Справа № 813/1300/15
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року м. Київ К/800/32240/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів Степашка О.І.

Юрченко В.П.

при секретарі судового засідання: Чайці О.С.,

розглянувши касаційну скаргу Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області

на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року

та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року

по справі № 813/1300/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме»

до Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокме» звернулось до суду з позовною заявою до Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2014 року №.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року, у даній справі позов задоволено з огляду на правомірність заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального права та без належного врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Сокальською ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Сокме» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду з податку на додану вартість за червень-вересень 2014 року, за результатами якої відповідач вказав, що попередньою перевіркою ТОВ «Сокме» (акт №391/13-29-15-00/32051454 від 22.07.2014 року) було зменшено залишок від'ємного значення суми податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, податкової декларації за травень 2014 року (р.24 податкової декларації з ПДВ за травень 2014 року), проте позивачем не проведено відповідні корегування в частині відображення результатів такої перевірки в рядку 21.3 при поданні податкових декларацій з податку на додану вартість з червень-вересень 2014 року.

Крім того, висновки податкового органу обґрунтовуються також тим, що при заповненні податкової декларації позивач повинен був врахувати висновки акту планової виїзної документальної перевірки від 24.10.2013 року №639/22-00/32051454, на підставі якого відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення №, №, № від 11.11.2013 року та № від 27.02.2014 року.

У висновках перевірки Сокальською ОДПІ встановлено порушення позивачем пп.14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. 189.4 ст. 189, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п.200.3,п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та п. 6 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року №1492, а саме - завищення залишку від'ємного значення суми податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 Декларації) відповідно до поданої податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року в сумі 2710813,00 грн.

На підставі висновків перевірки Сокальська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2014 року про зменшення позивачу суми від'ємного значення ПДВ у розмірі 2710813,00 грн.

За наслідком процедури адміністративного оскарження спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Задовольняючи позов, суди виходили з наступних мотивів, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.3 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї ж статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього ж Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.4. ст. 200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, зміст наведеної статті вказує, що правові наслідки та санкції до платника податків через недотримання порядку заповнення податкової декларації з податку на додану вартість зазначеною правовою нормою не передбачені.

Згідно п. 54.5 ст. 54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Висновки податкового органу обґрунтовуються тим, що при заповненні податкової декларації з ПДВ за червень-вересень 2014 року у рядку 21.3 Декларації (залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби) позивач повинен був врахувати висновки актів планової виїзної документальної перевірки №391/13-29-15-00/32051454 від 22.07.2014 року, на підставі якого відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.08.2014 року №, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1579514, 94 грн., які в порядку п. 56.2, п. 56.3 ст. 56 ПК України оскаржені позивачем в адміністративному порядку.

Із змісту рішення ГУ ДФС у Львівській області від 31.10.2014 року №33/10/13-01-10-08-05/1626 слідує, що податковим органом залишено без змін податкове повідомлення-рішення Сокальської ОДПІ від 14.08.2014 року №, а скаргу позивача - без задоволення. Крім того, ГУ ДФС у Львівській області на підставі акту від 22.07.2014 року зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1131298,00 грн., внаслідок чого Сокальською ОДПІ прийнято податкове повідомлення - рішення від 13.11.2014 року № .

Позивач направив до ДФС України скаргу від 14.11.2014 року №328 (доповнення до скарги від 19.11.2014 року №336) в порядку ст. 56.6.ст. 56 ПК України, в якій просив визнати протиправним та скасувати вказані податкові повідомлення-рішення.

Рішенням ДФС України від 13.01.2015 року №288/6/99-99-10-01-25, податковим органом залишено скаргу позивача без задоволення, а податкові повідомлення-рішення Сокальської ОДПІ від 14.08.2014 року № та від 13.11.2014 року № - без змін.

Позивач скористався правом судового оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, що підтверджується постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/446/15 від 15 квітня 2015 року, якою було визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення рішення Сокальської ОДПІ від 14.08.2014 року № та від 13.11.2014 року №.

Отже, вищеперераховані податкові повідомлення-рішення не набули статусу узгоджених відповідно до вимог ст.56 ПК України.

Крім того, судами встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014 року, за результатами розгляду адміністративної справи № 813/3322/14 (9121/14/876) за позовом ТОВ «Сокме» до Сокальської ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області було визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення: № від 11.11.2013 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в сумі 33280,00 грн. в тому числі за основним платежем 30060,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3220,00 грн.; № від 11.11.2013 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 148031,00 грн., штрафні (фінансові) санкції - 74015,50 грн.; № від 11.11.2013 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1131298,00 грн.; № від 27.02.2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 910068,00 грн., в тому числі за основним платежем 6066712,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3033356,00 грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили в порядку ст. 254 КАС України та відповідно до вимог ст. 255 КАС України є обов'язковим для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових та службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорювати ся в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, судами правильно зазначено про те, що висновки акту перевірки від 24.10.2013 року, які відповідач зобов'язує ТОВ «Сокме» врахувати при заповненні податкової декларації за вересень 2014 року, спростовані постановою Львівського окружного адміністративного суд від 11.09.2014 року у справі №813/3322/14, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2014 року.

Крім того, згідно із п. 201.2 ст. 201 ПК України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Форма податкової декларації затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України від 13.11.2013 року №648 «Про порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість». Рядок 21.3 декларації з ПДВ передбачений для відображення збільшення або зменшення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) за результатами камеральної чи документальної перевірки, проведеної органом державної податкової служби (п. 6. зазначеного Порядку).

Окремого рядка для відображення неузгоджених результатів перевірок чи неузгоджених грошових зобов'язань в декларації з ПДВ не передбачено.

З урахуванням того, що грошові зобов'язання за податковими повідомленнями-рішеннями №, №, № від 11.11.2013 року, № від 27.02.2014 року та від 14.08.2014 року №, від 13.11.2014 року № не були узгоджені, суди дійшли вірного висновку про відсутність обов'язку у позивача щодо коригування залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на підставі висновків актів перевірки від 24.10.2013 року та 22.07.2014 року.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Сокальської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року по справі № 813/1300/15 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.
Судді підписСтепашко О.І.
підписЮрченко В.П.

Ухвала складена у повному обсязі 20.11.2015 р.