Справа № 2а-256/12/0970
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2012-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2012 р. Справа № 2a-256/12/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кишинського М.І.

при секретарі Дякун М.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро»

до відповідача: Відділу державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції

про зобовязання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро»(надаліпозивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції (надалівідповідач) про зобовязання вчинення дій.

Вимоги адміністративного позову мотивовані тим, що відповідачем, на підставі постанови про від 03 жовтня 2011 року про арешт коштів боржника на рахунках у банківських установах накладено арешт на розрахунковий рахунок позивача, який призначений та використовується позивачем виключно для соціальних послуг застрахованим особам, а тому вважає, що дані кошти не можуть бути спрямовані до стягнення на підставі виконавчих документів за якими здійснюється стягнення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з підстав викладених в адміністративному позові підтримав в повному обсязі. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте на адресу суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Крім того, представником відповідача направлено заперечення, яке мотивоване тим, що в позивача наявна заборгованість перед бюджетом, а виконавчі листи по стягненню є невиконаними. Зазначає, що в Законі України «Про виконавче провадження»не має обмежень щодо накладення арешту на рахунки боржника, в звязку з тим чи рахунок призначений для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг чи для іншого призначення, також зазначає, що через розрахунковий рахунок позивача, який призначений для виплати соціальний послуг можуть перераховуватись кошти і за іншим призначенням.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2011 року відповідачем по справі, на підставі виконавчого листа №2а2098/11/0970 виданого 13 липня 2011 року ІваноФранківським окружним адміністративним судом винесено постанову про арешт коштів боржника на рахунках у банківських установах.

Згідно із даною постановою державним виконавцем накладено арешт та заборонено здійснювати відчуження грошових коштів в межах суми стягнення 34972,41 грн. на всіх розрахункових рахунках позивача.

У той же час позивачем відкрито в АТ "Укрсиббанк" окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та на виплату коштів громадянам, які перебувають на лікуваннях №0300, МФО 351005.

Спірні правовідносини стосуються правомірності накладення відповідачем арешту на грошові кошти позивача, які знаходяться на окремому рахунку у банку, призначеному для зарахування страхових платежів.

Частиною 2 статті 21 Закону України від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" передбачено відкриття страхувальниками-роботодавцями окремих поточних рахунків для зарахування страхових коштів у банках.

Відповідно до положень частини 2 зазначеної статті цього Закону страхові кошти зараховані на окремий поточний рахунок у банку, можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам (абз.4); страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону (абз.5).

Відповідно до статті 60 Закону України Про виконавче провадження з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічноправових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, накладення відповідачем арешту на кошти позивача, які знаходяться на окремому розрахунковому рахунку №0300, МФО 351005 в АТ "Укрсиббанк" та призначені для зарахування страхових коштів, є неправомірним, в звязку з чим суд приходить до висновку про зобов'язання відповідача зняти арешт із вказаного рахунку.

Посилання відповідача на той факт, що в Законі України «Про виконавче провадження»не має обмежень щодо накладення арешту на рахунки боржника, в звязку з тим чи рахунок призначений для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг чи для іншого призначення та те, що через розрахунковий рахунок позивача, який призначений для виплати соціальний послуг можуть перераховуватись кошти і за іншим призначенням, суд не вбачає достатньої обгрунтованості для відмови в задоволенні позову, оскільки основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, ОСОБА_1 України «Про виконавче провадження», інші закони та нормативноправові акти, що прийняті на їх виконання, а відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, що в даному випадку послугувало порушенню прав позивача, зокрема накладення арешту на розрахунковий рахунок на перерахування та виплату соціальних коштів, що є порушенням статті 21 Закону "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням". Крім того, при виконанні розрахункової операції банк зобов'язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа та проведеної операції, а також порядок поступлення коштів на рахунки юридичних чи фізичних осіб та перерахування коштів за іншими призначеннями платежів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та доведені суду, а позов такий, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобовязати відділ державної виконавчої служби Рожнятівського районного управління юстиції зняти арешт з розрахункового рахунку 0300 в АТ «Укрсиббанк», МФО 351005.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та в строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 06 лютого 2012 року.