Справа № 2-а/0606/456/2011
Суддя: Сульженко Л. П.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/0606/456/2011 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2011 року смт. Володарськ-Волинський

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі

головуючого-судді Сульженка Л.П.

при секретарі Малецькій М.О.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі про зобовязання доплати щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з названим позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй повинна виплачуватися соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, а відповідач Управління Пенсійного фонду України в Володарсько - Волинському районі безпідставно її не нараховував та не виплачував протягом періоду, за який просить здійснити стягнення.

Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду даної справи в судове засідання не прибули надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач вказує, що заявлений позов він підтримує, відповідач, що позов не визнає і надіслав до суду заперечення на заявлений позов.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, відповідно до вимог ст.100 КАС України адміністративний позов після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала не знайде підстав для поновлення строку.

Суд приходить до висновку, що підлягає задоволенню позов за період з 7 січня 2011 року по 18 червня 2011 року, тобто в межах шестимісячного строку позовної давності, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» до категорії дітей війни віднесені особи, які є громадянами України та яким на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років.

Позивачка народилася 2 лютого 1942 року, відноситься до категорії дітей війни, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі, що підтверджується її пенсійним посвідченням.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати

- 2 -

працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів справи вбачається, що позивачці надбавка до пенсії, як особі зі статусом «дитини війни», нараховувалась та виплачувалась не у повному обсязі, тобто не на підставі Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а на підставі постанови Кабінету Міністрів України» «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 28.05. 2008 року.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Зміст закону України, яким встановлюється надбавка до пенсії дітям війни, свідчить про відсутність будь-яких обмежень щодо можливостей підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком особам, які мають статус « дитина війни».

Тому, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме стаття 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», а не постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05. 2008 року.

Таким чином позивачка мала право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком, але до суду із позовом не зверталася, а звернулася лише 6 липня 2011 року.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги позивачки за період з 7 січня 2011 року по 18 червня 2011 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Не підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо зобовязання відповідача проводити нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії, як дитині війни, відповідно до положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 19 червня 2011 року по 6.07.2011 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік».

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Так як відповідач звільнений від сплати судового збору то витрати позивача належить стягнути на його користь з Державного бюджету України.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.1, 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ч.1 ст.28 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,ст.ст. 158, 159, 160 ч.3, 161-163, 167, 254 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Володарсько - Волинському районі Житомирської області щодо не донарахування ОСОБА_1 пенсії згідно ст.6 Закону України №2195-ІУ від 18 листопада 2004 року «Про

- 3 -

соціальний захист дітей війни» і виплати їй в повному обсязі щомісячного тридцяти відсоткового підвищення до пенсії починаючи з 7.01.2011 року по 18.06.2011 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Володарсько-Волинському районі Житомирської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплатити її у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст.6 Закону України №2195-ІУ від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеної ч.1 ст.28 Закону України № 1058-1V від 09 липня 2003 року «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 7.01.2011 року по 18.06.2011 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 (три) гривні 40 копійок з Державного бюджету України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Володарсько- Волинський районний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадження апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий /підпис/

Копія вірна.

Суддя: Сульженко Л.П.