Справа № 457/1257/14-а,2-а/457/40/14
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Справа № 876/9646/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Волошин М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Прокурора м.Трускавця на постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 08 серпня 2014 року у справі за позовом Приватного підприємства "Гарантбуд-2012" до Трускавецької міської ради Львівської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ПП «Гарантбуд-2012» звернулося в суд з позовом до відповідача- Трускавецької міської ради, в якому просило визнати протиправними дії відповідача, які полягають у неприйнятті рішення «Про затвердження протоколу № 4 та проекту інвестиційного договору»; зобов'язати Трускавецьку міську раду розглянути та прийняти на найближчому засіданні ради обґрунтоване рішення про затвердження результатів інвестиційного конкурсу та проекту інвестиційного договору.

Постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 08 серпня 2014 року позов задоволено частково. Зобов'язано Трускавецьку міську раду розглянути та прийняти на найближчому засіданні ради обґрунтоване рішення про затвердження результатів інвестиційного конкурсу та проекту інвестиційного договору. В решті частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, прокурор м.Трускавця оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що незаконні вилучення нерухомого майна з комунальної власності завдають значної шкоди інтересам територіальної громади, місцевим бюджетам та регіональному розвитку вцілому, у порушення ч. 7 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» підривають матеріальну основу місцевого самоврядування та завдають істотної шкоди інтересам громадян та держави всупереч ст. 7 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування. Внаслідок прийняття Трускавецьким міським судом спірного рішення, приміщення комунальної міської дитячої лікарні, поза волею територіальної громади м.Трускавця, вибуло із її власності, таке порушення закону щодо розпорядження комунальним майном є порушенням державних інтересів. Про відсутність волі територіальної громади м. Трускавця свідчить той факт, що 31 липня 2014 року на розгляд сесії Трускавецької міської ради, яка є її представницьким органом, винесено рішення про затвердження протоколу №4 та проекту інвестиційного договору, разом з тим, за результатами голосування рішення прийнято не було. Поряд з цим, орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Трускавецька міська рада самостійно не реалізував своє право на звернення до суду в апеляційному порядку, фактично самоусунувшись від захисту інтересів територіальної громади м. Трускавця. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Прокурор (апелянта) - Цинайко Н.І. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Представник відповідача - Петренко О.В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необгрунтованими. Додатково пояснив, що 28 серпня 2014 року Трускавецькою міською радою прийнято рішення №749, яким затверджено результати проведення інвестиційного конкурсу щодо реконструкції нежитлової будівлі дитячої міської лікарні по вул. Данилишиних, 62 під багатоквартирний житловий будинок та договір на реалізацію інвестиційного проекту щодо реконструкції нежитлової будівлі дитячої міської лікарні по вул. Данилишиних, 62 під багатоквартирний житловий будинок. Крім того, прийняте рішення є реалізоване, оскільки укладено інвестиційний договір між сторонами. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у його відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформації розміщеної на офіційному веб-сайті Трускавецької міської ради про проведення інвестиційного конкурсу щодо реконструкції нежитлової будівлі дитячої міської лікарні по вул. Данилишиних, 62 під багатоквартирний житловий будинок, ПП «Гарантбуд-2012» подало заявку на участь в інвестиційному конкурсі та набуло статусу учасника конкурсу.

Проведення інвестиційного конкурсу здійснювалось у порядку, який було затверджено рішенням Трускавецької міської ради від 25 березня 2014 року № 681 «Про затвердження Положення про підготовку та проведення інвестиційного конкурсу будівництва, реконструкції об'єктів житлового і нежитлового призначення та соціальної інфраструктури міста Трускавця».

Відповідно до протоколу комісії з питань підготовки та проведення інвестиційних конкурсів № 4 від 30 травня 2014 року ПП «Гарантбуд-2012» визнано переможцем інвестиційного конкурсу щодо реконструкції нежитлової будівлі дитячої міської лікарні по вул. Данилишиних,62 під багатоквартирний житловий будинок.

На виконання вимог Трускавецької міської ради приватне підприємство «Гарантбуд-2012» у встановлений термін узгодило проект інвестиційного договору, а управління комунальної власності Трускавецької міської ради підготувало проект рішення ради, яке передбачало затвердження результатів інвестиційного конкурсу та проекту інвестиційного договору. Проект інвестиційного договору містить умови здійснення інвестиційного проекту, які складаються з пропозицій поданих ПП «Гарантбуд-2012» з врахуванням умов конкурсної документації.

Проект інвестиційного договору долучено до проекту рішення та надано депутатам міської ради для ознайомлення, з метою його розгляду, надання зауважень та пропозицій.

Даний проект було внесено в порядок денний засідання Трускавецької міської ради та 31 липня 2014 року після закінчення обговорення депутатами проекту цього рішення, міський голова як головуючий на засіданні ради оголосив про перехід до голосування із зазначеного питання.

Разом з тим, до витягу з протоколу засідання сесії Трускавецької міської ради, рішення з даного питання не прийнято.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Трускавецька міська рада в особі депутатського корпусу необґрунтовано ухилилася від виконання рішення про затвердження результатів інвестиційного конкурсу та проекту інвестиційного договору, в частині укладення інвестиційного договору протягом 10 робочих днів після визначення переможця інвестиційного конкурсу відповідно до п. 9.1. додатку 1 вказаного рішення, чим порушила права та законні інтереси ПП «Гарантбуд-2012», яке належним чином виконало усі умови інвестиційного конкурсу та взяті на себе зобов'язання, як учасник і переможець інвестиційного конкурсу.

Даючи правову оцінку вказаним висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

П.1 ч.2 ст.17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачає, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст.16 вказаного Закону матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, позабюджетні цільові (у тому числі валютні) та інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати протиправними дії відповідача, які полягають у неприйнятті рішення «Про затвердження протоколу № 4 та проекту інвестиційного договору»; зобов'язати Трускавецьку міську раду розглянути та прийняти на найближчому засіданні ради обґрунтоване рішення про затвердження результатів інвестиційного конкурсу та проекту інвестиційного договору.

У даному випадку Трускавецька міська рада реалізує свої повноваження власника комунального майна, і виступає рівноправним суб'єктом договірних відносин. У відносинах, з приводу яких виник спір, відповідач не здійснював владні управлінські функції. Тобто, спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із договірних відносин, має не публічний, а приватно - правовий характер.

При здійсненні повноважень власника майна орган місцевого самоврядування є не суб'єктом владних повноважень у тому значенні цього терміна, в якому його вжито у п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, а рівноправним суб'єктом майнових відносин, дії якого спрямовані на реалізацію свого права володіти, користуватися і розпоряджатися майном.

Позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі відповідача щодо розпорядження майном, не може бути розглянутий за правилами адміністративного судочинства.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою викладеною в постановах Верховного Суду України від 07 липня 2015 року у справі № 21-847а14, а в силу вимог ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Ч.2 ст.4 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги КАС України щодо визначення підсудності позову, такий спір належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів, разом з тим, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на те, що в цьому випадку неоднаково застосовано ст. 6 Конвенції стосовно "суду, встановленого законом". Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Згідно з п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 195, 196, п.4 ч.1 ст.198, ст.ст.203, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Прокурора м.Трускавця задовольнити частково.

Постанову Трускавецького міського суду Львівської області від 08 серпня 2014 року у справі № 457/1257/14-а, 2-а/457/40/14 за позовом Приватного підприємства "Гарантбуд-2012" до Трускавецької міської ради Львівської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії скасувати, та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 27 листопада 2015 року.