Справа № 2а-8672/11/1370
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

25 листопада 2015 року м. Київ К/800/244/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Горбатюка С.А.,
Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом військового прокурора Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, Державного підприємства Міністерства оборони України «Івано-Франківський ліспромкомбінат» в особі його структурного підрозділу - Сколівського військового лісгоспу, Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району до Сколівської районної державної адміністрації Львівської області, треті особи - Національний природний парк «Сколівські бескиди», Навчально-спортивна база зимових видів спорту «Тисовець» Міністерства оборони України, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання недійсним розпоряджень, скасування державних актів на право власності на землю, за касаційною скаргою військового прокурора Західного регіону на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2011 року військовий прокурор Західного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, Державного підприємства Міністерства оборони України «Івано-Франківський ліспромкомбінат» в особі його структурного підрозділу - Сколівського військового лісгоспу, Самбірської квартирно-експлуатаційної частини району звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив:

- визнати недійсними розпорядження голови Сколівської районної державної адміністрації від 22.01.2007 щодо надання у приватну власність земель оборони (загальною площею 0,08 га):

№ 23 «Про надання дозволу ОСОБА_9 на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва гаража в ур. «Тисовець» на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита»;

№ 237 «Про надання дозволу ОСОБА_12 на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва гаража в ур. «Тисовець» на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита»;

№ 22 «Про надання дозволу ОСОБА_6 на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва гаража в ур. «Тисовець» на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита»;

№ 26 «Про надання дозволу ОСОБА_5 на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва гаража в ур. «Тисовець» на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита»;

№ 24 «Про надання дозволу ОСОБА_8 на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва гаража в ур. «Тисовець» на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита»;

№ 25 «Про надання дозволу ОСОБА_10 на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва гаража в ур. «Тисовець» на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита»;

№ 28 «Про надання дозволу ОСОБА_13 на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва гаража в ур. «Тисовець» на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита»;

№ 21 «Про надання дозволу ОСОБА_11 на збір матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,01 га для будівництва гаража в ур. «Тисовець» на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита»;

- визнати недійсними розпорядження голови Сколівської районної державної адміністрації №№ 216-218, 221-224, 235 від 29.03.2007 щодо погодження місця розташування та надання дозволу вказаним особам на складання проекту відведення земельної ділянки по передачі у власність для будівництва гаража в ур. «Тисовець» на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита;

- визнати недійсними розпорядження голови Сколівської районної державної адміністрації №№ 268-275 щодо затвердження проекту відведення та передачу у власність вказаним особам земельної ділянки пл. 0,01 га для будівництва та обслуговування гаража в ур. «Тисовець» на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита;

- скасувати державні акти на право власності на земельні ділянки (загальною площею 0,8 га.) для будівництва і обслуговування гаражів, видані вказаним особам на підставі розпоряджень голови Сколівської районної державної адміністрації.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 3 травня 2012 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 рудня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У касаційній скарзі військова прокурора Західного регіону, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду.

У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_5, посилаючись на законність рішення суду апеляційної інстанції, просить залишити його без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що на підставі розпоряджень голови Сколівської районної державної адміністрації №№ 21-28 від 22.01.2007 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 надано дозвіл на збір матеріалів погодження місця розташування земельних ділянок для будівництва гаражів в ур. «Тисовець», що знаходяться на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита.

Розпорядженнями голови Сколівської районної державної адміністрації №№ 216- 218, 221-224, 235 від 29.03.2007 погоджено місця розташування земельних ділянок вказаним громадянам по передачі у власність для будівництва гаражів в ур. «Тисовець» на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита, та надано дозвіл на складання проекту відведення земельних ділянок.

Розпорядженнями голови Сколівської районної державної адміністрації №№268-275 від 16.04.2007 затверджено проекти відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування гаражів в ур. «Тисовець» на території Росохацької сільської ради за межами населеного пункту с. Мита, а також передано у власність вказані земельні ділянки.

На підставі вказаних актів, відповідачем третім особам видані державні акти на право власності на земельні ділянки площею 0,01 га для будівництва і обслуговування гаражів.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При касаційному перегляді судових рішень у справі колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 1 частини 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Встановлено, що предмет спору у справі пов'язаний із захистом права користування земельними ділянками, на які отримані державні акти про право власності.

За таких обставин спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічний висновок щодо застосування вищезазначених норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2014 року (справа № 21-544а14).

Згідно з пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням описаного колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного суду України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки оскаржуване судове рішення постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора Західного регіону відхилити, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: