Справа № 818/1680/14
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/800/51649/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Степашка О.І.

Суддів Островича С.Е.

Федорова М.О.

за участю:

секретаря судового засідання Чайки О.С.

представника позивача Скубири О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30.07.2014

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014

у справі №818/1680/14

за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш»

до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області

про скасування повідомлення

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» (далі по тексту - позивач, ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області) про скасування податкового повідомлення від 04.06.2014 №88/30432.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 30.07.2014, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.06.2014 позивачем було отриманий лист відповідача №30433/18-19-15-02 від 04.06.2014, в якому повідомлялось про невідповідність критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість, визначеним пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України, через наявність податкового боргу в сумі 5696449,40 грн. Одночасно з листом, позивачем було отримано податкове повідомлення №88/30432 від 04.06.2014 про відсутність права на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

На обґрунтованість зазначеного повідомлення, відповідач зазначив на невідповідність ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість через наявність згідно даних картки особового рахунку податкового боргу, який виник внаслідок несплати авансових платежів по податку на прибуток у другому кварталі 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені статтею 200 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з пунктом 200.8 статті 200 Податкового кодексу України до декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

Пунктом 200.18 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку. Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.19 статті 200 Податкового кодексу України право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку мають платники податку, які відповідають одночасно певним критеріям, що визначені зазначеною нормою цього Кодексу.

Порядок визначення відповідності платника податку критеріям, зазначеним у пункті 200.19 цієї статті, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику (пункт 200.20 статті 200 Податкового кодексу України).

Пунктом 2 Порядку визначення відповідності платника податку критеріям, які дають право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 №781, передбачено, що для отримання права на автоматичне бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість платник податку повинен відповідати одночасно критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 розділу V Кодексу.

Критерії оцінки платника, відповідність яким надає такому платнику податку право на отримання автоматичного бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, побудовані на аналізі даних його звітних показників та наявної податкової інформації.

Пунктом 200.21 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що у разі невідповідності за висновком контролюючого органу платника податку визначеним цією статтею критеріям та відсутності у такого платника права на автоматичне бюджетне відшкодування податку контролюючий орган зобов'язаний протягом 17 календарних днів після граничного терміну подачі звітності повідомити платника податку про відповідне рішення та надати детальні пояснення і розрахунки за критеріями, значення яких не дотримано. Відповідне рішення може бути оскаржене платником податку у встановленому порядку.

Отже, зі змісту вказаних норм, вбачається, що однією з підстав для висновків про невідповідність критеріям на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість є наявність податкового боргу.

Податковим боргом, відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що, відповідно до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2013 рік, ПАТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» був узгоджений розмір авансового внеску, що підлягатиме сплаті щомісячно у 2014 році, починаючи з березня 2014 року, в розмірі 3479149,00 грн. Так, згідно платіжного доручення №95684 від 28.03.2014, позивачем за березень 2014 року авансовий внесок по податку на прибуток був сплачений в повному обсязі.

29.04.2014 позивачем до відповідача була подана податкова декларація з податку на прибуток підприємства за перший квартал 2014 року, згідно якої підприємство отримало збиток в розмірі 14600098,00 грн.

У відповідності до частини 9 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податку, який сплачує авансовий внесок, за підсумками першого кварталу звітного (податкового) року не отримав прибуток або отримав збиток, він має право подати податкову декларацію та фінансову звітність за перший квартал. Такий платник податку авансових внесків у другому - четвертому кварталах звітного (податкового) року не здійснює, а податкові зобов'язання визначає на підставі податкової декларації за підсумками першого півріччя, трьох кварталів та за рік, яка подається до контролюючого органу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Беручи до уваги приписи вказаної норми, колегія суддів погоджується із судами попередніх інстанцій, що в зв'язку з отриманням у першому кварталі 2014 року збитку в розмірі 14600098,00 грн., починаючи з квітня 2014 року, у позивача відсутній обов'язок щомісячної сплати авансового платежу по податку на прибуток в розмірі 3479149,00 грн. Тобто, податкового боргу в сумі 5696449,40 грн., який обліковується в картці особового рахунку позивача через несплату авансових платежів по податку на прибуток у другому кварталі 2014 року, фактично не існує.

Отже, відповідачем не доведено факту порушення податкового законодавства з боку позивача, тому прийняте податкове повідомлення від 04.06.2014 №88/30432 є необґрунтованим та неправомірним.

За таких обставин та з урахуванням вимог частини 3 статті 2, частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30.07.2014 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис) М.О. Федоров