Справа № 816/4351/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/800/19632/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Костенка М.І., Пилипчук Н.Г.,

секретар судового засідання Загородній А.А.,

за участю представника позивача Курило Н.В.,

представника відповідача Сухомлин Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Техногаз» до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Техногаз» на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Техногаз» (далі - позивач, ТОВ «Науково-виробниче підприємство Техногаз») звернулось до суду із позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 03.10.2014 року № .

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 03.10.2014 року № .

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що господарські операції між позивачем та його контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків господарсько-фінансової діяльності, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним.

Державну податкову інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області замінено правонаступником Державною податковою інспекцією у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить про його скасування, як такого, що ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі, як скасованого помилково. У доводах касаційної скарги зазначає, що результати робіт, за договорами, реально були отримані позивачем від контрагентів. Позивачем подані всі необхідні первинні документи що підтверджують реальність здійснення господарських операцій між ним та контрагентом. Посилання податкової на висновки актів перевірки інших підприємств є неправомірними, а оскаржувані податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі неправомірних висновків, є протиправними та підлягають скасуванню.

Касаційний розгляд справи проведено у відкритому судовому засіданні, відповідно до ст. 221 КАС України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

У період з 08.08.2014 року по 14.08.2014 року Державною податковою інспекцією у м. Полтаві проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Науково-виробниче підприємство Техногаз» () по взаємовідносинах з ТОВ «Стоун Девелопмент» за період листопад, грудень 2013 року, ТОВ «Мілленіум Білд» за період лютий, березень 2014 року.

За результатами перевірки складено акт від 21.08.2014 року № 4825/16-01-22-02/12/37592714 в якому зазначено про порушення позивачем п.п. 198.1, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 131841 грн., у тому числі за листопад 2013 року у розмірі 6758 грн., за грудень 2013 року у розмірі 33800 грн., за лютий 2014 року у розмірі 59924 грн., за березень 2014 року у розмірі 13159 грн.

У висновках акту перевірки зазначено, що порушення позивачем податкового законодавства виникло у зв'язку з тим, що актом ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 26.12.2013 року № 3138/26-55-22-01/38451572 та актом ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 24.03.2014 року №877/26-55-22-01/38451572 встановлено неможливість проведення зустрічної звірки зазначених контрагентів позивача, оскільки такі не знаходяться за податковою адресою, а тому документально не встановлено факту реального здійснення господарських операцій ТОВ «Стоун Девелопмент» за період з 01.12.2013 року по 28.02.2014 року. Встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення ст.ст. 22, 185 ПК України.

На підставі Акту перевірки ДПІ у м. Полтаві винесено податкове повідомлення-рішення від 03.10.2014 року № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем з податку на додану вартість у розмірі 164801,25 грн., у тому числі 131841,00 грн. за основним платежем, 32960,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

. Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

02.11.2013 року між позивачем та ТОВ «Стоун Девелопмент» укладено Договір № ЗПР-12/11-13 на виконання проектних робіт. За умовами зазначеного договору ТОВ «Стоун Девелопмент» взяло на себе зобов'язання на замовлення позивача виготовити проектну документацію - розділів робочого проекту Оцінка впливу на навколишнє середовище існуючого об'єкту: «Облаштування гирла свердловини № 102 Мехедівська Мехедівсько-Голотовщинського НГКР» та Оцінка впливу на навколишнє середовище існуючого об'єкту: «Газопровід відводу від ТЗСУ Мехедівсько-Голотовщинського НГКР до магістрального газопроводу «Курськ - Київ».

03.12.2013 року між позивачем та ТОВ «Стоун Девелопмент» укладено Договір № ЗПР-03/12-13 на виконання проектних робіт. За умовами цього договору ТОВ «Стоун Девелопмент» взяв на себе зобов'язання на замовлення позивача виконати інженерні вишукування для обґрунтування Робочого проекту 22-1/10-13: «Тимчасова замірна-сепараційна установка Височанського родовища, газопровід підключення ТЗСУ до магістрального газопроводу «Луганськ-Лисичанськ-Рубіжне», облаштування пошукової свердловини № 2 Височанського родовища Словяносербського родовища Луганської області».

04.02.2014 року між позивачем та ТОВ «Мілленіум Білд» укладено договір № ЗПР-04/02-14 на виконання проектних робіт. За умовами цього договору ТОВ «Мілленіум Білд» зобов'язувася на замовлення позивача виконати розробку в електронному варіанті розділів робочого проекту 02/08/13: «Реконструкція Краснозаярської УППГ Зіньківський район Полтавської області».

13.02.2014 року між позивачем та ТОВ «Мілленіум Білд» укладено договір № ЗПР-13/02-14 на виконання проектних робіт. За умовами цього договору ТОВ «Мілленіум Білд» зобов'язувався на замовлення позивача виконати комплексні інженерно-геодезичні вишукування для обґрунтування Робочого проекту: «Реконструкція інгібіторного господарства на свердловині № 102 Мехедівська із підключенням свердловин № 103, 106, 109 Мехедівська. Облаштування гирла свердловини № 109 Мехедівська Лохвицького району Полтавської області».

