Справа № 810/238/15
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/238/15 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р.
Суддя-доповідач: Грибан І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Грибан І.О.

судді Губська О.А., Ключкович В.Ю.

за участі :

секретар с/з Артюхіна М.А.

пр-к апелянта Демченко С.В.

розглянув в судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Артель» до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.10.2014 року №0006470.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про обставини справи, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідачем 14.10.2014 року проведено камеральну перевірку ТОВ «Артель» з питань своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з податку на прибуток за 2013 рік, за наслідками якої складено акт перевірки від 14.10.2014 року №000486/10-05-00/30554583, в якому зафіксовано порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств, визначеного Податковим кодексом України.

На підставі Акту перевірки від 14.10.2014 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №0006470, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку на 8 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 191 388,9 грн., TOB «Артель» зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 19138,89 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача про накладення штрафу на позивача є протиправним.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не може погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 57.1. ст.57 Податкового кодексу України ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

На суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу (в тому числі за наслідками попередніх звітних (податкових) періодів) зменшується сума авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом.

Якщо сума авансових внесків з податку на прибуток, сплачена при виплаті дивідендів відповідно до пункту 153.3 статті 153 цього Кодексу, перевищує суму авансових внесків з податку на прибуток, визначених цим пунктом, сума перевищення зараховується у зменшення авансових внесків, визначених цим пунктом, у наступних звітних місяцях до повного її погашення.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Форма розрахунку, передбачена у цьому пункті, затверджується у порядку, встановленому цим Кодексом.

Податкова декларація та розрахунок щомісячних авансових внесків за базовий звітний (податковий) рік подаються протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Таким чином, для вирішення справи по суті необхідно з'ясувати факт своєчасності сплати позивачем узгоджених сум податкових зобов'язань для визначення правомірності та наявності підстав для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень.

Пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України передбачає, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктами 36.1, 36.5 статті 36 Податкового кодексу України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи

Згідно п.126.1. ст.126 Кодексу, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З зазначеної вище норми вбачається, що притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу з підстав, визначених цією нормою, передбачене саме за несплату узгодженої суми грошового зобов'язання в строки визначені законом.

При цьому, за змістом вказаної норми розмір штрафу залежить від кількості днів затримки строку сплати суми грошового зобов'язання та визначається у відсотках від погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, що 27.02.2014 року TOB «Артель» подано до Бородянського відділення ДПІ податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, в якій визначено податкові зобов'язання за звітний період у розмірі 213 900 грн.

Граничний строк сплати суми грошового зобов'язання позивачем припадає на 11.03.2014 року.

19.03.2014 року ТОВ «Артель» подано до Бородянського відділення ДПІ уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства в якій відображено здійснені ним протягом 2013 року авансові внески з податку на прибуток та від'ємне значення з податку на прибуток, нарахований за результатами останнього календарного кварталу (звітного податкового періоду (код рядка 16) на суму 443 959 грн. та листа від 19.03.2014 №49, яким просило переплату з податку на прибуток в сумі 399 900 грн. зарахувати: 213 900 грн. в рахунок сплати авансових внесків з податку на прибуток за 2014 рік з кодом бюджетного класифікатора 11024000;186 000 грн. - в рахунок сплати податку на додану вартість.

Уточнююча декларація подана позивачем після закінчення граничного строку сплати податкового зобов'язання. Втім, сплата такого зобов'язання за основною декларацією не була здійснена.

Отже, податкове зобов'язання самостійно визначене позивачем в податковій декларації, не було сплачене протягом строків, визначених ПКУ, а погашення податкового боргу відбулося внаслідок подання уточнюючої декларації зі зменшенням суми раніше нарахованого зобов'язання, що не звільняє позивача від відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого у п. 126.1 ст. 126 ПКУ, з урахування загального строку затримки сплати суми податкового боргу.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 10 %, оскільки на час сплину граничного строку сплати авансових внесків з податку на прибуток, а саме 11.03.2014 року позивачем не було сплачено узгоджену суму грошових зобов'язань, визначену в розрахунку суму авансових внесків. Уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства ТОВ «Артель» подано 19.03.2014 року.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що база обрахування податковим органом штрафних санкцій визначена невірно, оскільки згідно основної декларації розмір податкового зобов'язання позивачем визначено в сумі 213 900 грн. Однак зазначені обставини сторонами не оспорювалися та не зазначалися в обґрунтування позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на них.

Щодо звернення позивача до податкового органу з заявою про зарахування переплати з податку на прибуток в рахунок авансового внеску з податку на прибуток, то позивач із заявою про зарахування переплати з податку на прибуток в рахунок авансового внеску з податку на прибуток звернувся до відповідача 20.03.2014, разом з тим як граничний строк сплати авансових внесків з податку на прибуток - 11 березня 2014 року.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що твердження суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог є помилковими. Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нової.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 203, 205, 207, 254, 265 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2015 року - скасувати, та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Артель» до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя І.О.Грибан

Суддя О.А.Губська

Суддя В.Ю.Ключкович

Повний текст виготовлено - 27.11.2015 р.

Головуючий суддя Грибан І.О.

Судді: Губська О.А.

Ключкович В.Ю.