Справа № 819/3155/15
Суддя: Ходачкевич Н.І.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/3155/15

19 листопада 2015 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

судді Ходачкевич Н.І.

при секретарі судового засідання Цимбал А.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ "Дельта Банк" ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства „Дельта Банк" ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити дії.

Представник позивача в судове засідання з"явився, позовні вимоги обґрунтовуються тим, що уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ „Дельта Банк" безпідставно та необґрунтовано не включено ОСОБА_2 до переліку вкладників АТ „Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В судовому засіданні пояснив, що Додаткова угода № 1 від 24 жовтня 2015 року, яка є невід'ємною частиною договору № 001-19500-241014 від 24 жовтня 2015 року, укладеного між Банком та ОСОБА_2, не укладалась на індивідуальних умовах, а відтак відповідачем не вірно застосовано вимоги п.7 ч.4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представником Уповноваженої особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в АТ „Дельта Банк" надіслано письмові заперечення на адміністративний позов. В судовому засідання пояснив, що договір № 001-19500-241014 строкового банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у гривні, укладений між Банком та Вкладником ОСОБА_2 є за а своїм змістом та правовою природою договором, укладеним на індивідуальних умовах. В даному випадку, індивідуальними умовами є погоджені між банком та ОСОБА_2 проценти, які вкладник отримує від банку на більш сприятливих договірних умовах ніж звичайні - згідно п. 1.4 стандартного договору строкового банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у гривні відсоткова ставка за такими депозитами складає - 22,75 % річних. А шляхом підписання Додаткової угоди № 1 від 24 жовтня 2015 року, яка є невід'ємною частиною договору № 001-19500-241014 від 24 жовтня 2015 року, укладеного між Банком та ОСОБА_2, відсоткова ставка була встановлена на рівні 25% річних, що є на 2, 25% більшою за звичайні умови. Відтак, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не здійснюється відшкодування коштів за Вкладом, гарантії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не поширюватимуться на відшкодування коштів за Вкладом, відповідно до цього Договору. В позові просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, 24 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та Тернопільським відділенням АТ «Дельта банк» укладений Договір за № 001-19500-241014 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у гривнях (далі - Договір).

Згідно п. 1.2 сума вкладу складає 170000.00 гривень, строком по 29 жовтня 2015 року (п.1.3 Договору) з процентною ставкою 22,75 процентів річних (п.1.4 Договору), які виплачуються щомісячно шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника (п.1.9 Договору).

24 жовтня 2014 року, між ОСОБА_2 та Тернопільським відділенням АТ «Дельта банк» також укладено Додаткову угоду №1, згідно якої процентна ставка збільшилася до 25 відсотків річних.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України за № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено ОСОБА_4.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02 жовтня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_4 з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

У звязку з неотриманням коштів за вкладом за рахунок Фонду в межах гарантованої суми відшкодування, не включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунку Фонду, позивач звернувся до суду.

Суд вважає протиправною бездіяльність щодо не включення позивача до переліку вкладників АТ „Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та такою, що суперечить Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та порушує право позивача на отримання гарантованої суми вкладу, обґрунтовуючи це наступними правовими нормами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.2012 року №4452-VІ (далі Закон №4452-VІ) та врегульовані нормами Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07.09.2012 року за №1548/21860 (далі Положення).

Частиною 1 статті 3 Закону №4452-VІ визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (абз.1 ч.1 ст.26 Закону №4452-VІ).

За правилами частин 1-3 статті 27 Закону №4452-VІ передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином вищевикладені норми законодавства забезпечують права і інтереси осіб щодо забезпечення гарантованого Законом №4452-VІ відшкодування коштів лише вкладників банку за їх вкладами.

Згідно з п.п.3 ч. 1 ст.2 Закону №4452-VІ вклад кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник фізична особа (крім фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.п.4 ч.1 ст.2 Закону №4452-VІ).

Відповідно до п.7 ч.4 Закону №4452-VІ,( чинної на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не відшкодовує кошти у разі розміщення на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілегії.

Відповідно до ч.2 ст.1058 Цивільного кодексу «договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором». У ч.1,2 ст. 633 ЦК України визначено, що «публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги».

Разом з тим умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними (ч.б ст.633 ЦК).

Пропозиція банку укласти договір на однакових для всіх умовах є публічною офертою, а сам договір є договором приєднання. Публічна оферта це адресована невизначеному колу осіб пропозиція, яка містить усі істотні умови договору, з якого вбачається воля оферента укласти договір на зазначених у пропозиції умовах з кожним, хто відгукнеться.

Якщо особа може скористатися спеціальною, публічною, розрахованою на необмежене коло осіб пропозицією банку, яка не змінюється під цю особу, то депозитний договір є таким, що укладений на звичайних умовах. Тому вклади, розміщені в рамках проведення банком спеціальних пропозицій (акції, бонуси), не можна віднести до таких, які розміщені на індивідуальних, більш вигідних умовах, якщо такі пропозиції були розраховані на широке необмежене коло осіб і будь-хто міг скористатися ними.

З наведених норм слідує, що умови договору банківського вкладу повинні бути однаковими для всіх вкладників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно, до осіб, які мають надані законом пільги, банк може застосувати більш сприятливі договірні умови, аніж доінших вкладників, і особа має усвідомлювати, що при наявності таких пільг, банком до неї застосовані саме такі (більш сприятливі) умови.

Вкладом, розміщеним на індивідуальній основі або на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, може вважатися тільки той вклад, який запропонований особі на підставі, зокрема, окремих документальних рішень уповноважених осіб банку, що, як правило, відображається в тексті договору.

Проте, як вбачається зі змісту додаткової угоди №1 від 24.10.2014р. зокрема п. 2. 10 зазначено, що підписанням цього договору Вкладник підтверджує своє розуміння та ознайомлення з тим, що у випадку встановлення розміру процентної ставки за вкладом на індивідуальних умовах або отримання інших фінансових привілеїв від Банку за цим Договором, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не здійснюється відшкодування коштів за Вкладом, гарантії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не поширюватимуться на відшкодування коштів за Вкладом, відповідно до цього Договору.

Проте, у п. 1.4 додаткової угоди №1 від 24.10.2014р, не зазначено, що саме процентна ставка на суму Вкладу що становить 25,0 процентів річних укладається на індивідуальних умовах. Крім того, в тексті додаткової угоди відсутні будь-які посилання на те , що дана додаткова угода укладена на підставі рішення уповноважених осіб банку щодо погодження індивідуальних умов для позивача.

Посилання відповідача на службову записку від 20.10.2014р., як на підтвердження погодження індивідуальних умов для ОСОБА_2, судом не беруться до уваги, оскільки службова записка подається на погодження лише після звернення позивача із заявою про встановлення розміру процентної ставки на індивідуальних умовах, проте доказів такого звернення ОСОБА_2 відповідачем не надано.

Враховуючи викладені обставини, відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження укладення позивачем додаткової угоди від 24 жовтня 2014 року №1 саме на індивідуальних умовах.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (надалі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За усталеною практикою Європейського Суду з прав людини процесуальні гарантії, визначені в статті 6 стосовно справедливості, публічності та негайності, втрачають сенс за відсутності захисту передумов для дотримання цих гарантій, а саме - доступу до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задоволити повністю.

2.Зобов'язати Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_4 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, м. Тернопіль, вул. Чехова, 10/1, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) № 001-19500-241014 від 24.10.2014р.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлено 24.11.2015р.

Головуючий суддя Ходачкевич Н.І.

копія вірна

Суддя Ходачкевич Н.І.