Справа № 820/9452/15
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 р. № 820/9452/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання Кульчій А.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області - ОСОБА_2

представника ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНТОРІ" до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕНТОРІ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому після відкликання частини позовних вимог просить суд: скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.07.2015 р. № НОМЕР_1, від 15.07.2015 р. № НОМЕР_2, які прийняті на підставі висновків акту перевірки № 201/17-16-22-02/39464954 від 01.07.2015 р.; скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.08.2015 р. № НОМЕР_3, від 18.08.2015 р. № НОМЕР_4, які прийняті на підставі висновків акту перевірки № 245/17-16-22-02/39464954 від 16.08.2015 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за результатами проведеної позапланової виїзної перевірки ТОВ "СЕНТОРІ", з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні взаєморозрахунків з ТОВ "Капітал X" за період з 01.03.2015 р. по 30.04.2015 р. ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області складено акт № 201/17-16-22-02/39464954 від 01.07.2015 р., на підставі висновків якого прийнято податкове повідомлення - рішення від 15.07.2015 р. № НОМЕР_1, за платежем податок на додану вартість на суму за основним платежем 10 673 813,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 2 688 453,25 грн. та податкове повідомлення-рішення від 15.07.2015 р. № НОМЕР_2, яким зменшено розмір залишку від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 3 734 045,00 грн.

За результатами проведеної позапланової виїзної перевірки ТОВ "СЕНТОРІ", з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні взаєморозрахунків з ТОВ "Нафтакомпані" за період 01.02.2015 р. по 28.02.2015 р., ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області складено акт №245/17-16-22-02/39464954 від 06.08.2015 р., на підставі висновків якого прийнято податкове повідомлення - рішення від 18.08.2015 р. № НОМЕР_3 за платежем податок на додану вартість на суму за основним платежем 2 491 306,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1 245 653,00 грн., а також податкове повідомлення-рішення від 18.08.2015 р. № НОМЕР_4, яким зменшено розмір залишку від'ємного значення податку на додану вартість у розмірі 3 546 386,00 грн.

Позивач зазначив, що перевірки були призначені та проведені з порушенням вимог Податкового кодексу України, а висновки зроблені на підставі таких перевірок не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню. Вважає, що висновки про порушення ТОВ "СЕНТОРІ" податкового законодавства не можуть бути зроблені лише на підставі податкової інформації. Зазначає, що ним правомірно було включено до складу податкового кредиту суми ПДВ за податковими накладними, які були видані ТОВ "Капітал X" та ТОВ "Нафтакомпані".

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач, ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в актах перевірок, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на цілком законних підставах та відповідають чинному законодавству, у звязку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач, ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів вчинення податковим органом будь-яких дій, якими порушено права чи законні інтереси ТОВ "СЕНТОРІ", у звязку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове засідання прибув, адміністративний позов підтримав та просив задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання прибули, просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в запереченнях.

Суд, заслухавши представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "СЕНТОРІ" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 39464954, взято на податковий облік і станом на час проведення перевірки перебувало на обліку в ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області. В подальшому місце офіційної реєстрації змінено на м. Харків (а.с. 82 - 86 т.2).

Фахівцями відповідача ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області на підставі наказу № 365 від 15.06.2015 р., направлення 337/17-16-22-04 від 15.06.2015 р., згідно із п.п. 78.1.11 п. 78.1, п. 78.4 ст.78, п. 81.1 ст. 81, п. 82.2 ст. 82 глави 8 розділу ІІ Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ із змінами та доповненнями, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "СЕНТОРІ", (код за ), з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні взаєморозрахунків з ТОВ "Капітал X" (код за ) за період з 01.03.2015 р. по 30.04.2015 р..

Результати перевірки викладені в акті № 201/17-16-22-02/39464954 від 01.07.2015 р. (а.с. 28 - 66 т.1).

За наслідками перевірки контролюючим органом було встановлено порушення:

1) п.44.1 ст.44 розділу І, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 р. (із змінами та доповненнями) ТОВ "СЕНТОРІ" безпідставно завищено податковий кредит, в результаті чого занижено податок на додану вартість у розмірі: березень 2015 р. у розмірі 7 877 036 грн.; квітень 2015 р. у розмірі 6 530 822 грн.

