Справа № 804/8990/15
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2015 р. Справа № 804/8990/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом приватного підприємства «Торговий дім «Металург» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Приватне підприємство «Торговий дім «Металург» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 06.07.2015 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю Приватне підприємство «Торговий дім «Металург» не допускало жодних порушень закону при своєчасності перерахування податку на прибуток за 2014 рік, у звязку з чим пода ткове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що висновки про вчинені позивачем порушення, зроблені в акті перевірки, відповідають фактичним обставинам, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України, у звязку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Лівобережною обєднаною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області була проведена перевірка своєчасності сплати податку на прибуток підприємств до бюджету.
Не погодившись з результатами перевірки, позивач подав до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області заперечення № ТДМ-33 від 25.06.2015 року.
06 липня 2015 року податковим органом на підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № НОМЕР_1, яким визначено до сплати штрафні санкції у сумі 47 394,0 грн. за затримку на 1 календарний день сплати суми грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно до пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 Податкового кодексу України.
У відповідності до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 57.1. Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із пунктом 31.1. статті 31 Податкового кодексу України - строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Пункт 38.1 статті 38 Податкового кодексу України вказує, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пункт 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачає, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання. - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що приватним підприємством «Торговий дім «Металург» в декларації № НОМЕР_2 від 02.03.2015р. за 2014 рік задекларовано грошове зобовязання з податку на прибуток у сумі 47 394, 00 грн. з граничним терміном сплати до 11.03.2015 року.
Позивачем до матеріалів справи надано копію платіжного доручення № 948 від 11.03.2015 року, яка посвідчена належним чином відділенням банку.
Підставою висновків відповідачам щодо несвоєчасності сплати задекларованої суми стало те, що сплата даного податку була перерахована банком на відповідний рахунок Державної казначейської служби України лише 12.03.2015 року. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач у акті перевірки посилається на платіжне доручення № 948 від 12.03.2015 року, але відповідачем у якості доказу по справі не надано копії такого платіжного доручення.
Враховуючи викладене, сСуд не погоджується з висновками відповідача щодо несвоєчасності сплати позивачем податкового зобовязання через те, що факт платежу підтверджено позивачем належним платіжним дорученням № 948 від 11.03.2015 року, тобто позивач вчасно перерахував грошове зобовязання з податку на прибуток за 2014 рік.
Суд звертає увагу, що нормами законодавства передбачена відповідальність за порушення строку сплати узгоджених грошових зобовязань, але жодним з чинних нормативних актів не передбачена відповідальність платника за сплату грошових зобовязань у останній день строку для їх перерахування.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідач дійшов хибного висновку про порушення приватним підприємством «ТД «Металург» строків перерахування податку на прибуток, у звязку з чим ним неправомірно було застосовано до позивача штрафні санкції, встановлені статтею 126 Податкового кодексу України.
Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 182,70 грн. підлягає компенсації з Державного бюджету України.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов приватного підприємства «Торговий дім «Металург» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м.Дніропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м.Дніропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 06.07.2015 року на суму шрафних санкцій у розмірі 4 739, 40 грн.
Присудити з Державного бюджету України на користь приватного підприємства «Торговий дім «Металург» судові витрати у розмірі 182, 70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 копійок).
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 23 вересня 2015 року.

Суддя ОСОБА_1