Справа № 813/3412/15
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року справа № 813/3412/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Бугара М.Р.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Чорній А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова про визнання частково недійсним та скасування наказу,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова про визнання частково недійсним та скасування наказу №29 від 15.05.2014 р. в частині визначення щорічної оцінки виконання, покладених обов'язків та завдань на головного спеціаліста відділу бюджетних надходжень, видатків та обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ, виданий Управлінням державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області від 15.05.2014 року № 29 «Про результати щорічної оцінки виконання державними службовцями управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області покладених на них обов'язків і завдань за підсумками роботи у 2014 році» в частині визначення щорічної оцінки виконання покладених обов'язків та завдань головного спеціаліста відділу бюджетних надходжень, видатків та обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова ОСОБА_1» є неправомірним, оскільки у відповідності до п.2.6 Посадової інструкції на головного спеціаліста відділу бюджетних надходжень, видатків та обслуговування розпорядника коштів та інших клієнтів позивач приймає рішення про оплату рахунків та передає їх спеціалістам, що здійснюють виконання платіжних доручень АС «Є-Казна», а тому контроль щодо повноти та своєчасності проходження платежів не входить до безпосередніх обов'язків позивача, відтак заниження оцінки не відповідає фактичним обставинам та результатам роботи позивача. Позивач належним чином виконувала посадові обов`язки, відтак їй безпідставно виставлено щорічну оцінку "задовільно".

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю.

Представник відповідача проти позову заперечила з тих підстав того, що в процесі оцінювання Начальником відділу враховано критерії оцінювання у відповідності до п. 2.8. Загального порядку, а саме було врахована самооцінку головного спеціаліста ОСОБА_1, а також була надана обґрунтована оцінка професійних якостей головного спеціаліста відповідно до профілю посади, якості виконання посадових обов'язків, недоліків в роботі допущених головним спеціалістом, які мали вплив на результати її роботи і примушували відповідно вносити корективи в результат роботи Управління. У зв'язку з цим відповідач вважає, що наказ № 29 від 15.05.2014 р. є правомірним та просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши думку позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач перебуває на посаді головного спеціаліста відділу бюджетних надходжень, видатків та обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області і є державним службовцем.

Відповідачем на виконання наказу Державної казначейської служби України від 14.04.2015 р. №361-о «Про проведення щорічної оцінки виконання державними службовцями Державної казначейської служби України Львівської області покладених на них обов'язків і завдань за підсумками роботи у 2014 р.» було проведено оцінку виконання державними службовцями управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області, покладених на них обов`язків і завдань за підсумками роботи у 2014 р.

Результати перевірки відображені у наказі Управлінням державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області від 15.05.2014 року № 29 «Про результати щорічної оцінки виконання державними службовцями управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області покладених на них обов'язків і завдань за підсумками роботи у 2014 році».

Згідно додатку №1 до наказу Управлінням державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області від 15.05.2014 року № 29, позивачу виставлено оцінку «задовільно».

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу Головного управління державної служби України №122 від 31.10.2003 р. «Про затвердження Загального порядку проведення щорічної оцінки виконання державними службовцями покладених на них обов'язків і завдань» метою щорічної оцінки виконання державними службовцями покладених на них обов'язків і завдань (далі - щорічна оцінка) під час підбиття підсумків виконання ними своїх обов'язків є здійснення регулярного контролю за проходженням державної служби та професійними досягненнями державних службовців шляхом перевірки якості їхньої діяльності відповідно до посадових інструкцій.

Щорічна оцінка проводиться з метою поліпшення добору й розстановки кадрів, розвитку ініціативи і творчої активності державних службовців, визначення їх потенціалу, потреб у підвищенні кваліфікації та особистому розвитку; планування кар'єри, вдосконалення процесу планування та організації діяльності як державного службовця, так і державного органу в цілому, виявленні організаційних проблем та оперативного реагування на них, аналізу виконання посадових інструкцій.

Процедура проведення щорічної оцінки складається з таких етапів: підготовчий період, оцінювання, співбесіда та підписання результатів обговорення, затвердження керівником вищого рівня результатів оцінювання, заключний етап.