На підставі висновків акту перевірки з урахуванням розглянутих заперечень платника податків (лист ДПІ у м. Рівному від 13.07.2015 р. № 14977/17-16-22-04 (а.с. 169 - 175 т. 1) контролюючим органом відносно позивача прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 15.07.2015 р., яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 13342266,25 грн., з яких за основним платежем 10673813,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 2668453,25 грн. (а.с. 68 т.1) та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 15.07.2015 р., яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 3734045,00 грн. (а.с. 67 т. 1).

Крім того, фахівцями відповідача ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області на підставі наказу № 456 від 21.07.2015 р., направлень № 429/17-16-22-02 від 21.07.2015 р., № 430/17-16-22-04 від 21.07.2015 р., № 446/17-16-22-02 від 28.07.2015 р., згідно із п.п. 78.1.11 п. 78.1, п. 78.4 ст.78, п. 81.1 ст. 81, п. 82.2 ст. 82 глави 8 розділу ІІ Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ із змінами та доповненнями, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "СЕНТОРІ" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні взаєморозрахунків з ТОВ "Нафтакомпані" (код за ) за період з 01.02.2015 р. по 28.02.2015 р..

Результати перевірки викладені в акті № 245/17-16-22-02/39464954 від 16.08.2015 р. (а.с. 69 - 118 т.1).

За наслідками перевірки контролюючим органом було встановлено порушення:

1) п.44.1 ст.44 розділу І, п. 185.1 ст. 185, п.198.1, п.198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 р. (із змінами та доповненнями) ТОВ "СЕНТОРІ" завищено податковий кредит по безтоварним операціям з ТОВ "Нафтакомпані" на загальну суму ПДВ 6037692 грн., в т.ч. за лютий 2015 р. - 6037692 грн., в результаті чого завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 24) на суму 3546386 грн. та занижено суму податку на додану вартість за лютий 2015 р. - 2491306 грн.

На підставі висновків акту перевірки з урахуванням розглянутих заперечень платника податків (лист ДПІ у м. Рівному від 14.09.2015 р. № 17585/17-16-22-02 (а.с. 191 - 196 т. 1) контролюючим органом відносно позивача прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 18.08.2015 р., яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на суму 3736959,00 грн., з яких за основним платежем 2491306,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1 245 653,00 грн. (а.с. 119 т.1) та податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 18.08.2015 р., яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 3546386,00 грн. (а.с. 120 т. 1).

Фактично, підставами прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугували висновки актів, в яких встановлено відсутність проведення операцій між ТОВ "СЕНТОРІ" та ТОВ "Капітал Х", ТОВ "Нафтакомпані", що не спричиняють реального товарного характеру та спрямовані на здійснення операцій з надання податкової вигоди позивачу та відповідно несплати податків до бюджету. В ході проведення перевірок позивача ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області використано зібрану податкову інформацію, на підставі якої відповідач і дійшов такого висновку.

В перевіряємий період між ТОВ "СЕНТОРІ" (покупець) та ТОВ "Капітал X" (постачальник) були укладені наступні договори поставки нафтопродуктів: №КХ-0042 від 01.03.2015 р.; №КХ-0066 від 06.03.2015 р.; №КХ-0106 від 11.03.2015 р.; №КХ-0133 від 14.03.2015 р.; №КХ-0173 від 20.03.2015 р.; №КХ04-0025 від 01.04.2015 р.; №КХ04-0065 від 22.04.2015 р. (а.с. 224 - 250 т. 2).

Матеріалами справи підтверджено, що згідно умов цих договорів, номенклатура, кількість, ціна товару та строки поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договору, які є невід'ємною частиною договору.

У відповідності до п. 4 договорів, товар поставляється покупцю партіями протягом поточного місяця за кількістю та ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до договору на умовах: EXW резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ними на підставі цивільно-правових договорів.

За погодженням сторін умови договорів викладені у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 р.).

На виконання умов договору №КХ-0042 від 01.03.2015 р., сторонами було укладено додаткову угоду №00042 від 01.03.2015 р. (а.с. 224 - 226 т. 2).

