Справа № 754/15057/15-а
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-ар/754/40/15
У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Маковецькій О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Деснянського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2009 року в адміністративній справі №2а-1424/2009 за позовом ОСОБА_1 до Служби Безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання неправомірними дій посадових осіб та зобов'язання провести перерахування пенсійного забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз'яснення постанови Деснянського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2009 року в адміністративній справі №2а-1424/2009 за позовом ОСОБА_1 до Служби Безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання неправомірними дій посадових осіб та зобов'язання провести перерахування пенсійного забезпечення, не змінюючи її змісту.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав, просив суд її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомляли.

Згідно ч.1 ст. 170 КАС України суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про роз'яснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе розглядати дану заяву без участі осіб, які не з'явились, оскільки вони повідомлялись належним чином про час та місце судового засідання та їхня неявка не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Вивчивши подані матеріали суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2009 року позов ОСОБА_1 до Служби Безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання неправомірними дій посадових осіб та зобов'язання провести перерахування пенсійного забезпечення було задоволено частково.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2014 року постанову Деснянського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2009 року залишено без змін.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.02.2015 року виправлено описку в тексті резолютивної частини постанови Деснянського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Служби Безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання неправомірними дій посадових осіб та зобов'язання провести перерахування пенсійного забезпечення та ухвали суду від 09 листопада 2009 року, та викладено в наступній редакції: «Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Зобов"язати Службу Безпеки України провести перерахування ОСОБА_1 пенсійного забезпечення з 1 січня 2007 року з урахуванням: збільшеного на 50 відсотків посадового окладу згідно наказу Голови служби Безпеки України від 13.12.2003 року № 574/ДСК; надбавки в розмірі 30 відсотків від посадового окладу за інформаційно - аналітичну роботу в Слідчому управлінні СБУ відповідно до наказу Голови Служби Безпеки України від 06.03.2006 року № 156/ДСК. Зобов"язати Службу Безпеки України провести перерахування ОСОБА_1 грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01 січня 2008 року з урахуванням: збільшення надбавки до 100 відсотків за безпосереднє виконання важливих завдань згідно Постанови КМ України від 07.11.2007 року; збільшеної надбавки до 50 відсотків за інформаційно - аналітичне забезпечення органів державної влади згідно Постанови КМ України від 07.11.2007 року № 1294; 33,3 відсотків премії у межах фонду преміювання Служби Безпеки України, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294. Зобов'язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в місті Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсійне забезпечення з 01.01.2007 року з урахуванням: збільшеного на 50 відсотків посадового окладу згідно наказу Голови служби Безпеки України від 13.12.2003 року № 574/ДСК; надбавки в розмірі 30 відсотків від посадового окладу за інформаційно - аналітичну роботу в Слідчому управлінні СБУ відповідно до наказу Голови Служби Безпеки України від 06.03.2006 року № 156/ДС. Зобов'язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в місті Києві перерахувати ОСОБА_1 пенсійне забезпечення з 01.01.2008 року з урахуванням: збільшеного на 5 відсотків розміру пенсії за вислугу років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (2 категорії): збільшення надбавки до 100 відсотків за безпосереднє виконання важливих завдань згідно Постанови КМ України від 07.11.2007 року; збільшеної надбавки до 50 відсотків за інформаційно - аналітичне забезпечення органів державної влади згідно Постанови КМ України від 07.11.2007 року № 1294; 33,3 відсотків премії у межах фонду преміювання Служби Безпеки України, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294. В задоволенні інших вимог відмовити.»

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КАС України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява не може бути задоволена, оскільки судове рішення - постанова від 05 жовтня 2009 року в адміністративній справі №2а-1424/2009 за позовом ОСОБА_1 до Служби Безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання неправомірними дій посадових осіб та зобов'язання провести перерахування пенсійного забезпечення є однозначним та не допускає подвійного трактування, а подана суду заява (подання) є вимогою про роз'яснення порядку виконання даного рішення.

Разом з тим, відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Зазначена норма Конституції України містяться і в процесуальному законодавстві України. Так, статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як вбачається із наведених норм, судове рішення допускається до виконання лише після набрання ним законної сили, тобто після апеляційного розгляду справи або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Примусове виконання рішень покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Державна виконавча служба має свої територіальні підрозділи, що утворені при районних, районних в містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управліннях юстиції.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу". Порядок примусового виконання судових рішень регламентований спеціальним законом - Законом України "Про виконавче провадження".

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду (статті 82, 83 Закону України "Про виконавче провадження").

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку (стаття 82 Закону України "Про виконавче провадження").

У випадку оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби в судовому порядку, цей спір вповноважений вирішити виключно той суд, який видав виконавчий документ (стаття 181 КАС України).

Якщо вищевказаним судом є адміністративний суд (окружний адміністративний суд чи місцевий загальний суд як адміністративний суд), до суду має подаватись позовна заява про порушення рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби Ваших прав, свобод та інтересів. Таку позовну заяву вправі подати учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій. Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Така справа вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі (стаття 181 КАС України).

Окремо необхідно зазначити, що за умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили, або перешкоджання його виконанню передбачена кримінальна відповідальність (стаття 382 Кримінального кодексу України).

Зважаючи на викладене, керуючись ст. 170 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити заявнику в роз'ясненні постанови постанови Деснянського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2009 року в адміністративній справі №2а-1424/2009 за позовом ОСОБА_1 до Служби Безпеки України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання неправомірними дій посадових осіб та зобов'язання провести перерахування пенсійного забезпечення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: