Справа № 638/14209/15-а
Суддя: Дюкарєва С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 р.Справа № 638/14209/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Дюкарєвої С.В.

Суддів: Перцової Т.С. , Спаскіна О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.10.2015р. по справі № 638/14209/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо припинення виплат щомісячних надбавок до пенсії: за службу в Збройних силах України в розмірі 100% від грошового забезпечення, за безперервну службу в розмірі 90% грошового забезпечення та надбавки за особливі умови служби та особливий характер служби в розмірі 50% грошового забезпечення, зафіксованих в рішенні Ленінського районного суду міста Луганська № 2-2001/05 від 5 січня 2005 року;

- зобов'язати відповідача включити з 27 лютого 2015 року до структури та розрахунку пенсії ОСОБА_1 щомісячні надбавки: за службу в Збройних силах України в розмірі 100% від грошового забезпечення, за безперервну службу в розмірі 90% грошового забезпечення та надбавки за особливі умови служби та особливий характер служби в розмірі 50% грошового забезпечення;

- зобов'язати відповідача здійснити виплату на користь ОСОБА_1 заборгованість суми недоплаченої пенсії, яка виникла з 27 лютого 2015 року з урахуванням раніше виплачених сум пенсії, і в подальшому проводити розрахунки та виплату пенсії враховуючи рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 5 січня 2005 року № 2-2001/05.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 вересня 2015 року було відкрито скорочене провадження по цій справі.

За результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови, норм матеріального та процесуального права, позивач просить постанову Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 вересня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зокрема, посилається на порушення судом першої інстанції приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, Указу Президента України від 23.02.2002 р. № 173/2002 «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», Указу Президента України № 389/2003 від 05.05.2003 р. «Про надбавки військовослужбовцям Збройних сил України, міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу», постанови Кабінету Міністрів України № 829 від 22.05.2000 «Про грошове забезпечення військовослужбовців», постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», ст.ст. 72, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України, апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом 3-ої групи внаслідок захворювання, отриманого внаслідок Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 20.05.2013 року отримує пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с. 5, 6).

Рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від 05.01.2005 року зобов'язано Луганський обласний військовий комісаріат провести позивачу перерахунок раніше призначеної пенсії, а саме з урахуванням щомісячної премії 33,3 %, як невід'ємної частини грошового забезпечення - з 19.11.2002 року, враховуючи відповідний відсоток надбавки за особливі умови служби та 50% надбавки за особливий характер служби; з урахуванням надбавки в розмірі 100 % грошового забезпечення відповідної заявнику категорії військовослужбовців з 01.01.2003 року; з урахуванням надбавки за безперервну службу в розмірі 90 % грошового забезпечення - з 01.05.2003 року на момент ухвалення зазначеного рішення та в подальшому виплачувати ОСОБА_1 пенсію, з урахуванням перерахунку у підвищеному розмірі щомісяця з 01.01.2005 року. Вказаним рішенням суду Луганський обласний військовий комісаріат зобов'язано провести виплати сум пенсії не отриманих своєчасно з вини його посадових осіб ОСОБА_1 за період з 19.11.2002 року по 31.12.2004 року.

20 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив: включити до структури та розрахунку його пенсії щомісячні надбавки: за службу в Збройних силах України в розмірі 100 % від грошового забезпечення, за безперервну службу в розмірі 90 % грошового забезпечення, 50 % надбавки за особливий характер служби починаючи з 27.02.2014 року, зафіксованих в рішенні Ленінського районного суду м. Луганська № 2-2001/05 від 05 січня 2005 року; виплатити заборгованість, яка виникла з 20.01.2015 року, і в подальшому проводити розрахунок і виплату пенсії враховуючи рішення Ленінського районного суду м. Луганська № 2-2001/05 від 05 січня 2005 року (а.с. 11).

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24 липня 2015 року № 1138/с-14 в задоволенні заяви позивачу відмовлено та роз'яснено, що перерахунок його пенсії з 01.01.2008 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294, здійснено на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Харківським обласним військовим комісаріатом (а.с. 12).

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищена) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

01 січня 2008 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі по тексту - постанова № 1294), якою змінено структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу. Зокрема, збільшено розмір посадових окладів для відповідних категорій військовослужбовців, а також передбачено встановлення інших додаткових видів грошового забезпечення.

У зв'язку з упорядкуванням грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Президент України Указом № 1234/2007 визнав такими, що втратили чинність деякі укази Президента України, в тому числі укази №№ 926/96, 173/2002 та 370/2003, надбавки та доплати згідно з якими були включені до грошового забезпечення позивача при обчисленні та призначенні пенсії.

При цьому пунктом 8 постанови № 1294 Уряд передбачив, що у разі зменшення у зв'язку з прийняттям цієї постанови розміру грошового забезпечення (без премії) окремих військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу на період їх служби на займаній посаді та у військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, яким передбачено збереження умов грошового забезпечення за попередньою посадою, установлюється щомісячна доплата, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення (без премії), встановленим до набрання чинності цією постановою, і грошовим забезпеченням, установленим за новими умовами.

Таким чином, моментом виникнення права на перерахунок пенсії у позивача було набрання чинності 01 січня 2008 року постанови № 1294. На цей час перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей у зв'язку зі зміною розмірів грошового забезпечення, що сталася після звільнення зі служби осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, провадився щорічно виходячи з установленого станом на 1 січня поточного року розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, з якого обчислюються пенсії, як це було передбачено пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей".

Аналогічна правова позиція зі спірного питання була висловлена Верховним Судом України у постанові від 01.10.2013 року у справі № 21-248а13.

Відносно посилання позивача на рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 05.01.2005 року, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, з 19.11.2002 року позивачу призначена пенсія за вислугу років.

Рішенням Ленінського районного суду м. Луганська від 05.01.2005 року зобов'язано Луганський обласний військовий комісаріат провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної премії 33,3% як невід'ємної частини грошового забезпечення - з 19.11.2002 року, враховуючи відповідний процент надбавки за особливі умови служби та 50% за особливий характер служби; з врахуванням надбавки в розмірі 100% грошового забезпечення відповідної заявнику категорії військовослужбовців з 01.01.2003 року; з врахуванням надбавки за безперервну службу в розмірі 90% грошового забезпечення - з 01.05.2003 року по теперішній час та в подальшому виплачувати йому пенсію з врахуванням перерахунку з підвищеному розмірі щомісячно з 01.01.2005 року.

Рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 05.01.2005 року набрало законної сили та стосувалось тих видів грошового забезпечення, які були встановлені згідно Указів Президента України.

Так, пунктом 1 Указу Президента України "Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" від 23 лютого 2002 року №173/2002 Цей (який набрав чинності з 1 січня 2003 року) встановлено військовослужбовцям (крім військовослужбовців Служби безпеки України, Управління державної охорони України, суддів військових місцевих та військових апеляційних судів та військовослужбовців строкової військової служби) щомісячні надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення, (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років).

Із пункту 1 Указу Президента України "Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерств внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби та Управління державної охорони України за безперервну службу" від 05 травня 2003 року №389/2003 вбачається, що Міністрові оборони України, Міністрові внутрішніх справ України, Голові Державної прикордонної служби України та Начальнику Управління державної охорони України надано право встановлювати військовослужбовцям відповідно Збройних Сил України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України, внутрішніх військах, у Державній прикордонній службі та Управлінні державної охорони України у відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10; понад 10 років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20 років - до 70; понад 25 років - до 90 відсотків.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на час прийняття і набрання чинності указами Президента України від 23 лютого 2002 року №173/2002 та від 5 травня 2003 року №389/2003 законодавством не було передбачено можливості перерахування пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення військовослужбовців нових додаткових видів грошового забезпечення, яких вони не отримували під час служби.

Крім того, зазначені Укази Президента України втратили чинність з 01 січня 2008 року на підставі пункту 2 Указу Президента України "Про внесення зміни до Указу Президента України від 14 квітня 1999 року №379 та визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України" від 18 грудня 2007 року №1234/2007.

Отже, станом на 01 січня 2008 року деякі надбавки та доплати, які виплачувались позивачу раніше, а саме: за службу в Збройних силах України в розмірі 100% від грошового забезпечення, за безперервну службу в розмірі 90% грошового забезпечення, за особові умови служби та особливий характер служби в розмірі 50 % - скасовані, а тому не могли бути включені при перерахунку раніше призначеної пенсії.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перерахунку пенсії позивача, з урахуванням вищевказаних надбавок та доплат, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відмовляючи у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з урахуванням щомісячних надбавок: за службу в Збройних силах України в розмірі 100 % від грошового забезпечення, за безперервну службу в розмірі 90 % грошового забезпечення, та надбавки за особові умови служби та особливий характер служби в розмірі 50 % Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області діяло на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Згідно ч. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 183-2, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.10.2015р. по справі № 638/14209/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Дюкарєва С.В.
Судді(підпис) (підпис) Перцова Т.С. Спаскін О.А.