.

11 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» від 08.04.2014 №1188-УІІ, яким були припинені повноваження членів ОСОБА_2 Юстиції. Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-УІІ (набрав чинності 29 березня 2015 року) заява про звільнення з посади судді у відставку розглянута відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції, що діяла на 21 листопада 2014 року, тобто на момент подачі заяви, тому вважає, що його статус, як судді у відставці, регулюється Законом України "Про судоустрій і статус суддів" на дату виникнення права на відставку, тобто на 21 листопада 2014 року.

18 червня 2015 року новим складом ОСОБА_2 Юстиції прийнято рішення №16/0/15-15 «Про внесення подання до Верховної ОСОБА_2 України про звільнення його з посади судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області, у звязку із поданням заяви про відставку».

Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 16 липня 2015 року №636-УІІІ «Про звільнення суддів» відповідно до пункту 9 частини пятої статті 126 Конституції України звільнений з посади судді, у звязку з поданням заяви про відставку.

21 серпня 2015 року головою Самбірського міськрайонного суду Львівської області виданий наказ № 3-к «Про виключення судді Марчука І.С. зі штату Самбірського міськрайонного суду Львівської області», у звязку із звільненням з посади судді у відставку.

17 вересня 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Заява про призначення щомісячного довічного утримання отримана відповідачем 17 вересня 2015 року разом з поданням Самбірського міськрайонного суду Львівської області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 17.09.2015 року № 10142/15- Вих 05-27/2015, яке оформлено відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891, із змінами і доповненнями, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 11 лютого 2013 року № 2-4 «Про затвердження Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України».

28 вересня 2015 року він отримав відповідь з Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області та протокол №4 від 25.09.2015 року, яким йому відмовлено у призначенні довічного грошового утримання судді у відставці, так як відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів». У звязку з викладеним з 01 червня 2015 року пенсій в порядку та на умовах, визначених вище визначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, тому призначити довічне грошове утримання судді у відставці не має законних підстав.

Рішення вважає таким, що прийняте з порушенням встановленого законом права на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Його право на щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці, виникло значно раніше прийняття Закону 213, тому дія цього Закону не поширюється на його право щодо отримання щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці.

Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ, із змінами і доповненнями одним із основних обовязків відповідача є неухильне дотримання прав громадян під час призначення й виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, вжиття заходів, що запобігають їх порушенню. Довічне грошове утримання судді є однією з гарантій незалежності суддів, які не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів та внесення змін до чинних, що неодноразово було предметом конституційного розгляду, про що свідчать рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3рп/2013, від 22 травня 2008 року №10-рп 2008, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005. Також просить суд врахувати, що Пленумом Верховного Суду України від 03 липня 2015 року затверджено та 08 липня 2015 року передано на розгляд Конституційного Суду України Конституційне подання щодо відповідності (конституційності) положень частини третьої абзацу четвертого речення першого абзацу шостого частини пятої статті 141 Закону України від 7 липня 2010 року №2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року №192-УІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд» у взаємозвязку з положеннями підпункту 5 пункту 2 підпункту 17 розділ І підпункту 5 розділу ІІІ Закону України від 02 березня 2015 року №213-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосовно звуження гарантій матеріального забезпечення та соціального захисту суддів у відставці положенням статті 8, частини першої статті 21, частини першої підпунктів 2, 9 частини пятої статті 126 Конституції України.

Вважає, що його право на щомісячне грошове утримання судді у відставці ґрунтується на положеннях закону, чинного на дату виникнення цього права (21.11.2014 р.), згідно ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції на 21.11.2014 року, просить зобовязати відповідача прийняти рішення згідно законодавства з врахуванням його стажу та заробітної плати, яким призначити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, з розрахунку: робота на посаді судді з 11 квітня 1976 року по 26 грудня 2014 року, що становить 38 повних років,Служба в Збройних силах, навчання за денною формою на юридичному факультеті Львівського національного університету та стажування в Шевченківському районному суді м. Львова, а всього стаж роботи 44 роки 07 місяців 01 день. Отже розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 відсотки за кожний повний рік понад 20 років. Виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, визначається розміром грошового утримання (суддівської винагороди) судді, який працює на відповідній посаді і складається з посадового окладу і доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Наказом голови суду від 11.01.2012 № 6-к відповідно до п.11 Перехідних положень та п.5 ст.129 Закону України від 07.07.2010 №2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів» із змінами, внесеними Законом України від 23.12.2010 №2856-УІ, йому встановлена щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 80% за 37 років 08 місяців 21 день стажу. Отже, розрахунок виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється від суми посадового окладу та доплати за вислугу років.

Про розмір суддівської винагороди судді на час здійснення ним правосуддя 09 вересня 2015 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області видана довідка, яка направлялась разом з поданням про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але безпідставно не взята відповідачем до уваги.

Станом на 26 грудня 2014 року (дата досягнення ним 65 років) частина третя статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із змінами внесеними Законом №1166-УІІ, передбачала: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді до внесених змін Законом України «Про судоустрій і статус суддів», тобто до 01.01.2015 року. Крім того, Законом України 3668-УІ від 08.07.2011 року виключено друге речення частини 3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо збільшення на два відсотки заробітку, але не більше 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджений «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, із змінами і доповненнями.

Пунктом 1.8 Порядку №22-1 встановлено, що особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу. Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п. 4.7 Порядку №22-1).

Додатком 3 до Порядку №22-1 до пункту 4.2 розділу IV, затверджена «Пам'ятка пенсіонеру», у якій зазначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), за різними законами, а також на щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії, призначається одна пенсія або щомісячне довічне грошове утримання за її вибором;

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону 213, встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2005 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, у тому числі, «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів». Цим же Законом 213 внесені зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Він звернувся до уповноваженого органу про звільнення з посади судді у відставку значно раніше, а саме 21 листопада 2014 року, отже набув право на відставку раніше прийнятого Закону 213.

Він заперечує застосування відповідачем законодавства щодо призначення цього утримання і вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці повинно бути призначено з дати звернення, але по закону, чинному на дату виникнення цього права, тобто на 26.12.2014 року.

Також вважає неправомірною та такою, що не відповідає чинному законодавству, позицію відповідача щодо тлумачення поняття щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Тлумачення поняття щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено Конституційним Судом України у його рішеннях від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008. Зокрема, Конституційним судом України вказано, що забезпечення всіх суддів, у тому числі у відставці, є гарантією їх незалежності, статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності суддів і надається для гарантування верховенства права. Отже, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є не пенсією у прямому розумінні Закону 1058, а гарантією матеріального забезпечення судді у відставці, на яке суддя у відставці має право замість пенсії, безумовно, за умов його призначення. Згідно з Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є обовязком відповідача.

Не погоджується з позицією відповідача щодо застосування ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із змінами внесеними Законом №1166-УІІ, вважає, що цей висновок відповідача спростовуються наведеними у позовній заяві обставинами та положеннями стосовно застосування законодавства щодо його права, як судді у відставці. Відповідно до Закону 1058 при призначенні пенсії/або щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідач повинен застосовувати закон на дату виникнення цього права.

При вирішенні справи просить суд врахувати обставини щодо зміни з 01 вересня 2015 року грошового утримання судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області, що підтверджується довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації в Львівській області від 17.10.2015 року №02- 1012/15, яку просить суд прийняти та врахувати при розгляді справи і задовольнити позов з врахуванням вказаної довідки, а саме що посадовий оклад судді складає 13780,00 грн., надбавка за вислугу років (80 % за 44 роки)- 11 024,00 грн., а всього 24 894,00 грн.

Просить постановити рішення яким скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області від 25.09.2015 року (протокол № 4) про відмову у призначенні йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобовязати відповідача прийняти рішення про призначення та виплату йому, як судді у відставці, з 16 липня 2015 року щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% грошового утримання судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області від 27 жовтня 2015 року №02-1012/15.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 частково змінив позовні вимоги та просить зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області прийняти рішення про призначення та виплату йому як судді у відставці з 22 серпня 2015 року, з наступного дня після виключення його із штату Самбірського міськрайонного суду Львівської області у звязку із звільненням з посади судді у відставку, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області №02-1012/15 від 27.10.2015 року. В решті позов підтримав зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області позову не визнав, зіслався на обставини викладені в письмовому запереченні, яке приєднане до матеріалів справи. Просить в позові відмовити. Крім того пояснив, що постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.08.2008 року №200/14831, затверджено порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 1.1. Порядку №3-1 Заява про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці подається до управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) судді через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Пунктом 1.2. Порядку №3-1 щомісячне довічне утримання призначається з дня, наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акта Верховної ОСОБА_2 України або Президента України про звільнення у зв'язку з поданням заяви про відставку, у тому числі у відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків, та припинення виплати щомісячного грошового утримання працюючому судді, якщо звернення за призначенням щомісячного довічного утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду. У разі звернення пізніше трьох місяців з дня відрахування судді зі штату суду щомісячне довічне утримання призначається з дня звернення.

17.09.2015 року ОСОБА_3 звернувся в управління із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Управлінням, у відповідності до п.4.4 Порядку №3-1, розглянуто заяву та подані документи і прийнято рішення про відмову у призначенні довічного грошового утримання судді у відставці (протокол №4 від 25.09.2015) згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Дане рішення обґрунтовано наступним.

Відповідно до п. 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII (далі - Закон №213-VIII) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Дана норма закону є чинною та не визнана неконституційною.

Статтею 2 КАС України зазначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дата звернення ОСОБА_1 до управління з приводу призначення довічного грошового утримання 17.09.2015, а рішення про відмову датоване 25.09.2015, тобто момент коли особа дізналася про порушення своїх прав. Просить в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні обставини.

Постановою Верховної ОСОБА_2 України № 2790-ІУ від 08.07.2005 року «Про обрання суддів» відповідно до чинного на той час законодавства, 08 липня 2005 року ОСОБА_1 обраний на посаду судді місцевого Самбірського міськрайонного суду Львівської області безстроково, про що Управлінням Державної Судової Адміністрації у Львівській області видано наказ № 98-1 К від 08.07.2005 року.

21 листопада 2014 року позивачем подана заява до Верховної ОСОБА_2 України про звільнення з посади судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області у відставку відповідно до п.9 частини пятої статті 126 Конституції України.

18 червня 2015 року ОСОБА_2 радою юстиції прийнято рішення №16/0/15-15 «Про внесення подання до Верховної ОСОБА_2 України про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області області, у звязку із поданням заяви про відставку».

Постановою Верховної ОСОБА_2 України від 16 липня 2015 року №636-УІІІ «Про звільнення суддів» відповідно до пункту 9 частини пятої статті 126 Конституції України позивач звільнений з посади судді, у звязку з поданням заяви про відставку.

21 серпня 2015 року в.о. голови Самбірського міськрайонного суду Львівської виданий наказ № 113-к «Про виключення зі штату Самбірського міськрайонного суду Львівської області судді Марчука Івана Степановича», у звязку із звільненням з посади судді у відставку.

17 вересня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці

Заява про призначення щомісячного довічного грошового утримання отримана відповідачем 17 вересня 2015 року разом з поданням Самбірського міськрайонного суду Львівської області про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке оформлено відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891, із змінами і доповненнями, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 11 лютого 2013 року № 2-4 «Про затвердження Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України» .

До заяви про призначення щомісячного довічного утримання судді у відставці були додані такі документи:

-витяг з постанови ВРУ №636-УІІІ «Про звільнення суддів»;

-копія наказу про відрахування судді зі штату суду та припинення виплати щомісячного грошового утримання;

-копія паспорту:

-копія ідентифікаційного номеру;

-копія трудової книжки;

-довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

-довідка про суддівську винагороду судді на час здійснення правосуддя;

-розрахунок стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

-копія диплому;

-копія військового квитка;

-копія наказу 03.01.2012 №06-к про надбавку за вислугу років.

Заява та документи з поданням подавались особисто заявником і прийняті 17.09.2015 року службовою особою Управлінням Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі.

28 вересня 2015 року за вихідним №7847/0329 відповідач видав повідомлення про прийняте рішення (протокол №4 від 25.09.2015) про відмову у призначенні позивачу щомісячного довічного утримання судді.

Підставою відмови у призначенні щомісячного довічного утримання судді відповідачем вказано, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, з червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до (серед інших) Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З поданих на розгляд відповідача матеріалів щодо права позивача, як судді, на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вбачається, що позивач набув право на відставку 21 листопада 2014 року, про що у встановленому чинним Законом України «Про судоустрій і статус суддів» порядку, до досягнення 65 років (віку припинення повноважень зі здійснення правосуддя) подав до Верховної ОСОБА_2 України відповідну заяву, яка була прийнята до розгляду і розглянута ВРЮ 18 червня 2015 року, тобто з порушенням встановленого ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місячного строку.

Згідно доданого розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складеного по формі додатку до постанови правління ПФУ №3-1, станом на 17 вересня 2015 року позивач має зазначений стаж судді - 44 роки 07 місяців 01 день.

Наказом голови суду від 11.01.2012 №6-к відповідно до п.11 Перехідних положень та п.5 ст.129 Закону України від 07.07.2010 №2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів» із змінами, внесеними Законом України від 23.12.2010 №2856-УІ, позивачу встановлена щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 80% за 37 років 08 місяців 21 день стажу.

Позивач просить зобовязати відповідача здійснити призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від розміру грошового утримання судді, який працював на відповідній посаді, станом 01 вересня 2015 року, що відповідає довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Львівській області від 17.10.2015 року, згідно якої заробітна плата позивача, як судді, який працював на відповідній посаді, та яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з 01 вересня 2015 року становить 24894.00 грн., у тому числі: оклад 13780,00 грн., доплата за вислугу років 80% (за 44 роки) 11 024,00 грн.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення, із слідуючих підстав.

Згідно ст.2 Кодексу адміністративного судочинства (КАС України) у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Позивач являється суддею у відставці суду загальної юрисдикції. Статус судді у відставці визначається Законом України «Про судоустрій і статус суддів», до якого вносились численні зміни, у тому числі стосовно статусу судді у відставці.

Відповідач являється територіальним органом Пенсійного фонду України

Його завдання, функції визначені Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затверджене постановою правління ПФУ від 22.12.2014 №28-2, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №4126486

Згідно з Положенням №28-2 управління Фонду є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Положенням №28-2 встановлено, що відповідно до покладених на відповідача завдань, він, серед іншого, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином, відповідач являється субєктом владних повноважень у розумінні КАС України і він здійснює призначення (перерахунок) та виплату щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, а також забезпечує своєчасне в повному обсязі фінансування та виплату щомісячного довічного утримання суддям у відставці.

Отже, позивач правомірно звернувся до відповідача із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Суд вважає, що відповідач повинен був розглянути заяву позивача разом з поданням Самбірського міськрайонного суду Львівської області у порядку, визначеному пенсійним законодавством з врахуванням статусу судді у відставці, який визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», і повинен був діяти відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за № 200/14891, із змінами і доповненнями, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 11 лютого 2013 року № 2-4 «Про затвердження Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України»

Згідно з п.5.5 постанови правління ПФУ №3-1 право особи на одержання щомісячного довічного утримання установлюється на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає щомісячне довічне утримання.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (Закон 1058) постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, із змінами і доповненнями (далі вживається скорочено Порядок №22-1).

Згідно п. 1.8 Порядку №22-1 особам, які одержують пенсію, призначену органами Пенсійного фонду за іншими законами, пенсія призначається з дати виникнення права на неї з урахуванням пункту 1.7 цього розділу.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п. 4.7 Порядку №22-1).

Додатком 3 до Порядку №22-1 до пункту 4.2 розділу IV, затверджена «Пам'ятка пенсіонеру», у якій зазначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), за різними законами, а також на щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії, призначається одна пенсія або щомісячне довічне грошове утримання за її вибором.

