Справа № 1304/3389/12
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м. Київ К/800/21564/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Швець В.В. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Галицького районного суду м. Львова від 20.04.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2015р. у справі за позовом Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області з вимогами про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №31838085 від 23.03.2012р.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 20.04.2012р. у задоволенні адміністративного позову в відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2015р. апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 20 квітня 2012 року по справі № 1304/3389/12 залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивач як боржник по спірному виконавчому провадженні є територіальним органом (територіальним підрозділом) центрального органу виконавчої влади, отже відповідно таке виконавче провадження підвідомче відділу примусового виконання рішень ВДВС ТУЮ у Львівській області, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

У касаційній скарзі позивач з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ у Львівській області від 23.03.2012р. відкрито виконавче провадження ВП №31838085 про примусове виконання виконавчого листа №2а-232/11, виданого 06.03.2012р. Галицьким районним судом м. Львова про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії в користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 відповідно до наказу Міністра оборони України №377 від 28.07.2008р. "Про затвердження схем розмірів посадових окладів військовослужбовців військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів України) і наукових установ Збройних сил України", наказу Міністра оборони України №576 від 05.11.2010р., виданих на підставі і у відповідності до п.п. 5, 12 Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007р. "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і навчального складу відповідно з 01.09.2008р. та 01.11.2010р. з врахуванням виплачених сум.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону України від 04.11.2010р. №2677, який набрав чинності з 08.03.2011р.) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Відповідно до п. 3.2.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за № 865/4158 виконавчі дії проводяться державним виконавцем відповідного органу державної виконавчої служби, який розташований, за місцем проживання, роботи боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням його майна, за місцезнаходженням постійно діючого керівного органу або майна боржника - юридичної особи; за місцем здійснення певних дій, які зобов'язаний вчинити боржник за відповідним рішенням суду або іншого органу (посадової особи).

Відповідно до ст. 21 цього Закону на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи, за якими сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентна сума в іноземній валюті.

Згідно з п. 1.1. Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України №11-2 від 27.06.2012р., головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі разом з управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України. Пунктом 5 Указу Президента України від 15.12.1999р. №1572/99 "Про систему центральних органів виконавчої влади" встановлено, що центральні органи виконавчої влади можуть мати свої територіальні органи, що утворюються, реорганізовуються і ліквідовуються в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до положень п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №179 від 12.03.2005р. "Про упорядкування структури апарату центральних органів виконавчої влади, їх територіальних підрозділів та місцевих державних адміністрацій у складі територіальних підрозділів центральних органів виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі можуть утворюватися (якщо інше не

передбачено актами, що мають вищу юридичну силу) управління.

Зважаючи на викладене, суди попередніх інстанцій правильно встановили, що у складі

центрального органу виконавчої влади можуть утворюватись територіальні органи (територіальні підрозділи) та структурні підрозділи. Оскільки позивач - боржник по спірному виконавчому провадженні, є територіальним органом (територіальним підрозділом) центрального органу виконавчої влади, то відповідно таке виконавче провадження підвідомче відділу примусового виконання рішень ВДВС ТУЮ у Львівській області, а відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області відхилити, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 20.04.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Пасічник С.С.

Швець В.В.