Відповідно до додаткової угоди до договору №КХ-0042 від 01.03.2015 р., передбачено, що постачальник зобов'язується поставити на умовах EXW (резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів), покупець прийняти до 31.03.2015 р. зазначені в додатковій угоді види товарів.

Згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів №00042 від 31.03.2015 р., кількість ТМЦ становить 339.146 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 10631445,12 грн. (а.с. 227 т. 2).

На виконання умов договору №КХ-0066 від 06.03.2015 р. сторонами було укладено додаткову угоду №00066 від 06.03.2015 р., відповідно до якої, постачальник зобов'язується поставити на умовах EXW (резервуари нафтобаз ПАТ Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно- правових договорів), а покупець прийняти до 31.03.2015 р. зазначені в додатковій угоді види товарів. (а.с. 228 - 230 т. 2).

Актом приймання-передачі нафтопродуктів №00066 від 31.03.2015 р. визначено, що кількість ТМЦ становить 196.548 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 5729466,24 грн. (а.с. 231 т. 2).

На виконання умов договору №КХ-0106 від 11.03.2015 р. сторонами було укладено додаткову угоду №00106 від 11.03.2015 р. (а.с. 232 - 234 т. 2).

Перехід права власності від постачальника до покупця підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00106 від 31.03.2015 р., відповідно до якого кількість ТМЦ становить 195.302 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 5219660,28 грн. (а.с. 235 т. 2)

На виконання умов договору №КХ-0133 від 14.03.2015 р. сторонами було укладено додаткову угоду №00133 від 14.03.2015 р. (а.с. 236 - 238 т. 2).

Перехід права власності від постачальника до покупця підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00133 від 31.03.2015 р., відповідно до якого кількість ТМЦ становить 383.420 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 9817109,16 грн. (а.с. 239 т. 2).

На виконання умов договору №КХ-0173 від 20.03.2015 р. сторонами було укладено додаткову угоду №00173 від 20.03.2015 р. (а.с. 240-242 т. 2).

Перехід права власності від постачальника до покупця підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00173 від 31.03.2015 р., відповідно до якого кількість ТМЦ становить 624.127 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 15864532,92 грн. (а.с. 243 т. 2).

На виконання умов договору №КХ04-0025 від 01.04.2015 р. сторонами було укладено додаткову угоду №00025 від 01.04.2015 р. (а.с. 244 - 246 т. 2).

Згідно акту приймання-передачі нафтопродуктів №00025 від 30.04.2015 р., кількість ТМЦ становить 1039.336 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 25156184,04 грн. (а.с. 247 т. 2).

На виконання умов договору №КХ04-0065 від 22.04.2015 р. сторонами було укладено додаткову угоду №00065 від 22.04.2015 р. (а.с. 248 - 250 т. 2).

Перехід права власності від постачальника до покупця підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00065 від 30.04.2015 р., відповідно до якого кількість ТМЦ становить 578.774 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 14028749,28 грн. (а.с. 1 т. 3).

Матеріали справи містять сертифікати відповідності та паспорта якості (а.с. 6 - 19 т. 3).

В матеріалах справи наявні податкові накладні № 31137 від 31.03.2015 р., № 31046 від 31.03.2015 р., № 31070 від 31.03.2015 р., № 31177 від 31.03.2015 р., № 31110 від 31.03.2015 р., № 30067 від 30.04.2015 р., № 30107 від 30.04.2015 р., виписані ТОВ "Капітал X" на адресу позивача за першою подією - факт передання ТМЦ (а.с. 103 - 116 т. 5).

Станом на кінець перевіряємого періоду - 30.04.2015 р. - кредиторська заборгованість ТОВ "СЕНТОРІ" перед ТОВ "Капітал X" становить 86447147,04 грн., станом на 01.03.2015 р. заборгованість між контрагентами відсутня.

Кредитове сальдо по рахунку 631 становить 86447147,04 грн. (а.с. 20 т. 3).

Придбання та реалізація ПММ відбувалася згідно даних рахунку 281 (а.с. 21 - 26 т. 3).

