Справа № 817/2000/15
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"24" листопада 2015 р. Справа № 817/2000/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Малахової Н.М.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "05" серпня 2015 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області до Товариства з обмеженою відповідальністю " Опорядбуд" про стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області ( далі УПФУ в м. Рівне) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Опорядбуд" про стягнення заборгованості по витратам на виплату і доставку пільгової пенсії, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.08.2015 року у задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне до Приватного акціонерного товариства "Опорядбуд" про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В суді апеляційної інстанції Приватне акціонерне товариство "Опорядбуд" замінено на правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю " Опорядбуд"(далі ТОВ "Опорядбуд").

Розглянувши справу у межах визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд встановив, що ТОВ "Опорядбуд", відповідно до вимог чинного законодавства, є платниками страхових внесків, збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування і страхувальниками в розумінні Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Працівникам ТОВ "Опорядбуд" (ОСОБА_5., ОСОБА_4.) призначена та виплачується пенсія за віком на підставі п. "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується копіями відповідних довідок та протоколів про призначення пенсії.

Фактичні витрати на виплату і доставку пільгової пенсії становлять 15248,40 грн. і на дану суму, з розрахунку наявності заборгованості з квітня по червень 2015 року, УПФУ в м. Рівне направило для відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які були отримані відповідачем, що підтверджується матеріалами справи (а.с.6) .

Вказана у розрахунках сума ТОВ "Опорядбуд" в добровільному порядку не погашена.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що діючим законодавством не визначено право Пенсійного фонду України звертатися до суду з позовом про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Крім того, суд дійшов висновків, що зміна назви спрощеної систем оподаткування, чи трансформування однієї системи оподаткування в іншу не може тягнути негативних наслідків (в даному випадку виникнення обов'язку відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій) для платників податків, якщо це не пов'язано із зміною підстав та умовами передування в даній системі оподаткування.

Колегія суддів вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на наступне.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII, покриваються підприємствами та організаціями.

Винятком із цього правила є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, оскільки за змістом абзацу п'ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV виплата пенсій таким особам здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, а отже, і витрати на виплату та доставку пільгових пенсій покриваються за рахунок ПФУ та Державного бюджету України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Так, згідно зі статтею 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у контексті статті 14 Закону № 1788-XII дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам на підставі статті 14 Закону № 1788-XII.

Згідно з пунктом 6 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати ПФУ на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

За приписами пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів ПФУ щорічно у повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом десяти днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до ПФУ зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що визначено пунктом 6.8 Інструкції.

Згідно матеріалів справи відповідач не відшкодував понесені позивачем витрати.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність у позивача обов'язку відшкодовувати управлінню ПФУ витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "в" та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII, є помилковим.

Постанова суду першої інстанції судів не відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України при вирішенні питання щодо правильного застосування пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV та підпункту 6.6 розділу 6 Інструкції, яка полягає у тому, що обов'язок з відшкодовування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій, призначених у порядку статті 13 Закону № 1788-XII, покладений на підприємства.

З урахуванням наведеного, відповідно ст. 202 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Окрім того, оскільки на підставі ч.1 ст. 88 КАС України, ухвалою від 27.10.2015 року, суд відстрочив сплату судового збору до розгляду справи судом апеляційної інстанції, то приймаючи до уваги приписи Закону України "Про судовий збір" з Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне Рівненської області підлягає стягненню судовий збір в сумі 80 грн. 39 коп.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області задовольнити, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "05" серпня 2015 р. скасувати та прийняти нову.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Опорядбуд" на користь Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області заборгованість по витратах на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі 15248,40 грн. (п'ятнадцять тисяч двісті сорок вісім грн. 40 коп.) за період квітень-червень 2015 року включно.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області судовий збір в сумі 80 грн. 39 коп. за подання апеляційної скарги (номер рахунку 1002, найменування отримувача УДКСУ у м. Житомирі, банк отримувача ГУДКСУ у Житомирській області, МФО 811039, код ЄДРПОУ отримувача 38035726, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу - судовий збір; код 37446362 -ЖААС,050; п.3 ст.4).

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Н.М. Малахова

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне Рівненської області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

3- відповідачу/відповідачам: Приватне акціонерне товариство " Опорядбуд" вул. Княгині Ольги,4,м.Рівне,33000

4-третій особі: - ,