Справа № 821/2055/15-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/2055/15-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Скадовської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (Каланчацьке відділення) на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Каланчацький комбінат хлібопродуктів» до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (Каланчацьке відділення) про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Каланчацький комбінат хлібопродуктів» (далі - ПАТ «Каланчацький КХП») звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - Скадовська ОДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення від 18 червня 2015 року №, яким підприємству збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість на 10 600,50 грн., у тому числі за основним платежем на 7 067,00 грн. та за штрафними санкціями на 3 533,50 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки податкового органу про безтоварність господарських операцій позивача побудовані на припущеннях та без відповідної доказової бази.

Так, на думку позивача, він надав належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують факт виконання укладеного договору та відповідно правомірність формування ним податкового кредиту.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2015 року № .

В апеляційній скарзі Скадовська ОДПІ ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з тим, що судом не повністю досліджено всі обставини у справі, що призвело до неправильного вирішення справи та просить прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.197 КАС України, у зв'язку з неявкою сторін, належним чином сповіщених про день, час та місце розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01 квітня 2014 року між ПАТ «Каланчацький КХП» (Замовник) та ПП «САКР» (Перевізник) було укладено договір перевезення вантажів та експедиційні послуги за № 37 (а.с.16-17).

Про факт виконання умов даного договору свідчать, складені належним чином, наступні первинні документи, які були наявні під час проведення перевірки:

- акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.18-25);

- податкові накладні (а.с.26-33);

- товарно-транспортні накладні (34-43);

- банківські виписки щодо оплати за надані послуги (а.с.44-51).

У лютому 2015 року працівниками Скадовської ОДПІ, на підставі пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.1, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ПАТ «Каланчацький КХП» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині повноти декларування ПДВ по взаємовідносинам з платником податків ПП «САКР», подальшого використання, реалізації придбаних товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) та відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності за період з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, за результатами якої складено акт № 117/22/00952344 від 03 червня 2015 року (а.с.11-15).

У висновках даного акту встановлено порушення позивачем п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України за період з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2014 року, що виразилося у неправомірному включенню до складу податкового кредиту суми ПДВ у розмірі 7 067,00 грн. за операціями придбання транспортно-експедиційних послуг у постачальника ПП «САКР», які фактично не відбувались.

Стверджуючи про вказані обставини, податковий орган виходив із того, що ПП «САКР» мав господарські відносини з ТОВ «Інтекс-К», який фактично не був перевірений контролюючим органом, оскільки відсутній за юридичною адресою, а його господарська діяльність вивчалась за даними податкової звітності.

Контролюючий орган на підставі своїх висновків про порушення позивачем норм податкового законодавства, 18 червня 2015 року прийняв податкове повідомлення-рішення № , яким збільшив позивачу суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» на загальну суму 10 600,50 грн., у тому числі за основним платежем на 7 067,00 грн. та за штрафними санкціями на 3 533,50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги та відповідно скасовуючи спірне податкове повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив із того, що між позивачем та його контрагентом відбулась реальна господарська операція, на підтвердження чого надано первинну документацію податкового та бухгалтерського обліку, яка була досліджена податковим органом під час проведення перевірки, її невідповідність або відсутність в акті перевірки не зафіксовані.

Також суд зазначив, що відповідачем не доведено причинного зв'язку між операціями ТОВ «Інтекс-К» з ПП «САКР» та останнього з позивачем.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції, аналізуючи правомірність прийняття податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення, виходив з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Питання, які пов'язані з формуванням позивачем податкового кредиту та податку на додану вартість, врегульовано ст.198 Податкового кодексу України в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).

Підпунктом «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6 даної статті, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що за змістом наведених правових норм, право на формування податкового кредиту для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість, виникає у разі фактичного здійснення та підтвердження належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Скадовська ОДПІ під час складання акта не зазначила жодних невідповідностей або оформлення з порушенням вимог ПК України первинних документів, але при цьому посилається на те, що надані до перевірки позивачем первинні бухгалтерські та податкові документи не підтверджують факт придбання та використання у господарській діяльності транспортно-експедиційних послуг з урахуванням результатів перевірки контрагента ПП «САКР».

Так, в ході відпрацювання схеми руху ПДВ встановлено, що контрагентом по якому сформований податковий кредит ПП «САКР» по ланцюгу постачання послуг у жовтні 2014 року є ТОВ «Інтекс-К, яке перебуває на обліку в ДПІ в Артемівському районі м. Луганська ГУ Міндоходів у Луганській області.

На запит відповідача від вказаного податкового органу отримано податкову інформацію, яка стосується неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ «Інтекс-К» по взаємовідносинах з ПП «САКР» за жовтень 2014 року. Зустрічна звірка ТОВ «Інтекс-К» не проведена у зв'язку з тим, що останній має «стан 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням.

Крім цього, представник відповідача посилається на те, що в ході аналізу податкової звітності, поданої ТОВ «Інтекс-К» до податкового органу, встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Таким чином, на думку представника Скадовської ОДПІ, оскільки контрагент позивача ПП «САКР» мав господарські відносини з ТОВ «Інтекс-К», яке, в свою чергу, проводило діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам, ПАТ «Каланчацький КХП» безпідставно сформував податковий кредит з податку на додану вартість у жовтні 2014 року.

Аналізуючи дані доводи апеляції в системному зв'язку з нормами ПК України, колегія суддів виходить з наступного.

По-перше, ТОВ «Інтекс-К» фактично податковими органами перевірений не був, оскільки як вказано відповідачем він відсутній за юридичною адресою, його господарська діяльність вивчалась лише за даними податкової звітності, що унеможливлює встановлення факту наявності трудових ресурсів, транспортних засобів, що необхідно для здійснення господарської операції.

По-друге, відповідач не пояснив, чому відпрацьовуючи схеми руху ПДВ він знайшов причинний зв'язок між операціями, які відбувалися між ТОВ «Інтекс-К» із ПП «САКР» та між операціями, які відбувалися між ПП «САКР» та ПАТ «Каланчацький КХП».

ПАТ «Каланчацький КХП» мало господарські відносини з ПП «САКР», яке належним чином зареєстровано, стоїть на обліку в податкових органах та має статус платника ПДВ.

В апеляційній скарзі міститься посилання на те, що у контрагента позивача ПП «САКР» відсутні основні засоби (в тому числі й автотранспорт), провести перевірку даного підприємства також неможливо, оскільки обсяг доходу підприємства за 2014 рік менший ніж 20 млн. грн., такі дані отримані з відповіді Чугуївської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області у травні 2015 року.

Дійсно, у зв'язку зі змінами в податковому законодавстві щодо податку на прибуток коригувати свій фінансовий результат щорічно зобов'язані лише ті платники податків, у яких річний дохід (за виключенням непрямих податків) за останній звітний період перевищує 20 млн. грн.

Проте, не проведення перевірки ПП «САКР» не дає право податковому органу робити висновок про відсутність у даного підприємства можливості здійснювати господарську діяльність, в тому числі з надання послуг перевезення вантажів та експедиційних послуг.

Апеляційна скарга контролюючого органу практично побудована на виявлених порушеннях податкового законодавства з боку ТОВ «Інтекс-К», з яким у позивача не було господарських операцій.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновки, що ПАТ «Каланчацький КХП» підтвердив належними доказами факт придбання послуг від ПП «САКР», а тому податкове повідомлення рішення від 18 червня 2015 року № не може бути визнано законним та підлягає скасуванню.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваного судового рішення слід зазначити, що судове рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга позбавлена правового забезпечення відповідними правовими нормами, які відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни чи скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Скадовської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (Каланчацьке відділення) - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Каланчацький комбінат хлібопродуктів» до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (Каланчацьке відділення) про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова