Справа № 826/4967/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року м. Київ справа № 826/4967/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» Оберемка Романа Анатолійовича

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» Оберемка Романа Анатолійовича (далі - Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» Оберемко Р.А., відповідач 1), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд, відповідач 2) про:

- визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» Оберемка Р.А. щодо невключення ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 200 000,00 грн.;

- зобов'язання Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» Оберемка Р.А. включити ОСОБА_1, (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 200 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.06.2014 між нею та ПАТ «ЄВРОГАЗБАНК» був укладений договір банківського рахунку № 32048, предметом якого є відкриття та обслуговування поточного рахунку НОМЕР_2 в українській гривні.

Після того як позивачу стало відомо про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ЄВРОГАЗБАНК», останній звернувся за отриманням гарантованої суми ФГВФО до відділення ПАТ «Банк «Київська Русь» - банка-агента ФГВФО, через який проводились виплати коштів вкладникам ПАТ «ЄВРОГАЗБАНК», втім ОСОБА_1 було повідомлено, що її немає в переліку вкладників банку, яким виплачувалась гарантована сума.

З цього приводу позивач вважає, що з боку Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» Оберемка Р.А. вчинено протиправну бездіяльність та з метою відновлення порушених, на його думку, прав, свобод та інтересів необхідно зобов'язати відповідача 1 включити ОСОБА_1, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі 200 000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити.

Від представника позивача 16.07.2015 надійшло клопотання про розгляд справи за наявними письмовими доказами, наданими сторонами, за відсутності позивача.

Представник відповідача 1 подав письмові пояснення, в яких зазначає, що за результатами проведеної перевірки правочинів (зокрема, банківських операцій, що були проведені 18.06.2014 в АТ «ЄВРОГАЗБАНК») на предмет їх нікчемності, Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» Оберемком Р.А. були виявлені нікчемні правочини, зокрема, операції/транзакції з залучення (перерахування) грошових коштів по банківському рахунку НОМЕР_2, що є нікчемними з підстав, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 ЦК України.

Оскільки правочини, транзакції/операції з залучення грошових коштів по рахунку НОМЕР_2, є нікчемними в силу Закону, то в Уповноваженої особи ФГВФО відсутні правові підстави для включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок ФГВФО.

В наданих письмових поясненнях, представник відповідача 1 просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача 1 проти позову заперечував.

Також, 25.11.2015 на адресу суду від представника відповідача 1 надійшли додаткові пояснення по справі № 826/4967/15, в яких він зазначає, що 18.07.2014 згідно Наказу Уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» Ковальова В.М. № 20 було створено комісію з перевірки правочинів на предмет їх нікчемності згідно з ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». За результатами роботи комісії було виявлено та зафіксовано факти вчинення нікчемних правочинів. Відповідно до витягу з додатку до Наказу № 178/1 від 22.12.2014 правочини, вчинені позивачем, є нікчемними.

Представник відповідача 2 подав письмові пояснення, в яких зазначає, що Фонд затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою ФГВФО переліку вкладників, повноваження щодо включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами надані Уповноваженій особі ФГВФО на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК».

В судовому засіданні представник відповідача 2 проти позову заперечував.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку з неявкою в судове засідання 16.07.2015 всіх сторін, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Клієнт) був укладений Договір банківського рахунку № 32048 (далі - Договір № 32048), відповідно до умов якого, Банк відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та внутрішніх положень Банку, зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий Клієнту, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта щодо перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (п. 1.1 Договору № 32048).

Банк відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_2 у національній валюті України та в іноземній валюті (далі - Рахунок) на підставі відповідних заяв про відкриття рахунку та відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті та здійснює його розрахунково-касове обслуговування (п. 1.2 Договору № 32048).

Постановою Правління Національного банку України від 16 липня 2014 року № 424 Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 липня 2014 року № 57, розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 17 липня 2014 року по 17 жовтня 2014 року та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «ЄВРОГАЗБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова Віктора Михайловича.

13 жовтня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 111 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ЄВРОГАЗБАНК», відповідно до якого продовжено строки повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «ЄВРОГАЗБАНК на один місяць до 17 листопада 2014 року включно.

Постановою Правління Національного банку України від 17 листопада 2014 року № 725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» та Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 листопада 2014 року № 121 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» відкликано банківську ліцензію Публічного акціонерного товариства «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК», розпочато процедуру ліквідації Банку строком на один рік з 18 листопада 2014 року по 17 листопада 2015 року. Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова Віктора Михайловича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2014 року № 150 «Про призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» призначено з 19 грудня 2014 року уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» провідного юрисконсульта відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Оберемка Романа Анатолійовича.

Наприкінці грудня 2014 року, ОСОБА_1 звернулась за отриманням гарантованої суми ФГВФО до відділення ПАТ «Банк «Київська Русь» - банка-агента ФГВФО, через який проводились виплати коштів вкладникам ПАТ «ЄВРОГАЗБАНК», втім останній було повідомлено, що її немає в переліку вкладників банку, яким виплачувалась гарантована сума.

Вбачаючи в діях відповідача 1 щодо невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «ЄВРОГАЗБАНК» за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі 200 000,00 грн. протиправну бездіяльність та вважаючи, що відповідач 1 повинен включити її до вказаного вище переліку, ОСОБА_1 звернулась до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення представників сторін, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд не погоджується з доводами ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 2 цього Закону (в редакції, чинній в момент виникнення спірних правовідносин), вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4 ч. 1 ст. 2 цього Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону № 4452-VI.

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Згідно з ч. 2 статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 3 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Окрім цього, відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням від 29 вересня 2014 № 104, які набрали чинності 11 листопада 2014 року) (далі - Положення № 14) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Згідно з п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Між тим, після внесення змін до п. 3 розділу ІІІ вказаного Положення № 14, цим пунктом передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім іншого, формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік).

Після внесення змін до п. 4 розділу ІІІ Положення № 14 абзацом першим цього пункту передбачено, що перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом другим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом четвертим розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Пунктом шостим цього розділу вказаного Положення встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 1 було встановлено, що згідно виписки по особових рахунках ОСОБА_5 за 17.06.2014, на його рахунок НОМЕР_3 17.06.2014 було залучено грошові кошти в розмірі 6 275 000,00 грн. за договором позики № 2 від 17.06.2014. Вищевказані грошові кошти в розмірі 6 275 000,00 грн. належать ПрАТ «УМТ» (), яке було клієнтом AT «ЄВРОГАЗБАНК» та керівником якого являється той самий ОСОБА_5

В цей же день ОСОБА_5 далі переводить грошові кошти в розмірі 6 075 000,00 грн. на щойно відкриті рахунки 31 особи (по 200 000,00 грн. кожному з 30 осіб та 75 000,00 грн. одній особі) без зазначення призначення платежу.

Таким чином, дії ОСОБА_5 та його групи підставних осіб, в тому числі й позивача свідчать про те, що фактично група осіб (в тому числі й позивач) штучно створювали обов'язок Фонду щодо відшкодування грошових коштів на загальну суму 6 275 000,00 грн., яке Фонд здійснюватиме за рахунок державних коштів.

Згідно Наказу Уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК» Ковальова В.М. «Про перевірку договорів в АТ «ЄВРОГАЗБАНК» від 18 липня 2014 року № 20 було створено комісію з перевірки правочинів на предмет їх нікчемності згідно з ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За результатами роботи комісії були виявлені та зафіксовані факти вчинення нікчемних правочинів.

Так, відповідно до Витягу з додатку до Наказу № 178/1 від 22.12.2014 правочин, вчинений позивачем (Договір банківського рахунку № 32048 від 17.06.2014), визнано нікчемним.

Надаючи оцінку встановленим під час розгляду справи обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 статті 37 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною 2 статті 38 Закону №4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (ч. 3 статті 38 Закону № 4452-VI).

Суд звертає увагу на ту обставину, що рішення суб'єкта владних повноважень щодо віднесення правочинів до нікчемних (Наказ № 178/1 від 22.12.2014) є чинним та позивачем не оскаржується.

Також суд зазначає, що відповідно до положень п. 1 ч. 4 статті 38 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Як вбачається, з повідомлення «Про нікчемність правочину», вих. № 1186-7-21 від 12.05.2015, надісланого позивачу, та письмових пояснень представника відповідача 1 встановлено, що підставою для визнання правочину позивача нікчемним став п. 7 ч. 3 статті 38 Закону 4452-VI.

Суд звертає увагу на ту обставину, що постановою Правління НБУ від 17.06.2014 № 366/БТ до АТ «ЄВРОГАЗБАНК» були застосовані заходи впливу за порушення банківського законодавства. З дати прийняття вказаної постанови (тобто з 17.06.2014) та до 18 грудня 2014 року включно в АТ «ЄВРОГАЗБАНК» було зупинено здійснення таких операцій, зокрема:

- залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб у національній та іноземній валютах;

- відкриття поточних рахунків (в тому числі і карткових) та залучення на поточні рахунки клієнтів (у тому числі карткові) - фізичних осіб (резидентів) коштів у національній та іноземній валютах.

Таким чином, укладення АТ «ЄВРОГАЗБАНК» 17 червня 2014 року договору № 32048 банківського рахунку з фізичною особою ОСОБА_1 та транзакції/операції з залучення грошових коштів в розмірі 200 000,00 грн. на рахунок НОМЕР_2 позивачем було здійснено в порушення нормативів НБУ та незважаючи на заборону Національного банку України укладати в АТ «ЄВРОГАЗБАНК» депозитні договори, відкривати рахунки та проводити операції за ними.

Таким чином, враховуючи відсутність підстав до включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, ознаки протиправної бездіяльності в уповноваженої особи відсутні.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 69, 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об'єктивно, за правилами, встановленими статті 86 КАС України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, у зв'язку із чим в задоволені адміністративного позову слід відмовити повністю.

Враховуючи положення статті 94 КАС України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись статтями 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко