Справа № 2а-17/11/0970
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2011-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2011 р. Справа № 2a-17/11/0970

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Шумея М.В.,

секретаря Третяк В.Р.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Івано-Франківську справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго»до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 22.07.2005 року,

в с т а н о в и в:

Відкрите акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго»звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 22.07.2005 року. Позовні вимоги мотивувало тим, що Державною податковою інспекцією в м. Івано-Франківську згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення необґрунтовано та безпідставно нараховано позивачу відрахування 15 відсотків чистого прибутку, які прирівнюються до дивідендів за результатами господарської діяльності за І квартал 2004 року в розмірі 109 575,00 грн. та штрафні санкції в сумі 54 788,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що Відкрите акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго»здійснювало розподіл прибутку підприємства та відповідно перерахувало суми дивідендів уповноваженому державному органу з одержання дивідендів на частку держави у відповідності до вимог п.д ч.5 ст.41 ЗУ «Про господарські товариства»в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та п.7.2, 7.3 Статуту Відкритого акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», затвердженого загальними зборами акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго»від 25.09.1998 року (протокол № 1) зі змінами та доповненнями, внесеними загальними зборами акціонерів від 10.12.2001 року (протокол № 5), тобто на підставі рішення загальних зборів акціонерів. Зазначив, що у 2004 році загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго»не скликалися. А тому вимоги ст.72 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік»від 27.11.2003 року № 1344-ІV та Порядку і нормативу відрахування до загального фонду Державного бюджету України частини прибутку (доходу) господарськими організаціями за результатами фінансово-господарської діяльності у 2003 році та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2004 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 405 від 30.03.2004 року, щодо сплати до загального фонду Державного бюджету України частину чистого прибутку відповідно до розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутних фондах на позивача не поширювалися. Однак, відповідачем протиправно визначено податковим зобовязанням 15 відсотків чистого прибутку, які прирівнюються до дивідендів за результатами щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2004 році і, як наслідок, донараховано позивачу «податок на дивіденди»за І квартал 2004 року в розмірі 109 575,00 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 54 788,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № /0 від 22.07.2005 року. Вважає такі дії відповідача протиправними, а тому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що оскільки частка державного майна в статутному фонді позивача складає 25,20%, то на Відкрите акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго»поширювалися вимоги ст.72 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік». А тому відповідачем правомірно, у відповідності до вимог ст.72 цього Закону, згаданого Порядку та п.7.8 ст.7 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств»в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, донараховано позивачу відрахування 15 відсотків чистого прибутку, які прирівнюються до дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності за І квартал 2004 в розмірі 109 575,00 грн. При цьому зазначила, що відповідачем, у звязку з донарахуванням основної суми платежу, на виконання вимог п.п.17.1.3 п.17.1 ст.7 ЗУ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, нараховано позивачу також штрафні санкції. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, просила в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши наявні та подані докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що з 15.04.2005 року по 31.05.2005 року працівниками Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську на виконання плану перевірки та на підставі направлення № 0000124 від 14.04.2005 року проведено комплексну планову документальну перевірку фінансово-господарської діяльності з врахуванням вимог ст.11-1 ЗУ «Про державну податкову службу в Україні»з питань дотримання Відкритим акціонерним товариством «Прикарпаттяобленерго» вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року, по податку на додану вартість за період з 01.04.2004 року по 31.12.2004 року.

За результатами перевірки складено акт за № 416/23-6/00131564 від 06.06.2005 року, в якому зафіксовано порушення п.п.7.8.1 п.7.8 ст.7 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств»в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на суму дивідендів (частина прибутку) і донараховано «податок на дивіденди»в сумі 1 672 950,00 грн., в тому числі за І квартал 2004 року 109 575,00 грн., ІІ квартал 2004 року 1 563 375,00 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки та відповідно до п.п.7.8.1 п.7.8 ст.7 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств», в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, п.17.1.3 ст.17 ЗУ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення за № /0 від 22.07.2005 року, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем в розмірі 164 363,00 грн., з яких 109 575,00 грн. основний платіж та 54 788,00 грн. - штрафні санкції.

Щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу донараховано податкове зобовязання, зокрема, «податок на дивіденди»внаслідок не виконання вимог ст.72 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік».

У відповідності до вимог ст.72 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік»від 27.11.2003 року № 1344-ІV господарські організації: акціонерні, холдингові, лізінгові компанії та інші субєкти господарювання, в статутному фонді яких державі належать частки (акції, паї) сплачують за результатами фінансово-господарської діяльності 2003 року та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2004 році до загального фонду Державного бюджету України частину чистого прибутку відповідно до розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутних фондах. Норматив і порядок відрахування частини прибутку (доходу), визначеної цією статтею, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається, що в статутному фонді Відкритого акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» частка (акції, паї), яка належить державі становить 25,02 %.

Дана обставина не заперечується представниками сторін, а тому у відповідності до вимог ч.3 ст.72 КАС України доказування не потребує.

Згідно п.2 Порядку і нормативу відрахування до загального фонду Державного бюджету України частини прибутку (доходу) господарськими організаціями за результатами фінансово-господарської діяльності у 2003 році та щоквартальної фінансово-господарської діяльності у 2004 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 405 від 30.03.2004 року, та прийнятого на виконання ст.72 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік»відрахування частини прибутку (доходу) провадяться державними, у тому числі казенними підприємствами та їх об'єднаннями у розмірі 15 відсотків чистого прибутку (доходу), що залишається в їх розпорядженні, розрахованого згідно з правилами бухгалтерського обліку, а також господарськими товариствами та іншими субєктами господарювання, у статутному фонді яких державі належать частки (акції, паї), - у розмірі 15 відсотків чистого прибутку, розрахованого згідно з правилами бухгалтерського обліку, відповідно до розміру цих часток (акцій, паїв).

