Справа № 2а-406/11/0970
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2011-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2011 р. Справа № 2a-406/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

за участю секретаря Барчук Т.Г.

представників:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Тисменицької районної державної адміністрації

про зобов'язання вчинення дій та стягнення моральної шкоди в сумі 1699,00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.02.2011 року звернувся до суду із адміністративним позовом до Тисменицької районної державної адміністрації про зобов'язання вчинення дій та стягнення моральної шкоди в сумі 1699,00 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що у 2010 році звернувся з заявою до Тисменицької районної державної адміністрації про те, що всупереч вимогам законодавчих актів, зловживаючи своїм посадовим становищем, посадові особи Угринівської сільської ради підготували завідомо незаконні проекти рішень про позбавлення прав та вилучення із користування земельних ділянок, а також проекти рішення про надання земельних ділянок в оренду ФГ «Нива». При цьому також просив вжити заходи реагування щодо скасування незаконних рішень та притягнення винних посадових осіб до відповідальності.

Крім того позивачем було подано уточнення до позовної заяви в якій просить визнати незаконним висновок управління Держземагенства у Тисменицькому районі від 30.11.2010 року за № 505-10/381 наданого ФГ «Нива»на земельну ділянку 13,8227 га в масиві «За малинівкою»с.Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області.

Однак, в судовому засіданні 09.03.2011 року позивач відмовився від вимог до Держземагенства у Тисменицькому районі, решту позовних вимог підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Вказав, що Тисменицька РДА жодним чином не порушила законних прав позивача, оскільки повна та обґрунтована відповідь надана позивачу у встановлений законом термін. Просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши подані докази, судом встановлено наступне.

У відповідності до ст. 40 Конституції України, громадяни мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

ОСОБА_1, звернувся до голови Тисменицької державної адміністрації, з проханням вжити заходів реагування щодо скасування незаконних рішень Угринівської сільської ради від 16.12.2010 року, про результати розгляду заяви просив повідомити в установлений законом строк.

11.01.2011 року Тисменицькою районною державною адміністрацією за результатами розгляду звернення позивача було надано відповіді, у яких зазначено, що відповідно до ч.4 ст.35 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»,останні не мають права втручатись у здійснення органами місцевого самоврядування власних повноважень. Окрім того районна державна адміністрація не наділена повноваженнями ні скасовувати рішення сільських рад, ні притягати посадових осіб сільської ради до відповідальності, та зазначила, що позивач має право звернутися в прокуратуру або оскаржити зазначені рішення Угринівської сільської ради в судовому порядку.

Однак на думку позивача, відповідач порушив вимоги законодавства про інформацію та звернення громадян, що послужило підставою для заявлення даного позову.

Частина 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян»визначає, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян»чітко встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про інформацію», всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій. Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У законодавстві України, зокрема, в Конституції України, Законах «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні»та Земельному кодексі України визначенні повноваження відповідачів у галузі земельних відносин.

Так, у главах 2 та 3 Земельного кодексу України закріплені повноваження органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади в галузі земельних відносин.

Зокрема, ст. 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

У статтях 13, 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»визначені питання, що вирішуються місцевими державними адміністраціями та повноваження місцевих державних адміністрацій в галузі використання та охорони земель, природних ресурсів і охорони довкілля.

У статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»визначені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно із ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно із ч. 2 ст. 38 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»громадяни звертаються до місцевих державних адміністрацій у вирішенні питань, що належать до сфери повноважень місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до ч. 3 вищезазначеної статті даного Закону посадові особи місцевих державних адміністрацій зобов'язані розглянути звернення громадян і не пізніше ніж у визначений законом термін прийняти рішення або дати обгрунтовану відповідь. Посадові особи проводять особистий прийом громадян у порядку, визначеному законом.

В силу ч.1 ст.7 Закону України «Про звернення громадян»звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Частиною 1 статті 15 даного Закону встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ч.1 ст. 20 зазначеного Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

У ч.2 ст.19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом відповідач, на звернення позивача надав відповідь 11.01.2011 року, тобто у встановлені законом строки.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідачем виконано вимоги Закону України "Про звернення громадян", а тому дії відповідача є правомірними, а позовні вимоги є не обгрунтованими.

Разом з тим, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача спричинених моральних збитків в сумі 1699,00грн. є невмотивованою, а тому враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 14.03.2011 року.