Справа № 428/10322/15-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2015-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Юзефович І.О.
Суддя-доповідач - Ястребова Л. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року справа №428/10322/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Ляшенка Д.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 жовтня 2015 року у справі № 428/10322/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області про визнання дій протиправними, визнання прав порушеними, визнання відсутності пропущеного строку для подачі виконавчого листа, зобов'язання надати заяву про відкриття за виконавчим провадженням від 25.07.2011 року, зобов'язання відкрити виконавче провадження за виконавчим листом від 25.07.2011 року, визнання правовідносин нікчемними, зобов'язання відшкодувати матеріальну шкоду та моральну шкоду, -

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2015 року ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області (надалі - відповідач) про визнання дії відповідача протиправними; визнання дії відповідача порушеними; визнання відсутність пропущеного строку для подання виконавчого листа, оскільки він раніше в установлений Законом строк був поданий відповідачу і Управлінню Державного казначейства в м. Сєверодонецьку; зобов'язання відповідача надати заяву позивача про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 25.07.2011 року; зобов'язання відповідача відкрити виконавче провадження за виконавчим листом від 25.07.2011 року позивача (стягувача) та відповідача нікчемними; зобов'язання відповідача відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 491 070 грн. та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., всього 591 070 грн. (а.с. 1-6).

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 жовтня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 залишено без задоволення (а.с. 34-35).

Позивач із таким судовим рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, порядку розгляду адміністративного позову і процесуальних прав позивача, просив скасувати постанову суду першої інстанції і винести нову постанову про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не прийнято заходів для встановлення обставин відносно того, що виконавчий лист ОСОБА_2 подано відповідно до статті 23 Закону України «Про виконавче провадження», а тому, у апелянта відсутній пропущений процесуальний строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до вимог п.3 ч.1. ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», відмова у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом заборонена у випадку негайного його виконання. Саме таке рішення, на думку апелянта, повинен був виконати відповідач. Апелянт також вказує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ту обставину, що виконавчий лист знаходився у державній казначейській службі і з якої причини порушено вимоги статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 39-43).

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ст. 195 ч.1 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_2, 1955 року народження, є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 28.01.1993 року (а.с. 8).

15 квітня 2013 року, ОСОБА_2, Сєвєродонецьким міським судом Луганської області видано виконавчий лист по адміністративній справі № 2а-3617/2011 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради про порушення принципу верховенства права, позбавлення права на отримання грошових коштів на щорічне оздоровлення, передбачених ст.. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди. Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.07.2011 року визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради щодо виплати не в повному обсязі на користь ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 року протиправними; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради здійснити нарахування та виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 року відповідно до ст.48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням фактично здійснених виплат. Постанова набрала законної сили 10.05.2012. У вищезазначеному виконавчому листі зазначено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання -10.05.2013 року (а.с. 26-27).

Вищезазначений виконавчий лист на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області надійшов 17.08.2015 року за заявою позивача від 11.08.2015 року.

19 серпня 2015 року, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області, Галушкою М.В. винесено постанову ВП № 48546287 про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі ст. ст. 22, 24, п.1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з пропущенням строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, а саме, у постанові зазначено, що документ вступив в законну силу 10.05.2012 року, а заяву про примусове виконання подано 17.08.2015 року (а.с. 20).

За приписами ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (надалі - Закон № 606-XIV), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 24 Закону № 606, державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Згідно п.1 ч. 1 статті 26 Закону № 606, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Відповідно до супровідного листа № 1946/02.2-20/3 від 19.08.2015 року, постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Сєвєродонецького міського суду від 15.04.2013 № 2-а-3617/2011 направлено на адресу позивача (а.с.19).

Як вбачається з відповіді Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області № 3-504/2/10-45 від 30.09.2015 року на звернення позивача від 08.09.2015 року про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, відповідно до розділу 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, відновленню підлягають втрачені виконавчі провадження або його матеріали та знищені виконавчі провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов'язана виконати рішення національного суду, а тому виконавче провадження на користь позивача не підлягає відновленню у порядку, передбаченому чинним законодавством (а.с. 9).

Відповідно до частини 1 статті 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 6 вищезазначеної статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимоги позивача щодо визнання дій відповідача протиправними, визнання прав позивача порушеними задоволенню не підлягають, оскільки дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області були правомірними, повністю відповідали вимогам чинного законодавства України, а обставини викладені позивачем в обґрунтування позову не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Крім того, відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2 пропущено строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання. У виконавчому листі № 2-а/3617/2011, виданого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 15 квітня 2013 року зазначено, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання - 10 травня 2013 року (а.с. 26-27), однак заява апелянта про примусове виконання вищезазначеного виконавчого листа подана лише 17.08.2015 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону № 606, стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

За змістом цієї норми, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлено виключно судом, за наявності обґрунтованих причин.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом не дотримано порядку поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання. Апелянту потрібно було звернутися до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, а не до виконавчої служби, як це було зроблено останнім, а отже, колегія суддів вважає, що у державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Луганській області були усі підстави для прийняття рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на негайне відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 491 070 грн., оскільки відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства України, а отже не міг спричинити апелянту матеріальну шкоду.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28 жовтня 2015 року у справі № 428/10322/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді: Д.В. Ляшенко

Т.Г. Гаврищук