Пунктом 3 даного Порядку визначена відповідно до цих Правил і нормативу частина прибутку (доходу) сплачується у строки, які встановлені для сплати податку на прибуток підприємств, і зараховується на відповідні рахунки з обліку надходжень до загально фонду Державного бюджету.

Однак, дотримання при сплаті даних відрахувань строків, встановлених для сплати податку на прибуток, не наділяє такий платіж статусу податку, збору (обовязкового платежу), які встановлюються виключно законами про оподаткування.

З цього приводу суд також зазначає, що статтею 14 ЗУ «Про систему оподаткування»в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, встановлено вичерпний перелік податків та зборів (обовязкових платежів), серед яких не зазначено такий вид податку чи збору (обовязкового платежу) як відрахування 15 відсотків чистого прибутку, розрахованого згідно з правилами бухгалтерського обліку відповідно до розміру державної частки у статутному фонді товариства.

Згідно п.1.9 ст.1 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств»в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, дивіденд - платіж, який здійснюється юридичною особою - емітентом корпоративних прав чи інвестиційних сертифікатів на користь власника таких корпоративних прав (інвестиційних сертифікатів) у зв'язку з розподілом частини прибутку такого емітента, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

До дивідендів прирівнюється також платіж, який здійснюється державним некорпоратизованим, казенним чи комунальним підприємством на користь відповідно держави або органу місцевого самоврядування у зв'язку з розподілом частини прибутку такого підприємства, платіж, який виплачується власнику сертифіката фонду операцій з нерухомістю в результаті розподілу доходу фонду операцій з нерухомістю. При цьому наявність чи відсутність прибутку, розрахованого згідно з правилами податкового обліку, не може впливати на прийняття чи неприйняття рішення щодо нарахування дивідендів

У відповідності до п.п.7.8.1 п.7.8 ст.7 цього Закону у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, провадить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав пропорційно частці його в статутному фонді підприємства - емітента таких корпоративних прав незалежно від того, чи була діяльність такого підприємства-емітента прибутковою протягом звітного періоду при наявності інших власних джерел для виплати дивідендів, а також від того, чи є наявним прибуток, розрахований за правилами податкового обліку, чи ні.

Згідно ч.1, п.д ч.5 ст.41 ЗУ «Про господарські товариства»в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, вищим органом акціонерного товариства є загальні збори товариства. До компетенції загальних зборів належить затвердження річних результатів діяльності акціонерного товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів), визначення порядку покриття збитків.

На виконання п.д ч.5 ст.41 цього Закону пунктом 7.2 Статуту Відкритого акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», затвердженого загальними зборами акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго»від 25.09.1998 року (протокол № 1) зі змінами та доповненнями, внесеними загальними зборами акціонерів від 10.12.2001 року (протокол № 5) передбачено, що порядок розподілу чистого прибутку визначається загальними зборами акціонерів відповідно до Статуту та чинного законодавства України. При цьому згідно п.п.7.3.1 п.7.3 даного Статуту чистий прибуток може розподілятись на виплату дивідендів акціонерам АТ.

В судовому засіданні встановлено та з листа Відкритого акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго»за № 050/5748 від 10.10.2005 року вбачається, що у 2004 році загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго»не скликалися, а відповідно позивачем і не було прийнято рішення про виплату дивідендів.

За таких обставин, оскільки порядок розподілу чистого прибутку визначається загальними зборами акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», суд приходить до висновку, про те, що на позивача також не поширювалися вимоги ст.72 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік»від 27.11.2003 року № 1344-ІV щодо сплати до загального фонду Державного бюджету частини чистого прибутку відповідно до розміру державної частки (акцій, паїв) у їх статутних фондах.

З абзацу 1 преамбули ЗУ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, вбачається, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Як уже було встановлено судом, виплати 15 відсотків чистого прибутку, які прирівнюються до дивідендів та які, на думку відповідача, Відкрите акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго»зобовязане було здійснювати відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік», не належать до виплат (дивідендів), які законом віднесені до загальнодержавних податків, встановлених ЗУ «Про систему оподаткування»в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, і на які поширюються вимоги ЗУ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

За таких обставин, відповідачем протиправно визначено вказані платежі податковим зобовязанням та відповідно донараховано позивачу «податок на дивіденди»за І квартал 2004 року в розмірі 109 575,00 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № /0 від 22.07.2005 року.

При цьому суд також зазначає, що у звязку з не виконанням Відкритим акціонерним товариством «Прикарпаттяобленерго»вимог ст.72 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік», до позивача не могли бути застосовані штрафні санкції згідно ЗУ «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, оскільки цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування.

Таким чином, винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення за № /0 від 22.07.2005 року, яким Відкритому акціонерному товариству «Прикарпаттяобленерго»донараховано «податок на дивіденди»за І квартал 2004 року в розмірі 109 575,00 грн. та нараховано штрафні санкції в розмірі 54 788,00 грн. є протиправним.

З огляду на викладене позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.11, 71, ч.2 ст.72, ст.86, ч.3 ст.160, ст.162, ч.5 ст.227 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 22.07.2005 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова в повному обсязі складена 31.01.2011 року.

Суддя Шумей М.В.