Відповідно до п. 2.7. оцінювання безпосереднім керівником має бути обгрунтованим, спиратися на конкретні приклади з відзначенням позитивних показників роботи державного службовця, рівня його знань, умінь, професійних та ділових якостей, недоліків у роботі, а також шляхів їх подолання.

За результатами оцінювання і самооцінювання керівником виставляється підсумкова оцінка.

Відповідно до п.2.8. підсумкова оцінка враховує самооцінку, оцінку безпосереднім керівником виконання державним службовцем посадових обов'язків, визначених у посадових інструкціях (положеннях про структурні підрозділи), та окремих доручень керівника та може бути:

низька - державний службовець повинен поліпшити свою роботу, щоб уникнути постійного втручання керівника для корекції результату його роботи;

задовільна - державний службовець досяг певних результатів, володіє певним обсягом навичок, необхідних для виконання посадових обов'язків, і повинен спрямовувати свою діяльність на ті складові, які примушують керівника часом вносити корективи в результати роботи;

добра - державний службовець досяг результатів володіння навичками й уміннями, унеможливив необхідне втручання керівника в результати роботи, спрямував зусилля на запровадження інноваційного стилю пошуку рішень;

висока - державний службовець перевищив очікувані результати, виявив ґрунтовні знання і навички, застосував інноваційний стиль виконання своїх обов'язків і доручень.

Як вбачається з матеріалів справи, в процесі оцінювання Начальником відділу враховано критерії оцінювання у відповідності до п.2.8 Загального порядку, а саме було враховано самооцінку спеціаліста ОСОБА_1, а також була надана обґрунтована оцінка професійних якостей головного спеціаліста відповідно до профілю посади, якості виконання посадових обов'язків, недоліків в роботі допущених головним спеціалістом, які мали вплив на результати її роботи і змусили відповідно вносити корективи в результат роботи Управління. В матеріалах справи міститься документальне підтвердження допущених недоліків в роботі головного спеціаліста ОСОБА_1 при виконанні нею посадових обов'язків та завдань у 2014 р., зокрема, головним спеціалістом ОСОБА_1 29.12.2014 р. не було забезпечено надання 3-ю Міською клінічною лікарнею належно сформованих не електронних носіях платіжних доручень №2241-2276 від 29.12.2014 р. відповідно до розрахункових документів поданих на паперових носіях.

Відповідно до п.4.1. у разі незгоди з оцінкою керівника державний службовець у десятиденний термін може звернутися із заявою до керівника вищого рівня, висловивши зауваження та обґрунтувавши їх. Рішення керівника вищого рівня є ухвальним.

Суд зазначає, що висновки за результатами щорічної оцінки виконання державним службовцем посадових обов'язків носять інформаційний характер, а тому не є правовим документом, який встановлює відповідальність позивача, та відповідно не є актом індивідуальної дії в розумінні частини першої статті 17 КАС України. Вказані документи є носієм доказової інформації, на підставі якого приймається відповідне рішення, а тому оцінка цих документів може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі таких документів.

Обов'язковою ознакою рішення суб'єкта владних повноважень, яке може бути оскаржено до суду є те, що воно безпосередньо породжує певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у щорічній оцінці позивача, не породжують обов'язкових юридичних наслідків, а відтак не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 17 КАС України, не зумовлює виникнення, зміну або припинення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота яких перевірялася, тому не можуть бути предметом судового спору.

Крім того, позивач в судовому засіданні на навів фактів того, яким чином щорічна оцінка «задовільна» вплинула на просування по службі, які негативні наслідки мала на виконання службових обов'язків. Оскільки, оцінювання державних службовців проводиться щорічно, тому у позивача є можливість покращити виконання своїх посадових обов'язків.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року № 6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо вважають, що ці рішення, дія чи бездіяльність порушують їхні права і свободи або перешкоджають здійсненню цих прав і свобод, а тому потребують правового захисту в суді.

Порушенням суб'єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб'єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов'язаної особи.

Крім того, судовому захисту підлягає також охоронюваний законом інтерес. У Рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто не випивають із певного суб'єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об'єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржуваний наказ №29 від 15.05.2014 р. в частині визначення щорічної оцінки виконання, покладених обов'язків та завдань на головного спеціаліста відділу бюджетних надходжень, видатків та обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова ОСОБА_1 не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, тому у задоволенні таких позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст., 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний 30.11.2015 року.

Суддя Братичак У.В.