Справа № 485/2062/15-а
Суддя: Квєтка І. А.
Дата ухвалення: 2015-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/485/64/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

за участі секретаря судового засідання Шеремет Ю.Є.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м.Снігурівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Василівської сільської ради про визнання неправомірним рішення про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що постановою №2 від 09 листопада 2015 року адміністративної комісії при Василівській сільській раді його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він шляхом самозахоплення заволодів земельною ділянкою, яка знаходиться в комунальній власності сільради. Вказану постанову просить визнати неправомірною та скасувати, посилаючись на те, що в порушення ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано місця, часу і суті вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а оскаржувана постанова не містить даних про те, які стандарти, норми та правила у сфері благоустрою були ним порушені та щодо якої саме земельної ділянки комунальної власності ним було здійснено захват, постанова складена не уповноваженою особою, оскільки відповідальність за самовільне зайняття самовільної ділянки, передбачено ст.53-1 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача позов не визнала, суду пояснила, що між жителями села Євгенівка ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виник спір з приводу користування свердловиною на земельній ділянці, яку кожен з них вважає своєю. У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до сільської ради з проханням притягнути до відповідальності ОСОБА_3, який загородив їй прохід до свердловини, якою вона до цього часу користувалася. По даному питанню комісія сільської ради виходом на місце здійснила заміри меж земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 згідно державних актів, які на місцевості не визначалися, та встановила, що земельна ділянка, на якій розміщена свердловина площею 0.0184 га є комунальною власністю. У зв"язку з тим, що ОСОБА_3 відмовився розгородити земельну ділянку комунальної власності, на нього було складено протокол та притягнуто адміністративної відповідальності.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_4 згідно державних актів на право приватної власності на землю № 031447 від 17 березня 1997 року та № 031446 є власником земельних ділянок в с.Євгенівка площею 0.05 для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га для обслуговування житлового будинку відповідно.

ОСОБА_3 згідно державних актів на право приватної власності на землю № 031468 від 09 квітня 1997 року та № 031469 є власником земельних ділянок в с.Євгенівка площею 0.25 для обслуговування житлового будинку та площею 0.26 га для ведення особистого підсобного господарства відповідно.

Як вбачається з планів зовнішніх меж земельних ділянок вказаних державних актів земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є суміжними.

Разом з тим, за актом обстеження земельної ділянки від 26 березня 2015 року комісією Василівської сільської ради було шляхом виміряння ширини земельної ділянки ОСОБА_3 виявлено, що між земельними ділянками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є земельна ділянка шириною близько 2-х метрів та довжиною 92 метри, що належить до комунальної власності Василівської сільради.

З акту від 06 травня 2015 року тієї ж сільської ради виявлено, що на земельній ділянці комунальної власності знаходиться свердловина, на яку у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 немає документів. Свердловина загороджена металевою сіткою, ОСОБА_3 попереджено про відповідальність за самозахват землі та зобов"язано розгородити земельну ділянку. Вказане зобов"язання ОСОБА_3 виконав, що підтверджено актом від 18.05.2015 року.

Як вбачається з протоколу засідання постійної комісії Василівської сільської ради від 15.05.2015 року ОСОБА_3 рекомендовано виготовити технічну документацію по відновленню (встановленню) меж земельних ділянок.

15 жовтня 2015 року ОСОБА_4 через свого представника звернулася до Василівської сільської ради з заявою про вжиття заходів до ОСОБА_3 який повторно вкопав бетонні пасинки на землі, яка знаходиться в комунальній власності Василівської сільради та загородив металевою сіткою доступ до свердловини, яка виготовлено спільно з нею.

03 листопада 2015 року землевпорядником Василівської сільської ради ОСОБА_2 при перевірці земельної ділянки ОСОБА_3 по вул.Леніна,75 встановлено, що 03 листопада 2015 року гр.ОСОБА_3 самовільно зайняв, загородив металевою сіткою та виноградними стовпчиками земельну ділянку, яка знаходиться у комунальній власності Василівської сільської ради, за що передбачена відповідальність за ст.152 КУпАП та ст.211 ЗК України. Від надання пояснень та підписання протоколу ОСОБА_3 відмовився у присутності свідків.

На засіданні адміністративної комісії при Василівській сільській раді 09 листопада 2015 року по розгляду адміністративного протоколу було прийнято постанову №2, відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що він шляхом самозахоплення заволодів земельною ділянкою, яка знаходиться в комунальній власності Василівської сільської ради, що є порушенням державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Копія постанови від 09 листопада 2015 року була отримана ОСОБА_3 12 листопада 2015 року, про що свідчить поштове повідомлення. 20 листопада 2015 року він звернувся до суду з вказаним позовом, тобто в межах строку, передбаченого ст.289 КУпАП.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Згідно ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807-IV територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об'єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об'єктів, об'єктів промисловості, комунально-складських та інших об'єктів у межах населеного пункту.

Об"єкти у сфері благоустрою населених пунктів визначені у ст.13 Закону, ними є: 1) території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об'єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Частинами 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Документом, що посвідчує право приватної власності на земельну ділянку в т.ч. є відповідний державний акт.

У відповідності до ст.280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач при розгляді справи вказаної норми не дотримав. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в ній відсутні будь-які посилання на конкретні норми і правила благоустрою населених пунктів, які були порушені Позивачем, не вказано, які стандарти, норми у правила у сфері благоустрою він порушив.

Ч.2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у судовому засіданні не довів належними та допустимими доказами, що позивач здійснив самозахват землі на об"єкті благоустрою, яке є порушенням нормативного чи локального акту у цій сфері, що відповідно свідчить про неправомірність винесення постанови від 09.11.2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому дана постанова підлягає скасуванню, а адміністративний позов задоволенню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за п.1 ст.247 КУпАП (відсутність події і складу адміністративного правопорушення).

На підставі ст.94 КАС України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, сплату якого позивачеві було відстрочено судом до ухвалення судового рішення.

Конституційний Суд України рішенням від 08.04.2015 р. по справі №3-рп/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч.2 ст.171-2 КАС України визнав неконституційними положення зазначеної норми КАС України, а тому у постанові слід зазначити про можливість її оскарження у загальному порядку.

Керуючись ст.ст.70, 71, 158-163, 171-2 КАС України, ст.ст.152, 256, 280, 283 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_3 до Василівської сільської ради про визнання неправомірним рішення про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 09 листопада 2015 року №2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за ст.152 КУпАП України визнати неправомірною та скасувати, провадження в адміністративній справі закрити.

Стягнути з Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області 487 грн. 20 коп. судового збору.

Постанова підлягає оскарженню в Одеський апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії, шляхом подання апеляційної скарги через Снігурівський районний суд.

СУДДЯ