Справа № 810/1791/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1791/15 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі Рафальській І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчий комплекс «Юність» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчий комплекс «Юність» до Відділу Державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області про оскарження рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області про оскарження рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ТОВ ОК «Юність», звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, за наслідками розгляду Господарським судом Київської області справи за позовом ПАТ «Укргазбуд» до ТОВ ОК «Юність», ТОВ «Укрєвроуніверсал» і КП КОР «Ірпінське БТІ» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого володіння, виселення та вчинення дій, за зустрічним позовом ТОВ «Укрєвроуніверсал» до ПАТ «Укргазбуд» і ТОВ ОК «Юність», третя особа: КП КОР «Ірпінське БТІ». Про визнання добросовісним набувачем, (справа №13/082-10/12/11) прийнято ухвалу від 01 лютого 2012 року, якою затверджено Мирову угоду.

Згідно до п. п 2.2, 2.3, 2.4 Мирової угоди - ТОВ «Укрєвроуніверсал» і ТОВ ОК «Юність» відмовились від укладеного ними Договору купівлі-продажу оздоровчого комплексу за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Ворошилова, 27, від 20 квітня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального кругу Нельзіним М.С. за реєстровим номером 1585 ТОВ «Укрєвроуніверсал» передало ТОВ «ОК «Юність» вказаний майновий комплекс, про що складено Акт прийому - передачі нерухомого майна від 01 лютого 2012 року.

Проте, постановою головного державного виконавця ДВС Ірпінського МУЮ від 11 липня 2012 року накладено арешт та заборону відчуження на все майно ТОВ «Укрєвроуніверсал» та складено Акт опису й арешту майна від 12 вересня 2012 року, згідно якого накладено арешт на вказаний майновий комплекс.

16 квітня 2015 року ТОВ ОК «Юність» за вх. № 1702-03-20 звернулось до начальника ВДВС Ірпінського МУЮ із завою про звільнення з-під арешту даного майнового комплексу, додавши до заяви копію зазначеної ухвали Господарського суду Київської області від 01 лютого 2012 року та Акту прийму-передачі нерухомого майна від 01 лютого 2012 року.

Між тим, листом начальника ВДВС Ірпінського МУЮ № 1377 від 17 квітня 2015 року відмовлено у знятті арешту у зв'язку з тим, що не встановлено будь-яких порушень державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження з виконавчого документа та порядку накладення арешту на нерухоме майно, а саме - оздоровчий комплекс за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Ворошилова, 27.

Вважаючи накладення арешту на вказаний майновий комплекс протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів..

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 6 Закону - державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» - примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 25 Закону - державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявою голови Ворзельської селищної ради Київської області 11 липня 2012 року до відділу ДВС Ірпінського МУЮ на примусове виконання надійшов наказ № 25/027-12, виданий 26 червня 2012 року Господарським судом Київської області про стягнення з ТОВ «Укрєвроуніверсал» на користь Ворзельської селищної ради Київської області боргу в сумі 211 971, 12 грн.

Також, у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач просив накласти арешт на все майно боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 57 Закону - арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

На виконання вимог ч. 2 ст. 25, ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 34006439 та постанову про арешт майна боржника.

Так, з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запит вих. № 7/с від 24 липня 2012 року до КП КОР «Ірпінське БТІ», МРЕВ ДАІ та ОДПІ м. Ірпеня.

Згідно відповіді КП КОР «Ірпінське БТІ» № 915 від 12 вересня 2012 року за боржником - ТОВ «Укрєвроуніверсал» зареєстровано на праві власності нерухоме майно, а саме оздоровчий комплекс за адресою Київська область, смт. Ворзель, вул. Ворошилова, 27.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували існування станом на час виникнення спірних правовідносин обставин, що унеможливлювали відкриття вказаного виконавчого провадження, прийняття рішення про накладення арешту майна боржника та заборони його відчуження, зокрема, визначених ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Згідно до ст. 144 ГК України - майнові права та майнові обов'язки суб'єкта господарювання можуть виникати:

- з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать;

- з актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у випадках, передбачених законом;

- внаслідок створення та придбання майна з підстав, не заборонених законом;

- внаслідок заподіяння шкоди іншій особі, придбання або збереження майна за рахунок іншої особи без достатніх підстав;

- внаслідок порушення вимог закону при здійсненні господарської діяльності;

- з інших обставин, з якими закон пов'язує виникнення майнових прав та обов'язків суб'єктів господарювання.

Право на майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації цього майна або відповідних прав на нього, якщо інше не встановлено законом.

Право на майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації цього майна або відповідних прав на нього, якщо інше не встановлено законом.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01 липня 2004 року).

Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права, зокрема, право власності на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України - права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Таким чином, набуття права власності пов'язано з переданням майна, нотаріальним посвідченням договору, державною реєстрацією права на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, станом на час виникнення спірних правовідносин право власності на вказаний майновий комплекс згідно ухвали Господарського суду Київської області від 01 лютого 2012 року у встановленому законом порядку за позивачем зареєстровано не було.

Отже, оскаржувана постанова державного виконавця є такою, що винесена з дотриманням норм чинного законодавства.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Оздоровчий комплекс «Юність»- залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 24 листопада 2015 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.