13.03.2014 року між позивачем та ТОВ «Мілленіум Білд» укладено договір № ЗПР-13/03-14 на виконання проектних робіт За умовами цього договору ТОВ «Мілленіум Білд» зобов'язувався на замовлення позивача виконати інженерно-геодезичні вишукування для обґрунтування РП 11-2/03-14 «Облаштування свердловини № 11 Семіренківського ГКР з будівництвом газопроводу шлейфу та інгібіторопроводів від свердловина № 11 до УППГ Олефірівка Миргородського району Полтавської області».

17.03.2014 року між позивачем та ТОВ «Мілленіум Білд» укладено договір № ЗПР-17/03-14 на виконання проектних робіт. За умовами цього договору ТОВ «Мілленіум Білд» зобов'язувався на замовлення позивача виконати інженерно-геодезичні вишукування для обґрунтування Робочого проекту: 03/02-14 «Водопостачання с. Карпилівка Охтирського району Сумської області».

На підтвердження реальності вчинених господарських операцій, та відповідно правомірності формування податкового кредиту за даними відносинами, позивачем надані первинні документи: завірені копії укладених договорів, акти прийому-передачі виконаних робіт, видаткові та податкові накладні, банківські виписки та інші.

Отже, в даному випадку, враховуючи специфіку придбаних у контрагентів робіт (виконання проектних робіт), судовим інстанціям слід було перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості постачальників позивача виконати обумовлені договорами роботи, як-от - наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, платежів, супутніх звичайній господарській діяльності будь-якого господарюючого суб'єкта (комунальні платежі, оренда приміщень, послуги зв'язку, управлінські витрати тощо), або ж залучення контрагентами з цією метою третіх осіб та, відповідно, понесення витрат, пов'язаних із таким залученням.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що відповідачем доведено відсутність реальних господарських операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки можливостей виконати перелічені роботи ТОВ «Стоун Девелопмент» та ТОВ «Мілленіум Білд» не мали.

Так, відповідачем належним чином підтверджено, що контрагенти позивача по господарським операціям не мали можливості забезпечити виконання робіт відповідними фахівцями та з використанням спеціальних обладнання, пристроїв, механізмів та техніки, оскільки господарська діяльність контрагентів позивача має наступні ознаки нереальності здійснення операцій:

- відсутній рух активів, зобов'язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції;

- відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме - відсутній кваліфікований персонал; незначний штат працюючих осіб при тому, що статутна діяльність потребує участі більшої кількості людей, в тому числі за спеціальною освітою; наявність в штаті тільки керівних посад;

- відсутні основні фонди (за умови, що вони необхідні для здійснення операцій), у а саме - неможливість надання послуг у відповідні строки; платник не знаходиться за місцезнаходженням (фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку) при відсутності укладених договорів оренди інших приміщень;

- відсутні складські приміщення, автомобільний чи інший транспорт, устаткування;

- відсутні спеціальні дозвільні документи для виконання робіт по вищезазначеним договорам та інше.

Господарська діяльність ТОВ «Мілленіум Білд» має сумнівний характер, оскільки останній придбаває одну групу товарів (пральні машинки, безалкогольні та слабоалкогольні напої ТМ «Оболонь», бензин та ін. товари), а реалізує виконання будівельних робіт (будівельно-монтажні роботи, капітальний ремонт та інші роботи).

Крім того, матеріали справи не містять доказів залучення контрагентами позивача до виконання робіт за окремими угодами відповідних фахівців та техніки, що також свідчать про відсутність реальних господарських операцій.

Також, суд апеляційної інстанції встановив, що із наданих позивачем копій дозвільних документів на виконання спеціальних робіт не можливо встановити наявність у контрагентів позивача дозволів на виконання робіт по інженерно-геодезичним вишукуванням, інженерно-геологічним вишукуванням, комплексним інженерним вишукуванням, оцінці впливу на навколишнє середовище, що є предметом вищезазначених договорів.

Тобто, виходячи із системного аналізу документів даних податкової звітності контрагентів позивача, встановлено відсутність доказів належної сплати відповідних податків, трудових ресурсів, основних засобів виробництва, транспортних засобів, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської діяльності.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що ТОВ «Стоун Девелопмент» та ТОВ «Мілленіум Білд» не мали фізичної та технічної можливості виконати роботи за укладеними з позивачем угодами, а тому, у позивача були відсутні підстави відображення наслідків цих господарських операцій в податковому обліку та податкове повідомлення рішення відповідача 03.10.2014 року № винесено правомірно.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 221, 223, 224, 231, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Техногаз» залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року у справі № 816/4351/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної з моменту проголошення, оскарженню не підлягає та може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235 - 244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер

М.І. Костенко

Н.Г. Пилипчук

Повний текст виготовлено 24.11.2015 року.