З метою повідомлення позивача про місцезнаходження товару та виконання постачальником своєї частини договорів, листами №65/04-КХ від 01.04.2015 р., №66/04-КХ від 22.04.2015 р., 190/03-КХ від 01.03.2015 р., №191/03-КХ від 06.03.2015 р., №192/03- КХ від 11.03.2015 р., №193/03-КХ від 14.03.2015 р., №194/03-КХ від 20.03.2015 р. ТОВ "Капітал X" повідомило ТОВ "СЕНТОРІ", що нафтопродукти, придбані ТОВ "СЕНТОРІ", знаходяться на позабалансовому зберіганні в ПАТ "Дніпронафтопродукт", у якого можуть бути отримані в будь який час (а.с. 27 - 33 т. 3).

Матеріали справи свідчать, що 10.12.2014 р. між ПАТ "Дніпронафтопродукт" (зберігач) та позивачем (поклажодавець) було укладено до договір зберігання №4406 (а.с. 34 - 35 т. 3).

Відповідно до п.1 зазначеного договору зберігач зобов'язується приймати та зберігати нафтопродукти та інші ТМЦ, які передаються поклажодавцем, і повернути їх поклажодавцеві у схоронності за першою його вимогою.

Зберігач зобов'язаний вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності товару. Своєчасно проводити відпуск товарів поклажодавцю згідно умов визначених в договорі, після отримання від поклажодавця заявок та всіх документів необхідних для відвантаження.

Оплата послуг поклажодавцем здійснюється щомісячно в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок зберігача на підставі відписаних сторонами актів виконаних робіт протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами таких актів.

Вартість послуг зі зберігання визначається в протоколах узгодження ціни та зберігання, які є невід'ємною частиною цього договору. Вартість додаткових послуг за договором узгоджується сторонами та фіксується окремою угодою.

В матеріалах справи наявні акти приймання-передачі нафтопродуктів №03167 від 31.03.2015 р. та №04207 від 30.04.2015 р. (а.с. 48, 50 т. 3)

Відповідно до рахунку-фактури №03167 від 31.03.2015 р. ТОВ "СЕНТОРІ" здійснило оплату у розмірі 11300,00 грн., відповідно до рахунку-фактури №04207 від 30.04.2015 р. ТОВ "СЕНТОРІ" здійснило оплату у розмірі 178000,00 грн. (а.с. 47, 49 т. 3).

Транспортування товару здійснювалось з місць зберігання до місць реалізації нафтопродуктів (АЗС).

Відповідно до умов договору №16/02/15 від 02.02.2015 р., ТОВ "Рісол" (перевізник) бере на себе зобов'язання доставити автомобільним транспортом довірений йому ТОВ "СЕНТОРІ" (замовник) вантаж з місця відправлення, яким є склади в т.ч. власні та орендовані до пункту призначення, яким є АЗС ТОВ "СЕНТОРІ", і видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі, а відправник бере на себе зобов'язання сплатити плату за перевезення вантажу (а.с. 51 - 53 т. 3).

На виконання умов договору сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору №16/02/15 від 01.03.2015 р. (а.с. 54 т. 3).

Виконання договору підтверджується актами виконаних робіт і послуг № б/н від 31.03.2015 р. та 30.04.2015 р., а також податковими накладними №8 від 31.03.2015 р. №3 від 10.04.2015 р., №5 від 21.04.2015 р., №13 від 30.04.2015 р. (а.с. 2 - 5 т.3).

Транспортування вантажу регулюється Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 р. №363 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.98 р. за №128/2568.

Згідно із п.11 вказаних правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (ветеринарні, санітарні та якісні - сертифікати, свідоцтва, довідки, паспорти тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів.

В матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні з підписами уповноважених осіб, відповідальних за приймання нафтопродуктів. ТТН містять інформацію про прийнятий нафтопродукт (вид, марка, вага час прибуття та вибуття перевізника) та сертифікати відповідності (а.с. 6 - 19 т. 3, а.с. 55 - 92 т. 3).

Після доставки вантажу, зазначеного у ТТН, в пункт розвантаження, паливо оприбутковувалось відповідальними особами ТОВ "ПРАЙМІКС" відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 р. за № 805/15496).

Так, з прибуттям нафтопродуктів на АЗС в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у ТТН, відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт.

Згідно п.п. 10.2.8 Інструкції у разі відсутності розходження між фактично прийнятою кількістю нафтопродукту і кількістю, зазначеною у ТТН, оператор проставляв час надходження автоцистерни на АЗС і власним підписом в накладній засвідчував її приймання. Один примірник ТТН залишається на АЗС, а два - повертаються водієві, який поставляв нафтопродукт.

ТТН містять підписи уповноважених осіб, відповідальних за приймання нафтопродуктів, штампи автопідприємства, вантажовідправника, вантажоодержувача.

Позивачем було надано форми № 13-НП - Журнал обліку надходження нафтопродуктів по АЗС (а.с. 125 -162 т. 3).

Подальша реалізація товару здійснювалась позивачем на орендованих АЗС відповідно до договору оренди №108/2 від 15.12.2014 р. Реалізація товару проводилася на АЗС №43, №44, №45, №46, № 49, №50, №27, №34, №35, №36, №37, №38, №39, №40, №41, №47, №48, №51, №52, №53 у відповідності із договорами про найм (оренду) автозаправної станції (а.с. 194 - 196 т. 4).

Реальність проведення операції підтверджується актами прийому-передачі та актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) (а.с. 93 - 124 т. 3).

Отже, господарські операції ТОВ "СЕНТОРІ" мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Разом з тим, в перевіряємий період ТОВ "СЕНТОРІ" (покупець) мав взаємовідносини з ТОВ "Нафтакомпані" (постачальник). Між ними були укладені наступні договори поставки нафтопродуктів: №НК-0002 від 30.01.2015 р.; №НК-0009 від 31.01.2015 р.; №НК-0054 від 01.02.2015 р.; №НК-0160 від 20.02.2015 р.; №НК-0162 від 21.02.2015 р.; №НК-0167 від 22.02.2015 р.; №НК-0205 від 23.02.2015 р. (а.с. 185 - 213 т. 3).

Відповідно до п. 1 зазначених договорів, постачальник зобов'язується передати у власність і покупця, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому товар, згідно умов договору. Номенклатура, якість, ціна товару та строк поставки визначаються сторонами у додаткових угодах до договорів, які є невід'ємною частиною договорів.

У п.2 зазначених договорів, визначені обов'язки сторін, а саме: передати покупцю нафтопродукти згідно розділу 1 цих договорів за умови оформлення відповідних актів приймання-передачі або інших документів, які є невід'ємною частиною договорів. Під час передачі нафтопродуктів постачальник за вимогою покупця надає копії сертифікатів відповідності на нафтопродукти.

Якість товару, що поставляється, має відповідати технічним умовам (ТУ) та державним стандартам, діючим на території України та підтверджуватись паспортом (сертифікатом) якості заводу-виробника товару.

У відповідності до п. 4 договорів, товар поставляється покупцю партіями протягом поточного місяця за кількістю та ціною, визначеними у кожній додатковій угоді до договору на умовах: EXW резервуари нафтобаз ПАТ "Дніпронафтопродукт" і інших нафтобаз, що належать ПАТ "Дніпронафтопродукт" на правах власності або використовуються ними на підставі цивільно-правових договорів.

Умови цих договорів викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 р.). Загальна кількість відвантаженого товару може відрізнятись від кількості, передбаченої додатковою угодою, але не більше +10 %. Сторони укладають акти прийому-передачі товару, в яких вказують найменування, кількість, ціну і вартість переданого товару. Сторони можуть укладати акти прийому-передачі товару, що переданий протягом визначеного в такому акті періоду часу.

Покупець здійснює оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, протягом 120 днів з дати підписання акту прийому - передачі або інших документів.

На виконання умов договору №НК-0002 від 30.01.2015 р., сторонами було укладено додаткову угоду №00002 від 01.02.2015 р. (а.с. 185 - 1487 т. 3).

Перехід права власності від постачальника до покупця підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00002 від 28.02.2015 р., відповідно до якого кількість ТМЦ становить 75.297 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 1488128,52 грн. (а.с. 188 т. 3).

На виконання умов договору №НК-0009 від 31.01.2015 р., сторонами було укладено додаткову угоду №00009 від 01.02.2015 р. (а.с. 189 - 191 т. 3).

Згідно акту приймання-передачі нафтопродуктів №00009 від 28.02.2015 р., кількість ТМЦ становить 359.752 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 7434862,80 грн. (а.с. 192 т. 3).

На виконання умов договору №НК-0054 від 01.02.2015 р., сторонами було укладено додаткову угоду №00054 від 01.02.2015 р. (а.с. 193 - 196 т. 3).

Перехід права власності від постачальника до покупця підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00054 від 28.02.2015 р., відповідно до кого кількість ТМЦ становить 485.674 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 11431020,00 грн. (а.с. 197 т. 3).

На виконання умов договору №НК-0160 від 20.02.2015 р., сторонами було укладено додаткову угоду №00160 від 20.02.2015 р. (а.с. 198 - 200 т. 3).

У відповідності до акту приймання-передачі нафтопродуктів №00160 від 28.02.2015 р., кількість ТМЦ становить 240.555 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 7118363,88 грн. (а.с. 201 т. 3).

На виконання умов договору №НК-0162 від 21.02.2015 р., сторонами було укладено додаткову угоду №000162 від 21.02.2015 р. (а.с. 202 - 204 т. 3).

Перехід права власності від постачальника до покупця підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00162 від 28.02.2015 р., відповідно до якого кількість ТМЦ становить 76.000 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 2203567,92 грн. (а.с. 205 т. 3).

На виконання умов договору №НК-0167 від 22.02.2015 р., сторонами було укладено додаткову угоду №00167 від 22.02.2015 р. (а.с. 206 - 208 т. 3).

Згідно акту приймання-передачі нафтопродуктів №00167 від 28.02.2015 р., кількість ТМЦ становить 114.720 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 3128181,12 грн. (а.с. 209 т. 3).

На виконання умов договору №НК-0205 від 23.02.2015 р., сторонами було укладено додаткову угоду №00205 від 23.02.2015 р. (а.с. 210 - 212 т. 3).

Перехід права власності від постачальника до покупця підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №00205 від 28.02.2015 р., відповідно до якого кількість ТМЦ становить 124.079 тонн, а загальна вартість з ПДВ складає 3422027,04 грн. (а.с. 213 т. 3).

Матеріали справи містять сертифікати відповідності та паспорта якості (а.с. 6 - 19 т. 3).

В матеріалах справи наявні податкові накладні № 1500021 від 28.02.2015 р., № 1500180 від 28.02.2015 р., № 1500187 від 28.02.2015 р., № 1500182 від 28.02.2015 р., № 1500073 від 28.02.2015 р., № 1500028 від 28.02.2015 р., № 1500225 від 28.02.2015 р., виписані ТОВ "Нафтакомпані" на адресу позивача за першою подією - факт передання ТМЦ (а.с. 93 - 102 т. 5).

Станом на кінець перевіряємого періоду - 28.02.2015 р. - кредиторська заборгованість ТОВ "СЕНТОРІ" перед ТОВ "Нафтакомпані" становить 36226151,28 грн. Станом на 01.02.2015 р. заборгованість між контрагентами відсутня. Кредитове сальдо по рахунку 631 становить 36226151,28 грн. Придбання та реалізація ПММ відбувалася згідно даних рахунку 281 (а.с. 20 - 26 т. 3).

На виконання умов договору листами №239/02/15-Н від 23.02.2015 р., №238/02/15- Н від 22.02.2015 р., №237/02/15-Н від 21.02.2015 р., №236/02/15-Н від 20.02.2015 р., №235/02/15-Н від 01.02.2015 р., №234/02/15-Н від 31.01.2015 р., №233/02/15-Н від 30.01.2015 р. ТОВ "Нафтакомпані" повідомило ТОВ "СЕНТОРІ", що придбані ним нафтопродукти знаходяться на позабалансовому зберіганні в ПАТ "Дніпронафтпродукт", у якого можуть бути отримані в будь який час (а.с. 216 - 222 т. 3).

Зберігання товару проводилось на підставі договору ТОВ "СЕНТОРІ" з ПАТ "Дніпронафтопродукт" №4406 від 10.12.2014 р. (а.с. 34 - 35 т. 3).

У відповідності до акту приймання-передачі нафтопродуктів №02201 від 28.02.2015 р., ТОВ "СЕНТОРІ" передано на зберігання в ПАТ "Дніпронафтопродукт" зазначені в акті види товарів. Кількість та вартість переданого на зберігання товару зазначена також в податкових накладних № 167 від 31.03.2015 р., № 207 від 30.04.2015 р., № 201 від 28.02.2015 р. (а.с. 224 т. 3, а.с. 90- 92 т. 5).

Розрахунки по договору проводились відповідно до рахунку-фактури №02201 від 28.02.2015 р. у розмірі 96000,00 грн. (а.с. 223 т. 3).

Транспортування товару здійснювалось з місць зберігання до місць реалізації нафтопродуктів (АЗС) за договором позивача з ТОВ "Рісол" №16/02/15 від 02.02.2015 р. (перевізник). Виконання договору підтверджується актами виконаних робіт і послуг, а також податковими накладними.

В матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні з підписами уповноважених осіб, відповідальних за приймання нафтопродуктів. ТТН містять інформацію про прийнятий нафтопродукт (вид, марка, вага час прибуття та вибуття перевізника) та сертифікати відповідності (а.с. 225 - 250 т. 3, а.с. 1 -46, 68 - 193 т. 4).

Після доставки вантажу, зазначеного у ТТН, в пункт розвантаження, паливо оприбутковувалось відповідальними особами позивача відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 р. № 281/171/578/155, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 вересня 2008 р. за № 805/15496).

Так, з прибуттям нафтопродуктів на АЗС в автоцистерні перевіряється наявність і цілісність пломб, технічний стан автоцистерни, відповідність об'єму і густини нафтопродукту в автоцистерні об'єму і густині, зазначеним у ТТН, відповідність найменування, марки і виду (залежно від масової частки сірки) нафтопродукту, зазначених у ТТН і паспорті якості на відвантажений нафтопродукт.

Згідно п.п. 10.2.8 Інструкції у разі відсутності розходження між фактично прийнятою кількістю нафтопродукту і кількістю, зазначеною у ТТН, оператор проставляв час надходження автоцистерни на АЗС і власним підписом в накладній засвідчував її приймання. Один примірник ТТН залишається на АЗС, а два - повертаються водієві, який поставляв нафтопродукт.

ТТН містять підписи уповноважених осіб, відповідальних за приймання нафтопродуктів, штампи автопідприємства, вантажовідправника, вантажоодержувача.

Придбаний товар було реалізовано шляхом роздрібної торгівлі через мережу АЗС відповідно до договорів оренди №108/2 від 15.12.2014 р., № 42 від 02.02.2015 р., № 111 від 02.02.2015 р., № 113 від 02.02.2015 р., № 114 від 02.02.2015 р., № 115 від 02.02.2015 р., № 116 від 02.02.2015 р., № 117 від 02.02.2015 р., № 119 від 02.02.2015 р., № 120 від 02.02.2015 р., № 121 від 02.02.2015 р., № 122 від 02.02.2015 р., № 123 від 02.02.2015 р., № 124 від 02.02.2015 р., № 125 від 02.02.2015 р., № 126 від 02.02.2015 р., № 127 від 02.02.2015 р., № 128 від 02.02.2015 р., № 129 від 02.02.2015 р., № 130 від 02.02.2015 р., № 131 від 02.02.2015 р. Реальність проведення операції підтверджується актами прийому-передачі відповідно до договорів оренди автозаправних станцій та актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) (а.с. 194 - 250 т. 4, а.с. 1 - 66 т. 5).

В матеріалах справи наявні Журнали обліку надходження нафтопродуктів на АЗС.

Таким чином, господарські операції ТОВ "СЕНТОРІ" виконанні в повному обсязі з реальним настанням наслідків, що в свою чергу підтверджує реальність проведення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Нафтакомпані", що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За приписами п.п. 2.4 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані суду первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняли втрату означеними накладними юридичного статусу первинних документів судом не виявлено та актом перевірки не встановлено.

Суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) під "господарською діяльністю" розуміється діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Податковим кредитом в розумінні підпункту 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З огляду на викладені положення, для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів з метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених ст. 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Положеннями п. 200.1. ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно вимог п.200.2. ст.200 вказаного Кодексу при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Також п.200.3. ст.200 ПК України встановлено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як встановлено судом, сума податкового кредиту підтверджена відповідними податковими накладними. Ці податкові накладні складені на підставі договорів, актів виконаних робіт та відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

Матеріали справи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентом при укладанні і виконанні договорів взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Факт здійснення господарської діяльності підтверджується документально первинними бухгалтерськими документами, що були надані до суду, а саме: договорами, актами, ТТН.

Відповідачами не надано належних доказів щодо визнання недійсними в установленому законом порядку договорів, укладених між позивачем та його контрагентом.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Законом не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах з підстав викладених другим відповідачем, за умови, що такий постачальник зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обовязки іншого платника податків.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що фактичною підставою для відображення в актах порушення позивачем п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України стала податкова інформація відносно контрагентів позивача ТОВ "Капітал Х" та ТОВ "Нафтакомпані", отримана від інших ДПІ, а саме: акт № 2047/20-38-22-01-04/37365100 "Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Капітал Х" (податковий номер 37365100) щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ "Фортуна Х" (податковий номер 37365142) за період з 01.03.2015 року по 31.03.2015 року та відображено в податковій звітності" від 17.06.2015 року; акт № 2127/20-38-22-01-04/37365100 "Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Капітал Х" (податковий номер 37365100) щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ "Фортуна Х" (податковий номер 37365142) за період з 01.04.2015 року по 30.04.2015 року та відображено в податковій звітності" від 30.06.2015 року; податкова інформація по ТОВ "Нафтакомпані" () щодо фінансово - господарських відносин з платниками податків за липень - серпень 2014 року, жовтень - грудень 2014 року та січень - лютий 2015 року.

Проте згідно приписів ст. 234 Цивільного кодексу України правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, є фіктивним. Фіктивний правочин визнається недійсним судом. Відповідач не навів посилання на судові рішення щодо недійсності вчинених позивачем правочинів як фіктивних або інших доказів щодо фіктивності здійснюваної позивачем діяльності. Таким чином, податковий орган, перекручуючи норми чинного законодавства України, невірно їх застосовує в частині кваліфікації вчинених позивачем правочинів. За відсутності фактів, що відповідно до законодавства свідчили б про нікчемність укладених угод, інших доказів та обґрунтувань недійсності укладених позивачем правочинів, а тим більш, їх нікчемності відповідачем не надано.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження права сумлінного платника податку на формування податкового кредиту у звязку з порушенням його контрагентами порядку обліку та звітування по податкам суперечать практиці Європейського суду з прав людини. Так, відповідно п. 57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі Булвес АД проти Болгарії від 22.01.09 р судом було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обовязки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобовязань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обовязків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обовязок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобовязань його контрагентами. Отже, позивач не може нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку. Такі вимоги, на думку зазначеного рішення Європейського суду з прав людини, є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Виходячи з вищенаведеного суд доходить висновку, що фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують реальність здійснення господарських операцій позивача з ТОВ "Капітал Х" та ТОВ "Нафтакомпані" та правомірність формування податкового кредиту, відповідно до первинних бухгалтерських документів складених під час здійснення таких господарських операцій, а тому податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області № НОМЕР_1 від 15.07.2015 року, № НОМЕР_2 від 15.07.2015 року, № НОМЕР_3 від 18.08.2015 року, № НОМЕР_4 від 18.08.2015 року підлягають скасуванню.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 71, 72, 94, 160 - 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНТОРІ" до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області № НОМЕР_1 від 15.07.2015 року, № НОМЕР_2 від 15.07.2015 року, № НОМЕР_3 від 18.08.2015 року, № НОМЕР_4 від 18.08.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова Харківської області, код 37999628, МФО 851011, банк ГУДКСУ у Харківській області) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНТОРІ" (, адреса: просп. Московський, буд. 53, м. Харків, 61001) судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Бідонько А.В.

Повний текст постанови виготовлений 24.11.2015 року.