Справа № 808/8136/14
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року 12:00Справа № 808/8136/14 Провадження №ДО/808/1061/14 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод»

до Мангуської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області

про скасування вимоги про сплату боргу №Ю-1 від 03.10.2014,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернулося Приватне акціонерне товариство «Азовський машинобудівний завод» (далі позивач, ПрАТ «АМЗ») із позовною заявою до Мангуської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (далі відповідач) про скасування вимоги №Ю-1 від 03.10.2014 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску.

Ухвалою суду від 12.12.2014 відкрито провадження у справі №808/8136/14 (провадження №ДО/808/1061/14), закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.

Представник позивача у судове засідання не зявився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позов підтримує у повному обсязі. Згідно з позовною заявою, позивач не згоден із сумою боргу, яку вказано у вимозі. У вимозі визначено, що станом на 30.09.2014 заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску становить 641 558 грн. 47 коп. проте, заборгованість позивача станом на 30.09.2014 зі сплати єдиного внеску становить 641 188 грн. 75 коп. Тобто, сума боргу у розмірі 369 грн. 72 коп. у позивача відсутня, а отже спірна вимога є протиправною та підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі та заперечення на позов, згідно з якими позовні вимоги не визнає у повному обсязі. У запереченнях на позов зазначає, що за період з 30.09.2013 по 30.09.2014 ПрАТ «АМЗ» нараховано 901 775 грн. 76 коп. За цей період позивачем сплачено 525 585 грн. 29 коп. (що підтверджується КОР ПрАТ «АМЗ»). Враховуючи сальдо, (передане УПФУ в Першотравневому районі у розмірі 265 368 грн.), нарахування за період з 30.09.2013 по 30.09.2014 (у сумі 901 775 грн. 76 коп.) та сплату ПрАТ «АМЗ» за період з 30.09.2013 по 30.09.2014 (у сумі 525 585 грн. 29 коп.) сума недоїмки позивача на 30.09.2014 становить 641 558 грн. 47 коп. Ураховуючи вищевикладене, вважає, що вимога № Ю-1 від 03.10.2014 про сплату суми недоїмки ПрАТ «АМЗ» у розмірі 641 558 грн. 47 коп., винесена з урахуванням вимог діючого законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч.1 ст.41 КАС України, у звязку із неявкою сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заперечення відповідача, дослідивши подані сторонами письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю, на підставі наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «Азовський машинобудівний завод» () зареєстроване 24.12.2004 Першотравневою районною державною адміністрацією у Донецькій області як юридична особа, перебуває на обліку в Мангуській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області та є платником податків і зборів, передбачених чинним законодавством України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 (далі Закон України №2464-VI).

Разом з цим, процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України №2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена «Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», затвердженою Наказом Міністерства доходів і зборів України №455 від 09.09.2013, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за №1622/24154 (далі Інструкція №455).

Пунктом 6 ч.1 ст.1 Закону України №2464-VI визначено, що недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону України №2464-VI платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України №2464-VI, єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Як зазначено у ч.4 ст.8 Закону України №2464-VI, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Частинами 2, 3 ст.9 Закону України №2464-VI встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.7 ст.9 Закону України №2464-VI єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Згідно з ч.8 ст.9 Закону України №2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

У ч.4 ст.25 Закону України №2464-VI зазначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до п.6.3 Інструкції №455, органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів у повідомленнях-розрахунках, де визначено суми єдиного внеску, які підлягають доплаті; якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

03 жовтня 2014 року Мангуською ОДПІ винесена вимога №Ю-1 про сплату боргу (недоїмки), в якій відповідач вимагав від ПрАТ «АМЗ» сплатити борг (недоїмку) з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що утворився станом на 30.09.2014, у сумі 641 558 грн. 47 коп., з яких 641 558 грн. 47 коп. недоїмка, 00 грн. 00 коп. штрафи, 00 грн. 00 коп. пеня. Дана вимога сформована на підставі ОСОБА_1 особового рахунку платника (далі КОР).

У своїх запереченнях на позов відповідач зазначив, що сума заборгованості, зазначена відповідачем у вимозі, складається з сум єдиного внеску не сплаченого позивачем за період з 21.10.2013 20.12.2013 та з 20.01.2014 по 22.09.2014, з урахуванням часткової сплати у розмірі 525 585 грн. 29 коп., а також суми заборгованості у розмірі 265 368 грн. (сальдо, передане від УПФУ в Першотравневому районі), яка обліковувалась за позивачем станом на 30.09.2013 на початок адміністрування єдиного внеску органами Міністерства доходів і зборів України.

Позивач, у свою чергу надав суду Розрахунок, з якого вбачається, що заборгованість по єдиному внеску станом на 30.09.2014 становить 641 188 грн. 75 коп., що на 369 грн. 72 коп. менше ніж зазначено у Вимозі №Ю-1 від 03.10.2014 (а.с.9-13).

Згідно з п.6.4 Інструкції №455 вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Відповідно до п.11 Розділу ІІ «Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів», затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України №765 від 05.12.2013, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №217/24994, форми інтегрованих карток платника мають лицьовий та зворотний боки. Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобовязань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати. На лицьовому боці інтегрованої картки відображається додаткова інформація щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та передоплатою.

Судом досліджена надана відповідачем ОСОБА_1 особового рахунку, інтегрована картка ПрАТ «АМК», з якої вбачається, що станом на 31.09.2014 позивач має заборгованість по єдиному внеску у загальній сумі 728 652 грн. 20 коп., з яких 682253,42 грн. недоїмка, та 46371,78 грн. пеня.

Отже, у даному випадку сума заборгованості ПрАТ «АМЗ» зі сплати єдиного внеску, зазначена відповідачем у вимозі №Ю-1 від 03.10.2014 станом на 30.09.2014, не співпадає з сумою заборгованості, яка обліковується за позивачем станом на 30.09.2014 згідно його ОСОБА_1 особового рахунку, інтегрованої картки.

Відповідачем у запереченнях зазначено, що сума заборгованості має розбіжність з даними картки особового рахунку позивача з наступних підстав.

Станом на 30.09.2014 згідно картки особового рахунку, за ПрАТ «АМЗ» рахується заборгованість у сумі 728 625 грн. 20 коп. (682 253 грн. 42 коп. - основного платежу та штрафної санкції за несвоєчасну сплату; 46 371 грн. 78 коп. - пеня за несвоєчасну сплату).

24.05.2014 ПрАТ «АМЗ» згідно рішення № від 09.04.2014 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, була нарахована сума 50 567 грн. 12 коп. (штрафна санкція - 26 536 грн. 81 коп.; пеня - 24 030 грн. 31 коп.).

08.05.2014 засобами поштового зв'язку ПрАТ «АМЗ» отримано зазначене рішення та оскаржено до Донецького окружного адміністративного суду, про що повідомив Мангуську ОДПІ відповідним повідомленням від 16.05.2014 №61-196. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.06.2014 було відкрито провадження у справі № 805/6503/14 та на теперішній час справа не вирішена по суті.

Також, 16.08.2014 згідно рішення № від 27.06.2014 про застосувань штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, була нарахована сума 36 499 грн. 61 коп. (штрафна санкція - 14 158 грн. 14 коп.; пеня 22 341 грн. 47 коп.). Згідно повідомлення ПрАТ «АМЗ» № 61-326 від 14.08.2014 рішення № оскаржено до Донецького окружного адміністративного суду.

Відповідач зазначив, що рішення, які оскаржуються, повинні бути винесені на позабалансовий рахунок, та не відображатися в КОР платника, але у зв'язку з не доопрацюванням програмного забезпечення ІС «Податковий блок», в якому ведеться адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування, після занесення відповідного запису про оскарження, сума штрафної санкції та пені за зазначеними рішеннями, що оскаржують ся, позивачем не була винесена на позабалансовий рахунок, а отже відображається у картці особового рахунку позивача, як сума основного боргу, що не відповідає дійсності.

Виходячи з вищевикладеного, сума у розмірі 87 066 грн. 73 коп. не була включена до суми боргу, зазначеній у вимозі.

На ці пояснення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки відповідно до частини 4 статті 25 Закону України «Про збір і облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, така вимога повинна бути чіткою, конкретною, однозначно зрозумілою, такою, що не допускає різноманітне тлумачення та невизначеність відносно порядку і способу виконання.

В вимозі Ю-1 від 03.10.2014 про сплату заборгованості з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в сумі 641 558,47 міститься відмітка про заборгованість станом на 30.09.2014. В такому випадку є логічними заперечення позивача про невизначеність, за який звітний період податкова інспекція вимагає сплатити спірну суму.

Як було зазначено, відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про збір і облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

В порушення цієї норми, податкова інспекція визначила суму грошового зобовязання без визначення конкретного календарного місяця, за який нарахований єдиний внесок і не сплачений позивачем у граничний строк, та без складання обовязкового в такому випадку акту перевірки правильності нарахування і сплати єдиного внеску.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами підприємства про невизначеність періоду сплати єдиного внеску та необгрунтованість суми вимоги. Позивач стверджує що сума недоїмки не відповідає дійсності. За таких обставин проведення перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску було обовязковим.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1 від 03.10.2014 на суму 641 558 грн. 47 коп., винесена Мангуською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області відносно Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» ,є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно із ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 161-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-1 від 03.10.2014 на суму 641 558 грн. 47 коп., винесену Мангуською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Донецькій області відносно Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мангуської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (вул.Леніна, буд.73, смт.Мангуш, Першотравневий район, Донецька область, 87400, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Азовський машинобудівний завод» (АДРЕСА_1, 87400, ) збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко