Справа № 814/2083/15
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 814/2083/15

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Домусчі С.Д.,

Кравця О.О.,

за участю секретаря судового засідання Богданової С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця» до управління соціального захисту населення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

01.07.2015 року Державне підприємство «Придніпровська залізниця» (далі - ДП «Придніпровська залізниця») звернулось з адміністративним позовом управління соціального захисту населення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі - Управління) про стягнення заборгованості в розмірі 46 734,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.01.2014р. між сторонами по справі укладений договір про надання пільгового проїзду ДП "Придніпровська залізниця" окремим категоріям громадян, та компенсаційних виплат за наданий пільговий проїзд залізничним транспортом у приміському сполученні. За період з січня по грудень 2014р. позивачем були надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян на території Казанківської РДА на суму 76 214,16 грн. Позивачем відповідно до Порядку розрахунків обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабміну України від 16.12.2009р. № 1359 щомісяця подавалися облікові форми на зазначену суму. Проте, відповідач компенсував позивачу витрати в розмірі 29 479,56 грн., в межах бюджетних асигнувань на підставі укладеного договору.

Позивач вважає, що у відповідності до п.п.2,3,5-8 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабміну України від 04.03.2002р. № 256 та п.п.1-3,5,6 Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджених постановою Кабміну України від 11.01.2005р. № 20, відповідач у разі виникнення додаткових зобов'язань мав відшкодувати ДП "Придністровська залізниця" усі збитки за перевезення пільгових пасажирів з січня 2014р. по грудень 2014р.

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на дотримання ним вимог договору з позивачем від 31.01.2014р. щодо здійснення розрахунків за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян у приміському сполученні у 2014р. в межах бюджетних асигнувань. На підставі викладеного, просив у позові відмовити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із прийнятим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив судове рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.01.2014 року між позивачем і відповідачем укладено договір ПР/ДР/-2-14-198, який за своєю правовою природою є адміністративним.

Відповідно до договору Підприємство надає послуги з пільгового проїзду окремим категоріям громадян, які мають пільги на проїзд, а Управління проводить компенсацію пільгового проїзду, за перевезення у приміському сполученні, окремих пільгових категорій громадян на залізничному транспорті загального користування за рахунок субвенцій з Державного бюджету України.

Згідно додаткових угод № 1/13 від 15.12.2014 та №2/13 від 17.12.2014 до договору, загальна вартість договору складає 27 866,46 грн.

Відповідно до пунктів 2.1.2-2.1.3 договору позивач не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним подає відповідним головним розпорядника коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, облікові форми та звіт про надані громадянам пільги за формою де зазначено прізвище, ім'я, по батькові, № посвідчення, що засвідчує право на пільги. До 15 числа наступного місяця подають відповідним головним розпорядникам коштів акти звіряння із Платником.

Пунктом 2.3.3 передбачено, що Управління зобов'язується здійснювати перерахування коштів, передбачених на проведення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій населення згідно кошторису доходів та видатків в межах кошторисних призначень на підставі розрахунку в термін до 5 робочих днів з моменту отримання субвенцій на свій розрахунковий рахунок.

З наданого відповідачем акту звірки розрахунків станом на 01.01.2015 року, який підписаний сторонами, вбачається, що нарахована заборгованість з початку року 29 475,56 грн., з яких заборгованість на початок звітного місяця складає 1 613,14 грн., була повністю погашена відповідачем.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції погодився з позицією відповідача та вважав законними дії Управління щодо погашення ДП «Придніпровська залізниця» витрат за 2014 рік на перевезення пільгових категорій пасажирів у приміському сполученні лише в розмірі 27 866,46 грн., тобто в межах бюджетних асигнувань на 2014р. При цьому, суд виходив з відсутності підстав для стягнення з відповідача додаткових зобов'язань по договору.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

Як зазначалось раніше, відповідно до умов договору загальна сума договору для компенсації збитків ДП «Придніпровська залізниця» визначається в межах бюджетних призначень на 2014 рік. З урахуванням додаткових угод до договору, його загальна вартість складає 27 866,46 грн.

Дійсно, договір містить положення, які передбачають право позивача на отримання компенсаційних виплат за понесені витрати та обов'язки Управління щодо компенсації позивачу збитків за перевезення пільгових категорій громадян, зокрема п.2.2.1 (а.с.9-12).

Відповідно до п.1.1 предметом договору є відносини сторін щодо компенсації пільгового проїзду окремим категоріям громадян залізничним транспортом у приміському сполученні, які мають відповідні пільги, за рахунок субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам компенсаційних виплат, передбачених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік, або з урахуванням ст.46 БК України та чинних постанов Кабміну України.

Наведене дає підстав для висновку, що зобов'язання Управління перед ДП «Придніпровська залізниця» з компенсації збитків в зв'язку із здійсненням перевезень пільгових категорій пасажирів у приміському сполученні регулюються не лише зазначеним договором від 31.01.2014р., а й чинним законодавством України.

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Згідно зі статтями 89 та 102 Бюджетного кодексу України, видатки на державні програми соціального захисту населення, серед яких є компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст республіканського, обласного значення та Автономної республіки Крим за рахунок відповідних субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, в тому числі компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян за рахунок державного бюджету.

Відповідно до п. 2 даного Порядку, фінансування провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, в межах обсягів, затверджених у обласних та районних бюджетах на зазначені цілі.

Згідно п. 3 цього Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Разом з тим, механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі, визначається Порядком розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 року № 1359.

Відповідно до п. 9 даного Порядку на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком.

Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом.

У пункті 10 цього Порядку зазначено, що залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми.

Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходження їх на власні рахунки у п'ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці (п. 11 Порядку).

З матеріалів справи вбачається, що позивач щомісяця направляв зазначені облікові форми відповідачу на загальну суму 76 215,16 грн.

З наданих представником позивача на вимогу суду апеляційної інстанції додаткових документів вбачається, що за наслідками отримання облікових форм між відповідачем та позивачем щомісяця на протязі 2014р. складалися акти проведення звірки розрахунків. На підставі вказаних актів звірки заборгованість Управління перед Підприємством складає в загальному розмірі 29 479,56 грн., яка погашена відповідачем в повному обсязі, що не заперечується позивачем.

Таким чином, позивачем неналежним чином виконано вимоги, які передбачені Порядком № 1359, оскільки ним разом з обліковими формами надавались рахунки на суму, яка підлягала компенсації в межах суми договору. Представник позивача не зміг пояснити відсутність в актах звірки сум для компенсаційних виплат, які реально понесло Підприємство.

Неналежне виконання позивачем вимог Порядку № 1359 виключає підстави для задоволення його вимог про стягнення з відповідача збитків, понесених при виконанні договору, оскільки за відсутності реальних сум збитків в актах звірки позбавило Управління дотриматись п.п.4-6 Порядку № 256 для запиту та отримання від розпорядників бюджету вищестоящого рівня додаткових коштів для компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Оцінюючи наведені обставини в сукупності, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляції вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206,254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Придніпровська залізниця» - залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: С.Д.Домусчі

Суддя: О.О.Кравець