Справа № 2а-1168/11/0970
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2011-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2011 р. Справа № 2a-1168/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.

за участю секретаря судового засідання Дмитрашко О.М.,

представника позивача: ОСОБА_1,

третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Полімер»

до Калуської обєднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 08.12.2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

04.04.2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпат-Полімер» (надалі ТОВ «Карпат-Полімер», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Калуської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області (надалі Калуська ОДПІ, відповідач) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 08.12.2010 року.

Ухвалою суду від 27.04.2011 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача залучено приватного підприємця ОСОБА_2 (надалі третя особа).

Позовні вимоги мотивовані тим, що в ході перевірки відповідачем дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ «Карпат-Полімер»безпідставно, всупереч вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», виключені з валових витрат кошти на оплату послуг з надання правової допомоги за договорами з приватним підприємцем ОСОБА_2 в сумі 230200,00 грн., проведену протягом 2008 2010 років. Внаслідок цього, Товариству неправомірно донараховано суму податку на прибуток в розмірі 57550,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 28775,00 грн.

Представник позивача та третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних у адміністративному позові. Крім того, представник позивача пояснив суду, що з 26.10.2010 року по 22.112010 року Калуською ОДПІ проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Карпат-Полімер» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року до 30.06.2010 року. За результатами перевірки складений акт, в якому зроблено висновок про порушення позивачем вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». На підставі акту перевірки відповідно до податкового повідомлення-рішення № /0 від 08.12.2010 року Товариству донараховано податок на прибуток в сумі 57550,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 28775,00 грн. Податкове повідомлення-рішення винесено протиправно, оскільки валові витрати в сумі 230200,00 грн. включені правомірно на підставі актів виконаних робіт, складених та підписаних Генеральним директором ТОВ «Карпат-Полімер»ОСОБА_4 та виконавцем робіт приватним підприємцем ОСОБА_2 Останнім роботи виконувалися на підставі укладених письмових угод, робота проводилася реально, оплата за неї здійснювалася за рахунок коштів підприємства, які включалися до складу валових витрат. Акти виконаних робіт складені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача приватний підприємець ОСОБА_2 дав суду аналогічні пояснення.

Представник позивача та третя особа просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у письмових запереченнях. Крім того, пояснив суду, що з 26.10.2010 року по 22.112010 року Калуською ОДПІ проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Карпат-Полімер» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року до 30.06.2010 року. За результатами перевірки складений акт за № 4199/2302/33704000 від 25.11.2010 року. Перевіркою встановлені порушення вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (надалі Закон № 334/94-ВР), із змінами та доповненнями, і донараховано податок на прибуток в сумі 57550,00 грн. На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 08.12.2010 року, яким ТОВ «Карпат-Полімер»визначено податкове зобовязання з податку на прибуток в сумі 57550,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 28775,00 грн. Податкове повідомлення-рішення винесено правомірно, оскільки неможливо встановити розмір валових витрат за актами виконаних робіт щодо надання правової допомоги приватним підприємцем ОСОБА_2, зокрема, яку саме роботу він виконував в частині підготовки висновків з правових питань, надання усних юридичних консультацій, розробки проектів різного роду документів правового характеру, участі у нарадах, переговорах тощо та як отримання даних послуг вплинуло на фінансово-господарську діяльність підприємства. Надані в ході перевірки акти не можуть вважатися первинними документами, які підтверджують факти надання і виконання юридичних послуг, оскільки не містять інформації про конкретні надані послуги. Тому, позивачем безпідставно включені до складу валових витрат декларацій витрати, повязані з отриманням послуг нематеріального характеру в сумі 230200,00 грн. від субєкта господарювання фізичної особи ОСОБА_2 Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, показання свідків, дослідивши докази, установив наступне.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка у справі колишній генеральний директор ТОВ «Карпат-Полімер»ОСОБА_4 показав, що у 2007 2010 роках з приватним підприємцем ОСОБА_2 Товариством укладалися письмові договори про надання юридичних послуг. Договорами визначалися: їх предмет надання юридичних послуг, вартість послуг, інші суттєві моменти. У процесі надання послуг ОСОБА_2 щомісячно складалися акти здачі-приймання юридичних послуг. Акти підписував він особисто як генеральний директор товариства та приватний підприємець ОСОБА_2 У актах чітко вказані конкретне найменування наданих протягом місяця юридичних послуг, кількість годин, ціна без ПДВ окремо за кожну з наданих послуг та загальна вартість послуг за місяць. Акти складені відповідно до вимог законодавства, тому виключення податковим органом з валових витрат суми 230200,00 грн. вважає безпідставним. ОСОБА_2 реально надавалися юридичні послуги. Вказані послуги нематеріального характеру напряму повязані з господарською діяльністю підприємства та правомірно включалися до складу валових витрат.

Аналогічні покази в судовому засіданні дала свідок у справі офіс-менеджер ТОВ «Карпат-Полімер»ОСОБА_5.

В судовому засіданні встановлено, що з 26.10.2010 року по 22.112010 року Калуською ОДПІ проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Карпат-Полімер» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року до 30.06.2010 року. За результатами перевірки складений акт за № 4199/2302/33704000 від 25.11.2010 року (а.с. 9-31 т.1).

Перевіркою встановлені порушення вимог пункту 5.1, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону № 334/94-ВР, із змінами та доповненнями, і донараховано податок на прибуток в сумі 57550,00 грн. Зокрема, в акті зазначено, що за наданими товариством актами приймання-здачі виконаних робіт неможливо встановити яку саме роботу виконав приватний підприємець ОСОБА_2 в частині підготовки висновків з правових питань, надання усних юридичних консультацій, розробки проектів різного роду документів правового характеру, участі у нарадах, переговорах та як отримання даних послуг вплинуло на фінансово-господарську діяльність підприємства. Надані в ході перевірки акти не можуть вважатися первинними документами, які підтверджують факти надання і виконання юридичних послуг, оскільки не містять інформації про конкретні надані послуги. За представленими для перевірки первинними документами неможливо встановити зв'язок даного виду послуг з виробничими потребами платника. Тому, позивачем безпідставно включені до складу валових витрат декларацій витрати, повязані з отриманням послуг нематеріального характеру в сумі 230200,00 грн. від субєкта господарювання фізичної особи ОСОБА_2Б

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 08.12.2010 року, яким ТОВ «Карпат-Полімер» визначено податкове зобовязання з податку на прибуток в сумі 57550,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 28775,00 грн. (а.с. 32 т.1).

Разом з тим, висновки перевірки, зроблені податковим органом в акті від 25.11.2010 року за № 4199/2302/33704000 не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені всупереч вимог чинного законодавства.

Так, згідно досліджених в судовому засіданні договорів про надання послуг від 02.01.2007 року № 02-п/07, від 02.01.2008 року № 02-п/08, 02.01.2009 року № 02-п/09 Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпат-Полімер» в особі генерального директора ОСОБА_4 та приватний підприємець ОСОБА_2 уклали договори про надання юридичних послуг (а.с. 143-144, 38-41 т.1). У вказаних договорах визначено їх предмет, обовязки і відповідальність сторін, вартість послуг, порядок проведення розрахунків, термін дії, інші умови. Вказані договори відповідають вимогам, встановленим статтями 202-205, 207-208 Цивільного Кодексу України. Недійсними (нікчемними) з підстав, зазначених в статтях 215-216 ЦК України договори, укладені позивачем з ОСОБА_2 в порядку, установленому законодавством не визнані.

Відповідно до оглянутих та перевірених судом актів здачі-приймання юридичних послуг за вказаними вище договорами у актах вказані наступні дані: період надання послуг, найменування юридичних послуг, кількість, ціна, загальна вартість (сума) послуг. Акти складені за результатами надання послуг протягом календарного місяця, підписані сторонами угоди ТОВ «Карпат-Полімер» та ОСОБА_2 та завірені гербовими печатками замовника і виконавця (а.с. 42- 84, 145-154 т.1).

Крім того, на підтвердження реального надання юридичних послуг третьою особою, позивачем долучено до матеріалів даної адміністративної справи перелік документації, розробленої за участю ОСОБА_2 (а.с. 116-118 т.1).

На підтвердження актів здачі-приймання юридичних послуг та реального їх надання позивачем в судовому засіданні подані зразки юридичних, господарських документів, їх проектів, консультаційних довідок тощо складених приватним підприємцем ОСОБА_2 у ході виконання вказаних договорів (а.с. 155-248 т.1, 1-253 т.2, 1-46 т.3).

Відповідно до вимог частини 1 стаття 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори впорядку і розмірах, встановлених законом.

Діючим на момент спірних правовідносин Законом України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 року № 2181-III (надалі Закон № 2181) встановлювався порядок погашення зобовязань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обовязкових платежів).

Відповідно до вимог підпунктів «а», «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону № 2181 контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо: а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію; б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Законом України «Про оприбуткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (в редакції Закону №283/97-ВР від 22.05.1997 року, надалі Закон), із змінами та доповненнями, регламентований порядок формування валових витрат субєктами господарювання.

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону встановлено, що валові витрати виробництва та обігу сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону визначено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, реалізацією продукції (робіт, послуг) і охороною праці, урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті (пункт 5.2 Закону).

Згідно підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону до складу валових витрат платники податку не включають: виплату винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами.

Не підлягають віднесенню до складу валових витрат суми збитків платника податку, понесених у зв'язку з реалізацією товарів (робіт, послуг) або їх обміном за цінами, що нижчі за звичайні, пов'язаним з таким платником податку особам. У разі коли сума виплат (заохочень) або її частина пов'язаним фізичним особам не визнаються валовими витратами, така сума (або її частина) є базою для нарахування внесків на соціальні заходи,

передбачені пунктом 5.7 цієї статті. Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими

документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Підпунктом 11.2.1 пункту 11.2 статті 11 Закону передбачено, що датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Відповідно до вимог частини 1 статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем у судовому засіданні не спростовані доводи позивача про те, що на момент здійснення господарських операцій позивачем обґрунтовано віднесено до складу валових витрат декларацій витрати, повязані з отриманням послуг нематеріального характеру в сумі 230200,00 грн. від субєкта господарювання фізичної особи ОСОБА_2

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб про захист яких вони просять.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що висновки акту перевірки Калуської ОДПІ в Івано-Франківській області від 25.11.2010 року за № 4199/2302/33704000 не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать вимогам податкового законодавства, а податкове повідомлення-рішення № /0 від 08.12.2010 року, яким ТОВ «Карат-Полімер»визначено податкове зобовязання з податку на прибуток в сумі 57550,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 28775,00 грн. слід визнати протиправним та скасувати.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов ТОВ «Карпат-Полімер»до Калуської ОДПІ в Івано-Франківській області підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Таким чином, на користь ТОВ «Карпат-Полімер» слід стягнути з Державного бюджету України понесені ним судові витрати в сумі 3,40 грн.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 11, 94, 158 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Калуської обєднаної державної податкової інспекції Івано-Франківської області №/0 від 08.12.2010 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпат-Полімер» (ідентифікаційний , вул. Промислова, 4, м. Калуш Івано-Франківської області, 77306) судові витрати в сумі 3 (три) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_6

Постанова складена в повному обсязі 24.05.2011 року.