Справа № 348/1430/15-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Справа № 876/8864/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.08.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Позивачка просила визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі щодо відмови в перерахунку її пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі зарахувати в пільговому обчисленні періоди її роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 23.12.1981 року по 30.06.1986 року, та в районах Крайньої Півночі з 01.07.1986 року по 05.11.1993 року та з 07.11.1993 року по 26.05.1994 року; провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу з 03.09.2006 року (з моменту призначення пенсії).

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.08.2015 року, яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії за період з 03.09.2006 року по 23.01.2015 року залишено без розгляду.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.08.2015 року позов задоволено.

Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі щодо перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу ОСОБА_1

Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі зарахувати ОСОБА_1 в пільговому обчисленні періоди роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 23.12.1981 року по 30.06.1986 року, і в районах Крайньої Півночі з 01.07.1986 року по 05.11.1993 року та з 07.11.1993 року по 26.05.1994 року як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

Зобов'язано управління Пенсійного Фонду України в Надвірнянському районі здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням пільгового стажу з 24.01.2015 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що пільги щодо обчислення стажу надавались працівникам, що переводились, направлялись чи запрошувалися на роботу в райони Крайньої Півночі і місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, із інших місцевостей країни при умові, що ці працівники уклали трудові договори про роботу в цих районах на п'ять років. Оскільки позивачка таких трудових договорів при призначенні їй пенсії не надала, тому немає підстав вважати, що на неї поширювалися норми закону щодо пільгового обчислення стажу.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 13.08.2015 року та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

У справі встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі та отримує пенсію за віком з 03.09.2006 року.

Згідно довідки Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 11.06.2015 року № 10-1004, ОСОБА_1 працювала в Івано-Франківському управлінні бурових робіт лаборант-колектором, оператором колектором з 01.01.1971 року (наказ на прийом № 17-к від 15.01.1971 року) по 05.11.1993 року (наказ на звільнення № 456 від 05.11.1993 року) на Україні та з 07.11.1993 року (наказ на прийом № 197 від 05.11.1993 року) по 26.05.1994 року (наказ на звільнення № 359 від 23.05.1994 року) вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру, з них:

з 01.01.1971 року по 22.12.1981 року - робота в Україні;

з 23.12.1981 року по 30.06.1986 року - робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області);

з 01.07.1986 року по 05.11.1993 року - робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області);

з 07.11.1993 року по 26.05.1994 року - робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області).

Зазначені періоди роботи позивачки в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі та в районі Крайньої Півночі, підтверджені також записами в трудовій книжці.

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі щодо зарахування в пільговому обчисленні періодів її роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з 23.12.1981 року по 30.06.1986 року, і в районах Крайньої Півночі з 01.07.1986 року по 05.11.1993 року та з 07.11.1993 року по 26.05.1994 року та проведення у зв'язку з цим перерахунку пенсії. Однак, листом відповідача від 03.07.2015 року № 119/Г-15 позивачці було відмовлено в такому перерахунку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу роботи позивачки періодів роботи з 23.12.1981 року по 30.06.1986 року, з 01.07.1986 року по 05.11.1993 року та з 07.11.1993 року по 26.05.1994 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі є неправомірними, тому управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі повинно здійснити перерахунок пенсії позивачки з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ), Постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Постанова), Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Указом від 10.02.1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених ст. 5 Указу від 10.02.1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10.02.1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26.09.1967 року.

Таким чином, пільги передбачені ст. 5 Указу від 10.02.1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Івано-Франківському управлінні бурових робіт лаборант-колектором та оператором колектором, зокрема: з 23.12.1981 року по 30.06.1986 року - вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), з 01.07.1986 року по 05.11.1993 року - вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), з 07.11.1993 року по 26.05.1994 року - вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області), що підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 11.06.2015 року № 10-1004.

У довідці від 11.06.2015 року № 10-1004 вказано, що робота вахтово-експедиційним методом проводилась у режимі 15 робочих днів у місяць у районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях по 12 годин за добу. До заробітної плати виплачувався районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалися додаткові відпустки.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 працювала в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі вахтово-експедиційним методом, підстави для перерахунку її пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу за періоди її роботи в таких районах - відсутні.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права при розгляді подібних справ міститься у постанові Верховного Суду України від 27.10.2015 року (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 53575026).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для її скасування та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13.08.2015 року в справі № 348/1430/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський