Справа № 804/14189/15
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Юркова Е.О.
при секретарі - Шпота Я.С.
за за участю: представник позивача - ОСОБА_1
представник відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з вимогами:
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.
Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявності підстав для його задоволення.
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №617896 фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3, позивач) зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності 15.03.1999 року.
Відповідно до довідки про взяття на облік платника податків від 15.03.1999 р. № 43 ФОП ОСОБА_3 перебуває на податковому обліку в органах державної податкової служби з 15.03.1999р., на час проведення перевірки перебуває на обліку в Нікопольській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Нікопольська ОДПІ, відповідач).
Судом встановлено, що у період з 21.01.2015р. по 22.01.2015р. Нікопольською ОДПІ на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст..79 Податкового кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», наказу від 21.01.2015 року № 67 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині визначення валового доходу, витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходу та оподатковуваного доходу за період з 01.01.2011р. по 31.12.2013р. та дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011р. по 31.12.2013р.
Вказаною перевіркою встановлено порушення:
1. п.177.2, 172.4 ст.177 Податкового Кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи з фізичних осіб в сумі 3248,15 грн., у тому числі:
- за 2011 рік 900,00 грн.,
- 2012 рік 1141,61 грн.,
- 2013 рік 1206,54 грн.;
2. абз.2 п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 7514,04 грн., у тому числі:
- за 2011 рік 2082,00 грн.,
- 2012 рік 2640,91 грн.,
- 2013 рік 2791,13 грн..
Не погоджуючись із викладеними в акті перевірки висновками, позивачем 06.02.2015р. було подано заперечення до акту перевірки, за розглядом яких Нікопольською ОДПІ листом № 3318/10/04-07-17-03.12 від 12.02.2015р. повідомлено, що висновки акту перевірки відповідають вимогам чинного законодавства.
Рішенням Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 2150/10/04-36-10-0409 від 17.03.2015 року залишено без змін вимогу Нікопольської ОДПІ від 28.01.2015 року № Ф-; скасовано податкове повідомлення-рішення № від 14.02.2015 року в частині збільшення грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1125,00 грн. (основний платіж 900,00 грн., штрафна санкція 225,00 грн.), в іншій частині скаргу платника на зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без задоволення; скасовано рішення Нікопольської ОДПІ № від 14.02.2015 року в частині застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не перерахованого єдиного внеску у розмірі 375,70 грн., в іншій частині залишено без змін вказане рішення, а скаргу без задоволення.

Суд вважає, що висновки зазначені в акті перевірки № 312/04-07-17-03- від 28.01.2015р., а отже і вимога про сплату боргу (недоїмки) від 28.01.2015 року № Ф-, податкове повідомлення-рішення № від 14.02.2015 року та рішення № від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не перерахованого єдиного внеску є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам справи, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, податковим органом в акті перевірки № 312/04-07-17-03- від 28.01.2015р. зазначено, що ФОП ОСОБА_3 протягом перевіряємого періоду до складу витрат було включено витрати на придбання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, які не відносяться до витрат операційної діяльності у відповідності з п.138.4, п., 138.6-138.9, п.п.138.10.2-138.10.4 п.138.10, п.138.11 ст.138 Податкового кодексу України.

Вказано, що позивачем віднесено згідно даних книги обліку доходів і витрат, виписок банку в перевіряємих періодах (відповідно до платіжних документів) витрати на суму 21654,29 грн.: за 2011 рік - 6000,00 грн., 2012 рік 7610,69 грн., 2013 рік 8043,60 грн.

Питання оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, врегульовано статтею 177 Податкового кодексу України (наразі та далі - у редакції Податкового кодексу України станом на час виникнення спірних правовідносин).

Так, пунктом 177.2 вказаної статті визначено, що об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу (пункт 177.4 статті 177 Податкового кодексу України).

За приписами підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

В силу підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 135.4.1 пункту 135.4 статті 135 Податкового кодексу України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу.

Витрати у розумінні Податкового кодексу України - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілом власником) (пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин).

Пунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України вказано, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із:

- витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

- інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу.

Згідно з пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податків витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Заперечень щодо придбання ФОП ОСОБА_3 ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями протягом 2011 2013 років відповідачем не надано. Також заперечень щодо відображення понесених витрат на придбання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями протягом 2011 2013 років у первинних бухгалтерських документах, відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідачем в ході розгляду справи не надано.

Так, зокрема, п.п.138.10.6 «ж» п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України вказано, що інші витрати звичайної діяльності (крім фінансових витрат), не пов'язані безпосередньо з виробництвом та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, зокрема: витрати на придбання ліцензій та інших спеціальних дозволів (крім тих, вартість та строк використання яких відповідають ознакам, встановленим для основних засобів розділом I цього Кодексу, та підлягають амортизації у складі нематеріальних активів), виданих державними органами для провадження господарської діяльності, в тому числі витрати на плату за реєстрацію підприємства в органах державної реєстрації, витрати на придбання ліцензій та інших спеціальних дозволів на право здійснення за межами України вилову риби та морепродуктів, а також надання транспортних послуг.

Слід вказати, що нормою статті 138 Податкового кодексу України не розмежовано поняття ліцензій та дозволів за предметом (роздрібна або оптова торгівля).

Отже позивач правомірно включив до складу валових витрат суми вартості придбаних ліцензій та відобразив їх у книзі обліку доходів і витрат за 2011- 2013 роки на підставі первинних бухгалтерських документів.

На підставі викладеного, оскільки в силу приписів чинного законодавства до переліку витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, належать документально підтверджені інші витрати, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, зокрема витрати на придбання ліцензій та інших спеціальних дозволів, суд доходить думки про відсутність факту завищення ФОП ОСОБА_3 валових витрат за період 2011- 2013 року у сумі 21654,29 грн.

Отже, позивачем правомірно сформовано суми чистого оподатковуваного доходу фізичних осіб від провадження діяльності за 2011 - 2013 роки.

Щодо винесених Нікопольської ОДПІ вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 28.01.2015 року № Ф-, якою ФОП ОСОБА_3 визначено суму грошового зобовязання за платежем «єдиний внесок» у розмірі 7514,04 грн. та рішення № від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не перерахованого єдиного внеску, яким нараховано ФОП ОСОБА_3 штрафні санкції в розмірі 1091,65 грн., суд зауважує наступне.

Платниками єдиного внеску є: фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту), відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Оскільки, в ході судового розгляду справи факт заниження ФОП ОСОБА_3 сум податкових зобовязань з податку на доходи фізичних осіб по періодах: 2011-2013 роки не було виявлено, підстави для донарахування суми єдиного внеску шляхом винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 28.01.2015 року № Ф- з подальшим нарахуванням штрафних санкцій відсутні.

З урахуванням вищезазначеного суд доходить висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 28.01.2015 року № Ф-, якою ФОП ОСОБА_3 визначено суму грошового зобовязання за платежем «єдиний внесок» у розмірі 7514,04 грн., податкове повідомлення-рішення № від 14.02.2015 року, яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобовязання за платежем за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на загальну суму 2935,19 грн. в т.ч. за основним платежем 2 348,15 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 587,04 грн. (в частині, що не була скасована ГУ ДФС у Дніпропетровській області) та рішення № від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не перерахованого єдиного внеску в розмірі 715,95 грн. (в частині, що не була скасована ГУ ДФС у Дніпропетровській області) - прийняті Нікопольською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням використаного повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення; не добросовісно та не розсудливо, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів в повній мірі правомірність своїх дій та рішень.

Також, позивачем під час подання адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 182 грн. 70 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1747 від 28.08.2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір у розмірі 182 грн. 70 коп. присуджується на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 94, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.02.2015 року за платежем «податок на доходи фізичних осіб» на загальну суму 2935,19 грн. в т.ч. за основним платежем 2 348,15 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 587,04 грн. (в частині, що не була скасована ГУ ДФС у Дніпропетровській області).

Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 28.01.2015 року № Ф- за платежем Єдиний внесок на суму 7 514,04 грн.

Визнати протиправним та скасувати Рішення № від 14.02.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не перерахованого єдиного внеску у розмірі 715,95 грн. (в частині, що не була скасована ГУ ДФС у Дніпропетровській області).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 182 грн. 70 коп., сплачені згідно платіжного доручення № 1747 від 28.08.2015р.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений протягом пяти днів.

Суддя (підпис) ОСОБА_4