З вищенаведених доказів у справі та змісту спірного рішення вбачається, що в порушення обовязків, встановлених Законом 1058, Положенням №28-2, порядку, встановленого постановою правління ПФУ №3-1, Порядком №22-1 відповідач ухилився від розгляду заяви позивача з поданням Самбірського міськрайонного суду Львівської області про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Таким чином, доводи позивача про те, що рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, тобто являється необґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи.

Суд також вважає обґрунтованими доводи позивача, щодо порушення відповідачем чинного законодавства при прийнятті рішення та порушення встановленого законом його права на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з огляду на таке.

Статтею 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції на дату подання позивачем заяви про звільнення з посади судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області у відставку, встановлено:

1. Суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, або досяг 65-річного віку має право подати заяву про відставку.

2. Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до ОСОБА_2 ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади. У разі звільнення судді з посади в результаті внесення такого подання ОСОБА_2 рада юстиції повідомляє про це ОСОБА_2 кваліфікаційну комісію суддів України.

3. Суддя продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

4. За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку»

Таким чином, встановлений законом строк внесення ОСОБА_2 Юстиції до Верховної ОСОБА_2 України подання про звільнення судді з посади, сплив 22 грудня 2014 року, проте рішення ВРЮ про внесення цього подання до Верховної ОСОБА_2 України не було прийняте, відповідно, не розглянута заява позивача про звільнення з посади судді у відставку.

Розгляд питання та прийняття Верховною ОСОБА_2 України рішення про звільнення з посади судді, обраного безстроково, регулювався ст.111 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частиною шостою якої передбачено, що повноваження судді припиняються з дня набрання чинності постановою Верховної ОСОБА_2 України. Постанова Верховної ОСОБА_2 України від 16 липня 2015 року №636-УІІІ «Про звільнення суддів» набрала чинності в день її прийняття, тобто 16 липня 2015 року. Отже повноваження судді Марчука І.С. (позивач) припинились 16 липня 2015 року.

26 грудня 2014 року позивач досяг віку шістдесяти п'яти років. Оскільки позивач подав заяву про звільнення з посади судді у відставку, але до досягнення 65 років не був звільнений з посади судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області у відставку з незалежних від нього причин, згідно з ч.4 ст.102 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з наступного дня після досягнення шістдесяти п'яти років», тобто з 27 грудня 2014 року, не міг здійснювати свої повноваження зі здійснення правосуддя, проте продовжував виконувати свої трудові обовязки судді, як субєкт трудового права.

11 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про відновлення довіри до судової влади в Україні» від 08.04.2014 №1188-УІІ, яким були припинені повноваження членів ВРЮ, крім тих, які перебувають у цьому органі за посадою. Заява позивача про звільнення з посади судді у відставку подана у період, коли були припинені повноваження попереднього складу ВРЮ, а формування нового складу ВРЮ не завершилось. Проте на ці обставини позивач ніяким чином не міг впливати.

12 лютого 2015 року прийнятий Закон України «Про забезпечення права на справедливий суд» №192-УІІ (набрав чинності 29 березня 2015 року) пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цим Законом, здійснюються відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції, що діяла на момент подачі відповідної заяви (скарги).

Отже, заява позивача про звільнення з посади судді у відставку розглянута відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції, що діяла на 21 листопада 2014 року, тобто на момент подачі заяви, тому статус позивача, як судді у відставці, регулюється Законом України "Про судоустрій і статус суддів" який діяв на дату виникнення права на відставку, тобто на 26.12.2014 року.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що норми Закону 213 не поширюються на право позивача на призначення і виплату щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та чинному законодавству.

Скасування Законом 213 норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних законів, зокрема, «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», не скасовує набуте позивачем право на щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці.

Довічне грошове утримання судді є однією з гарантій незалежності суддів, які не можуть бути звужені чи скасовані під час прийняття нових законів та внесення змін до чинних, що неодноразово було предметом конституційного розгляду, про що свідчать рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3рп/2013, від 22 травня 2008 року №10-рп 2008, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005.

Рішенням Конституційного Суду України 3 червня 2013 року №3-рп/2013 у справі №1-2/2-13 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ „Прикінцеві та перехідні положення «Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції України положення вищенаведених норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Згідно п.3 резолютивної частини вказаного рішення КСУ положення цього Закону, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 03.06.2013.

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Таким чином, позивач набув право на щомісячне грошове утримання судді значно раніше прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УІІІ, набув чинності 01.04.2015 р., на п. 5 прикінцевих положень якого посилається відповідач, як на правову підставу відмови у призначенні позивачу щомісячного довічного утримання.

На дату відрахування позивача зі штату суду та звернення до пенсійного фонду дійсно діяв Закон 213. Цим же Законом 213 були внесені зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, частини третя, пята статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року №192-УІІІ) викладені у новій редакції. Зокрема, зі змісту змін до цієї статті, внесених Законом 213, вбачається, що щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується у розмірі 60 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Отже Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не скасована норма щодо права судді у відставці на одержання щомісячного довічного грошового утримання.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За викладених обставин, суд погоджується з доводами позивача, що норми Закону 213 не поширюються на призначення і виплату йому щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці.

Пунктом 1.2 постанови правління ПФУ №3-1 встановлено: «Щомісячне довічне утримання призначається з дня наступного після відрахування судді зі штату суду згідно з наказом, виданим на підставі акта Верховної ОСОБА_2 України або Президента України про звільнення у звязку із поданням заяви про відставку…».

Таким чином, щомісячне довічне утримання позивачу, як судді у відставці, підлягає призначенню з 22 серпня 2015 року (наступний день після відрахування його зі штату Самбірського міськрайонного суду Львівської області).

Частиною третьою статті 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-УІ, у редакції, яка діяла до 26 грудня 2014 року, встановлювалося поетапне збільшення суддівської винагороди до 15 мінімальних заробітних плат. Положеннями частини третьої ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-УІ передбачено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 80% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з можливістю збільшення його на 2% за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, але не більше 90% від заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Зазначені положення Закону формували у позивача обґрунтовані припущення отримання при звільненні у відставку щомісячного довічного грошового утримання на рівні, максимально наближеному до рівня суддівської винагороди.

Отже, позивач має законні вимоги на забезпечення його, як професійного судді у відставці на отримання від держави в старості грошового утримання належного рівня. Таке право позивача відповідає Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», міжнародним стандартам у сфері судочинства, які визнані Україною. Основними міжнародними документами у сфері судочинства, які визнаються Україною, є Загальна декларація прав людини 1948 року, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Основні принципи щодо незалежності правосуддя 1985 року, Рекомендації щодо ефективного впровадження основних принципів незалежності правосуддя 1989 року, Європейська хартія про статус суддів 1998 року та інші.

Зокрема, Європейська Хартія про статус суддів (п.6.4) передбачає, що судді, які досягли пенсійного віку і які працювали на посаді судді зазначений період, отримують пенсію по старості, рівень якої має бути якомога ближчим до рівня їхньої останньої заробітної плати на посаді судді.

Згідно з ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Частиною 6 ст.9 КАС України встановлено, що якщо міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_2 України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Отже, при вирішенні цього спору, суд застосовує конституційний принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини та міжнародні правила щодо забезпечення в старості судді у відставці.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України складовою принципу верховенства права є принцип правової визначеності. Цей принцип, як неодноразово наголошував Конституційний Суд України у рішеннях від 3 червня 2013 року №3рп/2013, від 22 травня 2008 року №10-рп 2008, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, вимагає ясності й однозначності правової норми і забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини були передбачуваними.

Тлумачення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено Конституційним судом України у його рішеннях від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008. Зокрема, Конституційним Судом України констатовано, що забезпечення всіх суддів, у тому числі суддів у відставці, є гарантією їх незалежності, статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності суддів і надається для гарантування верховенства права.

Таким чином, суд вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, не є пенсією у прямому розумінні Закону 1058, а гарантією матеріального забезпечення судді у відставці, на яке суддя у відставці має право за своїм вибором замість пенсії, і рівень якого має бути якомога ближчим до рівня останньої заробітної плати на посаді судді. Згідно з Положенням №28-2 призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є обовязком відповідача.

З огляду на наведені норми права та обставини справи, суд вважає, що відповідачу були надані позивачем та Самбірським міськрайонним судом Львівської області достатні матеріали для прийняття рішення про призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. При цьому суд вважає, що зазначене утримання підлягає призначенню з дати звернення позивача, тобто з 17 вересня 2015 року, але згідно і на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції на дату виникнення права на таке утримання.

Отже, згідно зі ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 №3-рп, згідно поданих відповідачу матеріалів заяви позивача та подання Самбірського міськрайонного суду Львівської області, у тому числі: даних трудової книжки, розрахунку стажу судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, даних про розмір грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, позивач має право на призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з розрахунку: робота безпосередньо на посаді судді з 11 квітня 1976 року по 26 грудня 2014 року, що становить 38 повних роки: розмір грошового утримання судді становить 90 відсотків.

Щодо заробітної плати, з якої розраховується виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, то вона визначається розміром грошового утримання (суддівська винагорода) судді, який працює на відповідній посаді і складається з посадового окладу і доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді, науковий ступінь, роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

З матеріалів на призначення щомісячного довічного грошового утримання, зокрема, наказу голови суду від 11.01.2012 №6-к, вбачається, що відповідно до п.11 Перехідних положень та п.5 ст.129 Закону України від 07.07.2010 №2453-УІ «Про судоустрій і статус суддів» із змінами, внесеними Законом України від 23.12.2010 №2856-УІ, позивачу була встановлена щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 80% за 37 років 08 місяців 21 день стажу роботи.

Про розмір грошового утримання судді (суддівської винагороди) на час здійснення позивачем правосуддя Самбірським міськрайонним судом Львівської області видана довідка, яка направлялась разом з поданням про встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але не взята до уваги відповідачем.

Згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області від 17.10.2015 року №02-1012/15 заробітна плата позивача, як судді, який працював на відповідній посаді, та яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, з 01 вересня 2015 року становить 24 894,00 грн., у тому числі: оклад 13780,00 грн., доплата за вислугу років 80% - 11024,00 грн.

Доводи відповідача суд вважає такими, що не спростовують доводи позивача, необґрунтованими та такими, що не відповідають ст.ст.8, 21, 58 Конституції України, вищенаведеним рішенням Конституційного Суду України, ст.138 (ст.141 нової редакції) Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

З огляду на викладене, суд вважає, що при прийнятті спірного рішення, розгляді заяви позивача та подання Самбірського міськрайонного суду Львівської області про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідач діяв упереджено, протиправно, не виконав встановлений законом обовязок щодо повного, всебічного та обєктивного розгляду згідно із законом всіх поданих позивачем документів, внаслідок чого спірне рішення є протиправним, тому підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведені повноваження відповідача, встановлені судом обставини щодо права позивача на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, відповідач зобовязаний прийняти рішення про призначення та виплату судді у відставці ОСОБА_1, починаючи з 22 серпня 2015 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області згідно довідки №02-1012/15 від 17.10.2015 року.

Таким чином, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Суд не здійснює на підставі ст.94 КАС України розподіл судових витрат, оскільки позивач відмовився від стягнення судових витрат з відповідача, що є його правом.

Керуючись ст.ст. 2, 18, 158-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області про скасування рішення, зобовязання прийняти рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області від 25 вересня 2015 року (протокол №4) «Про відмову у призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного утримання судді».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Самборі та Самбірському районі Львівської області прийняти рішення про призначення та виплату судді у відставці ОСОБА_1 з 22 серпня 2015 року, з наступного дня після виключення зі штату Самбірського міськрайонного суду Львівської області у звязку із звільненням з посади судді у відставку, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області №02-1012/15 від 27.10.2015 року.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання її копії, яка подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя