Справа № 815/6222/15
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6222/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року 09 год. 49 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря Слободянюка К.С.,

представника Позивача Коновалова Д.О.,

представника Відповідача Змунчилої М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Ізмаїльської філії ДП Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського МП) до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправним та часткового скасування вимоги від 03.09.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВ "Кілійське підприємство "Спецмонтажник"" до Південно-Українського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови від 12.03.2015 року № 159-ПУ-1-Е.

Ухвалою від 28.09.2014р. Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі.

У судове засідання представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав повністю та просив суд визнати протиправним та скасувати вимогу Державної фінансової інспекції в Одеській області від 03.09.2015 року, в частині усунення в установленому законодавством порядку порушення ст.ст. 526, 629 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України, вимог договорів про відшкодування земельного податку Філією через проведення компенсації земельного податку в завищених обсягах за рахунок врахування у вартості 20% ПДВ, що не передбачено п. 198.1 ст. 198 ПК України, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) ДП "АМПУ" на суму (в тому числі) по Ізмаїльській філії - 54,4 тис. грн.; усунення в установленому законодавством порядку порушення умов 5.1 договору про встановлення сервітуту від 15.07.2013 року № 08-П/90/1-Р, п. 3 ст. 403 ЦК України, внаслідок нездійснення розрахунку пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення ДП "ІЗМ МТП", Ізмаїльською філією недоотримано доходів у розмірі штрафних санкцій - пені - у сумі 235,55 тис. грн. за період з 25.09.2013 по 27.07.2014 року. Вказане порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) завданих Ізмаїльській філії ДП "АМПУ" у сумі 235,55 тис. грн.; усунення в установленому законодавством порядку порушення вимог п. 3.3.10.1, п. 3.2.7.3 "Правил визначення вартості будівництва" (ДБН Д 1.1-1-2000), затверджених Наказом Держбуду України від 27.08.2000 р. № 174 (із змінами та доповненнями), п. 1 ст. 9, п. З, п. 7 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 p. № 996-XIV, що виражено в безпідставному завищені вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 58,39 тис. грн. (з ПДВ), що призвело до зайвої оплати Замовником - Ізмаїльською філією ДП "АМПУ" підрядній організації ПБП "КИНГС" коштів у сумі 58,39 тис. грн. та відповідно до збитків, нанесених ДП "АМПУ" підрядною організацією ПБП "КИНГС"; усунення в установленому законодавством порядку порушення п. 4, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92 через проведення Ізмаїльською філією нарахування амортизації на 9 квартир у загальній сумі 69,86 тис. грн., які приватизовані фізичними особами та перебувають у приватній власності, що призвело до завищення витрат (на суму проведеної амортизації) на суму 69,86 тис. грн. та завищення в обліку вартість активів (вартість приватизованих квартир) на суму 2 213,10 тис. грн.

Представник відповідача у судове засідання 19 листопада 2015 року з'явився, проти задоволення позову заперечував, в тому числі посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях наданих суду раніше.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вислухавши пояснення сторін у справі, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами Кодексу адміністративного судочинства України, особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Як було встановлено під час розгляду адміністративної справи та не заперечувалось сторонами, відповідно до п. 2.10 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України на II квартал 2015 року, п.6.1.3.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Одеській області на II квартал 2015 проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в частині діяльності Ізмаїльської філії (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) за період з 01.05.2012 року по 30.04.2015 року.

За результатами ревізії складено довідку від 28.07.2015 року та Акт ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Адмінстрація морських портів України» (далі - Підприємство або ДП «АМПУ») та його філій за період з 01.05.2012 по 30.04.2015 року, від 31.07.2015 року №05- 11/48.

За результатами проведеної ревізії відповідачем на адресу ДП «АМПУ» надіслана вимога від 03.09.2015 р. № 15-05-23- 14/8250 щодо усунення виявлених під час ревізії порушень законодавства в установленому законодавством порядку, й визначено строк для зворотного інформування про виконання Вимоги - до 02.11.2015 року, а саме: усунути в установленому законодавством порядку порушення ст.ст. 526, 629 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України, вимог договорів про відшкодування земельного податку Філією через проведення компенсації земельного податку в завищених обсягах за рахунок врахування у вартості 20% ПДВ, що не передбачено п. 198.1 ст. 198 ПК України, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) ДП "АМПУ" на суму (в тому числі) по Ізмаїльській філії - 54,4 тис. грн.; усунути в установленому законодавством порядку порушення умов 5.1 договору про встановлення сервітуту від 15.07.2013 року № 08-П/90/1-Р, п. 3 ст. 403 ЦК України, внаслідок нездійснення розрахунку пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення ДП "ІЗМ МТП", Ізмаїльською філією недоотримано доходів у розмірі штрафних санкцій - пені - у сумі 235,55 тис. грн. за період з 25.09.2013 по 27.07.2014 року. Вказане порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) завданих Ізмаїльській філії ДП "АМПУ" у сумі 235,55 тис. грн.; усунути в установленому законодавством порядку порушення вимог п. 3.3.10.1, п. 3.2.7.3 "Правил визначення вартості будівництва" (ДБН Д 1.1-1-2000), затверджених Наказом Держбуду України від 27.08.2000 р. № 174 (із змінами та доповненнями), п. 1 ст. 9, п. З, п. 7 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 p. № 996-XIV, що виражено в безпідставному завищені вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 58,39 тис. грн. (з ПДВ), що призвело до зайвої оплати Замовником - Ізмаїльською філією ДП "АМПУ" підрядній організації ПБП "КИНГС" коштів у сумі 58,39 тис. грн. та відповідно до збитків, нанесених ДП "АМПУ" підрядною організацією ПБП "КИНГС"; усунути в установленому законодавством порядку порушення п. 4, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92 через проведення Ізмаїльською філією нарахування амортизації на 9 квартир у загальній сумі 69,86 тис. грн., які приватизовані фізичними особами та перебувають у приватній власності, що призвело до завищення витрат (на суму проведеної амортизації) на суму 69,86 тис. грн. та завищення в обліку вартість активів (вартість приватизованих квартир) на суму 2 213,10 тис. грн.

Що стосується позовної вимоги про скасування вимоги відповідача в частині усунення в установленому законодавством порядку порушення ст.ст. 526, 629 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України, вимог договорів про відшкодування земельного податку Філією через проведення компенсації земельного податку в завищених обсягах за рахунок врахування у вартості 20% ПДВ, що не передбачено п. 198.1 ст. 198 ПК України, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) ДП "АМПУ" на суму (в тому числі) по Ізмаїльській філії - 54,4 тис. грн., суд зазначає наступне.

В ході ревізії відповідачем встановлено, що за період з 13.06.2013 по 31.12.2013 року відповідно даних бухгалтерського обліку Ізмаїльської філії ДП «АМПУ», а саме, оборотно- сальдової відомості рахунку 631.0008 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», розрахунків розміру відшкодування витрат із земельного податку ДП «ІЗМ МТП» по земельних ділянках, що використовуються Ізмаїльською філією ДП «АМПУ» та банківських виписок, сума взятих зобов'язань по відшкодуванню Порту земельного податку становить 443 553,13 грн., в тому числі за червень-жовтень 2013 року в сумі 326 017,33 грн. (в т.ч. податок на додану вартість в сумі 54 336,22 грн.) та за листопад-грудень 2013 року в сумі 117 535,80 грн. (без податку на додану вартість). Філією відшкодовано земельного податку в сумі 69 365,39 гривень. Станом на 01.01.2014 року обліковується кредиторська заборгованість на користь ДП «ІЗМ МТП» в сумі 374 187,74 гривень.

В ході ревізії встановлено, що податок на додану вартість в сумі 54 336,22 грн. віднесено на рахунок 644 «Податковий кредит», а з рахунку 644 на рахунок 641.0007 «Розрахунки з бюджетом по ПДВ» та перераховано до державного бюджету.

Сума взятих зобов'язань по відшкодуванню Порту земельного податку за 2014 рік становить 718 392,59 грн., в.ч. донарахована сума податку на додану вартість за листопад-грудень 2013 року в сумі 23 507,16 грн., земельний податок за січень-серпень 2014 року в сумі 617 336,17 грн. (в т.ч. податок на додану вартість в сумі 102 889,36 грн.), за вересень-грудень 2014 року в сумі 258 281,96 грн. (без податку на додану вартість), а також з урахуванням проведеного у вересні 2014 року коригуванні сум податку на додану вартість, які нараховувалися Портом при виставленні розрахунків по відшкодуванню земельного податку, на загальну суму 180 732,70 гривень. Філією відшкодовано земельного податку в сумі 1 026 951,31 гривень. Станом на 01.01.2015 рік обліковується кредиторська заборгованість на користь Порту в сумі 65 629,02 гривень.

В ході ревізії встановлено, що суми податку на додану вартість за листопад 2013 року - серпень 2014 року в загальній сумі 126 396,52 грн. віднесені по бухгалтерському обліку Філії на рахунок 644 «Податковий кредит», що призвело до завищення зобов'язань на суму 126 396,52 грн, що є порушенням п. 1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631.0008 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» в частині виконання договору від 26.09.2013 року № 26-П/06-В-ІЗФ-13 встановлено, що розрахунки з бюджетом по зазначеній сумі не проводилися, а в вересні 2014 року проведено коригування сум податку на додану вартість на загальну суму 180 732,70 грн. (за розрахунками з червня 2013 року по серпень 2014 року) методом «червоне сторно».

Так, Додатковою угодою від 27.10.2014 року № 2 до Договору від 26.09.2013 року 26.09.2013 року № 26-П/06-В-ІЗФ-13 Сторони дійшли згоди, що керуючись положеннями Податкового кодексу України, понесені Підприємством витрати зі сплати земельного податку не можуть розцінюватися як операції з постачання послуг для цілей оподаткування податку на додану вартість і тому п. 2.2 Договору викладено: розмір відшкодування витрат Підприємства розраховується пропорційно кількості одиниць площі оподаткування земельної ділянки, які використовуються Адміністрацією, наведеною в Додатку № 1 до цього Договору, при цьому податок на додану вартість не нараховується.

Як зазначив представник відповідача, в ході зустрічної звірки в ДП «ІЗМ МТП» встановлено, що сума податку на додану вартість по відшкодуванню витрат на сплату земельного податку за період з 13.06.2013 року по вересень 2014 року включно становить 193 435,08 гривень. В вересні 2014 року проведено коригування на суму 193 435,08 гривень (сума відшкодування податку на додану вартість по земельному податку за період з червня 2013 року по вересень 2014 року включно згідно головної книги Порту). Сума виставлених розрахунків по відшкодуванню земельного податку за січень-квітень 2015 року становить 317 302,02 грн. (без податку на додану вартість), Філією відшкодовано земельного податку в сумі 303 605,53 грн. (без податку на додану вартість). Станом на 30.04.2015 року обліковується кредиторська заборгованість на користь Порту в сумі 79 325,51 грн. (без податку на додану вартість).

Відповідно до пп. «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташовано на митній території України, згідно зі ст. 186 цього Кодексу.

Згідно ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, встановлених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв'язку).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Під постачанням послуг розуміється будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (п.п 14.1.185 п.14.1 ст14 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 198.3 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної вартості товарів, послуг та складається з сум податків, нарахованих (оплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст.193 Податкового кодексу України, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно роз'яснення Міністерства доходів і зборів України № 10319/6/99- 99-19-04-02-15 від 11.06.2014 сплата реорганізованими державними підприємствами морського транспорту земельного податку та отримання компенсації від ДП «Адміністрація морських портів України» за понесені витрати зі сплати земельного податку не може розцінюватись як операція з постачання послуг для цілей оподаткування податком на додану вартість та кошти, які надійшли у вигляді компенсації з оплати земельного податку, до бази оподаткування не включаються та податком на додану вартість не оподатковуються. ДП «АМГТУ» за наслідками сплати компенсації не має права на податковий кредит по зазначеної операції, оскільки така операція не розцінюється як постачання товарів, послуг та податкова накладна не складається.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем зроблено правомірний висновок, що в порушення ст. 526, 629 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, Ізмаїльською філією ДП «АМПУ» проведено компенсацію земельного податку в завищених обсягах на суму 54 366,22 грн. за рахунок врахування у вартості компенсації 20% «ПДВ», що не передбачено п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, що в свою чергу призвело до матеріальної шкоди (збитків) завданих Ізмаїльській філії ДП «АМПУ» на суму 54 366,22 грн.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначено, що «Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування».

Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування та перевірок державних закупівель установлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року №550 затверджено Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами (надалі за текстом Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку Інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово- господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Відповідно до п. 47 Порядку визначено, що про результати ревізії, якою виявлено порушення законів та інших нормативно-правових актів, у визначені в пункті 46 цього Порядку строки інформуються органи управління об'єкта контролю та за необхідності відповідні органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Суд не бере до уваги твердження представника позивача, що у вересні 2014, з огляду на отримані підприємствами роз'яснення, ДП «ІЗМ МТП» направило на адресу Філії розрахунки коригування ПДВ з червня 2013 року по серпень 2014 на суму 180732,70 грн. В зв'язку з чим у вересні 2014 року було проведено коригування сум ПДВ по договору, що привело до зменшення зобов'язань ДП «АМПУ» перед ДП «ІЗМ МТП» на суму 126326,52 грн. та зменшенню податкового кредиту у вересні на 54336,22 грн., як наслідок в обліку обох підприємств утворилася переплата на користь ДП "ІЗМ МТП" за Договором у сумі 54336,22 грн. При сплаті чергового ж рахунку № 7/35 від 02.09.2014 року по відшкодуванню витрат на сплату земельного податку за вересень 2014 року сума перерахування була зменшена на відповідну суму переплати, фактична сума сплати 9175,74 грн. (сума до сплати по рахунку - 63511,96 грн.), оскільки як зазначив представник відповідача, працівниками Держфінінспекції було зафіксовано факт порушення законодавства позивачем за результатами ревізії з вказаного питання та проінформовано відповідний орган державної влади. Відтак, подальше коригування сум податку на додану вартість позивачем не спростовує факту порушення позивачем податкового законодавства.

Що стосується позовної вимоги про скасування вимоги відповідача, в частині усунення в установленому законодавством порядку порушення умов 5.1 договору про встановлення сервітуту від 15.07.2013 року № 08-П/90/1-Р, п. 3 ст. 403 ЦК України, внаслідок нездійснення розрахунку пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення ДП "ІЗМ МТП", Ізмаїльською філією недоотримано доходів у розмірі штрафних санкцій - пені - у сумі 235,55 тис. грн. за період з 25.09.2013 по 27.07.2014 року. Вказане порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) завданих Ізмаїльській філії ДП "АМПУ" у сумі 235,55 тис. грн., суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом під час розгляду адміністративної справи та не заперечувалось сторонами у справі, для забезпечення виконання робіт ДП «ІЗМ МТП» між ДП «АМПУ» в особі ІФ ДП «АМПУ» (Сервітутонадавач) та ДП «ІЗМ МТП» (Сервітуарій) укладено Договір про встановлення сервітуту від 15.07.2013 року № 08- П/90/1-Р, предметом якого є встановлення виключного права Сервітуарія та уповноважених ним осіб на безстрокове, оплатне користування об'єктом сервітуту, обсягу сервітутних прав та меж розповсюдження Обсягу сервітутних прав на Об'єкт сервітуту. Відповідно до п. 3.1.1, 3.2.1 Договору Сервітутонадавач зобов'язується надати у користування Сервітуарію об'єкт сервітуту у відповідності до умов цього Договору та вимог діючого законодавства України та має право своєчасно отримувати Ставку сервітуту у розмірі та порядку встановленому у цьому Договорі. Згідно з п. 3.4.2. Договору Сервітуарій зобов'язується своєчасно сплачувати Ставку сервітуту в порядку та розмірі, що передбачені цим Договором за весь час фактичного користування Об'єктом сервітуту. Плата за сервітут розраховується відповідно до наказу ДП «АМПУ» від 12.06.2013р. № 6 «Про встановлення механізму визначення плати за сервітут на причали (причальну інфраструктуру), що знаходяться на балансі ДП «АМПУ». Сторони домовились встановити щомісячну Плату за сервітут, зазначену в Додатку № 2, який є невід'ємною частиною даного Договору. Сервітуарій здійснює оплату рахунків Сервітутонадавача шляхом банківського переказу грошових коштів Сервітуарія на поточний рахунок Сервітутонадавача, протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання виставленого Сервітутонадавачем рахунку. Відповідно до п. 5.2. Договору за порушення строків здійснення оплати за Сервітут, передбачених цим Договорм, Сервітуарій сплачує Сервітутонадавачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент порушення строків здійснення оплати, за кожен день прострочення порушення здійснення оплати. Договір набирає чинності з дня його підписання та скріплення печатками уповноваженими особами обох Сторін і діє до 31.12.2013р., але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за ним. Сторони домовились, що відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього договору розповсюджуються на їх взаємовідносини, які виникли між ними до його укладення, а саме з 13.06.2013р. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 02.12.2013р. сторони дійшли згоди в т.ч. щодо викладення Додатку №2 до Договору в іншій редакції. Згідно з додатком №2 сторонами погоджено розрахунок плати за сервітут у 2013 році. За порушення строків здійснення оплати за Сервітут, передбачених цим Договором, Сервітутонадавач має право розрахувати та стягнути з Сервітуарія пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент порушення строків здійснення оплати, за кожен день прострочення порушення здійснення оплати. Загальна вартість користування об'єктом сервітуту згідно виставлених Філією Актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 2013 року становить 3 352 452,37 грн., в тому числі податок на додану вартість. За бухгалтерським обліком Ізмаїльської Філії по рахунку 361-0023 «Використання причалів» по Договору від 15.07.2015 року № 08-П/90/1-Р нарахування плати за користування причалами ДП «ІЗМ МТП» за період з червня по грудень 2013 року становить в загальній сумі 3 352 452,37 гривень. Станом на 31.12.2013 року дебіторська заборгованість становить 3 352 452,37 гривень. За порушення строків здійснення оплати за Сервітут пеня не нараховувалася.

Під час проведення ревізії відповідачем встановлено, що згідно п. 1.3. Положення про порядок ведення претензійно-позовної роботи в державному підприємстві «Адміністрація морських портів», затвердженого наказом ДП «АМПУ» від 15.12.2014 року № 244 (далі - Положення), начальники філій ДП «АМПУ» та керівники юридичних служб, відділів, секторів тощо філій ДП «АМПУ» несуть персональну відповідальність за стан претензійно-позовної роботи. Недодержання встановленого порядку пред'явлення і розгляду претензій та позовів тягне за собою відповідальність винних у цьому посадових осіб згідно з чинним законодавством України. Згідно п. 1.4. здійснення контролю за веденням структурними та відокремленими підрозділами ДП «АМПУ» претензійно-позовної роботи покладається на юридичну службу ДП «АМПУ» та юридичну службу, відділ, сектор тощо філій ДП «АМПУ». Положення Згідно п. 4.1. Положення, позовна робота, включаючи підготовку матеріалів для пред'явлення позовів та відзивів на них, здійснюється Юридичною службою за участю структурних підрозділів, до повноважень яких належать питання, що потребують вирішення в судовому порядку. Згідно п. 5 розпорядження начальника ІФ ДП «АМПУ» «Про порядок організації претензійної роботи» від 17.12.2013 року № 109 та п. 4 розпорядження начальника ІФ ДП «АМПУ» «Про порядок організації претензійної роботи щодо дебіторської заборгованості» від 25.12.2014 року № 45 відповідальний підрозділ, в разу непогашення дебіторської заборгованості, в 15-денний термін з моменту отримання інформації від Централізованої бухгалтерії зобов'язаний вжити заходів щодо пред'явлення контрагентам відповідних претензій, вимог. Відповідальний підрозділ, разом із рапортом, повинен надати копії первинної документації та розрахунок штрафних санкцій. Розрахунок штрафних санкцій здійснюється відповідальним підрозділом самостійно або шляхом звернення до відділу планування та розвитку або бухгалтерії. До ревізії позивачем були надані копії супровідних листів та виставлених рахунків плати за сервітут, виставлених ДП «ІЗМ МТП», за період з 13.06.2013 року по 30.04.2015 року. Ревізією було встановлено, що рахунки в 2013 році направлялися до ДП «ІЗМ МТП» поштовими переказами з рекомендованим повідомленням або кур'єром (до ревізії надані копії журналу кур'єра та рекомендованих повідомлень про отримання листів), що дає змогу нарахувати пеню за порушення строків здійснення оплати. Сторонами не заперечувалось, що відповідно до п. 5.2. Договору від 15.07.2013 року № 08-П/90/1-Р за порушення строків здійснення оплати за Сервітут, передбачених за цим Договором, Сервітуарій сплачує Сервітутонадавачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент порушення строків здійснення оплати, за кожен день прострочення порушення здійснення оплати. Сервітуарій здійснює оплату рахунків Сервітутонадавача шляхом банківського переказу грошових коштів Сервітуарія на поточний рахунок Сервітутонадавача, протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання виставленого Сервітутонадавачем рахунку (п. 4.3. Договору).

Відтак, відповідачем зроблено висновок про систематичне порушення ДП «ІЗМ МТП» п.3 ст.403 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року №435-ІУ, а саме особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Тобто, під час проведення ревізії, відповідачем було встановлено, що ДП «ІЗМ МТП» порушило умови укладеного договору, в частині порушення строків виконання зобов'язань та розрахунків за сервітут індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності.

Відповідно до статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, в ході ревізії, при наявності підтверджуючих документів щодо отримання ДП «ІЗМ МТП» направлених Ізмаїльською філією рахунків за сервітут, проведено розрахунок розміру штрафних санкцій за червень- грудень 2013 року відповідно до умов п.5.1 договору про встановлення сервітуту від 15.07.2013 року № 08-П/90/1-Р, а саме здійснено розрахунок пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Розмір штрафних санкцій (пені) за період з 25.09.2013 року по 27.07.2014 року складає у загальній сумі 235545,51 гривень.

Статтею 258 Цивільного кодексу України установлено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік з дня невиконання (неповного виконання) зобов'язань. Відповідно до п.2 ст.258 Цивільного кодексу України термін позовної давності щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) з ДП «ІЗМ МТП» за прострочення виконання зобов'язання за договором від 15.07.2013 року № 08-П/90/1-Р закінчився 28.01.2015 року. Згідно ст.267 Цивільного кодексу України наслідком спливу позовної давності є втрата можливості звернення Ізмаїльської філії щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) з ДП «ІЗМ МТП» за період з 25.09.2013 по 27.07.2014 року, що призвело до ненарахування сум штрафних санкцій, передбачених умовами договору, строк позовної давності щодо їх стягнення минув та відповідно до недоотримання доходів у розмірі штрафних санкцій - пені - у сумі 235 545,51 гривень.

Відтак, під час розгляду адміністративної справи, суд дійшов висновку, що відповідачем у справі обґрунтовано зроблено висновок про не нарахування сум штрафних санкцій, передбачених умовами договору, строк позовної давності щодо їх стягнення минув та відповідно до недоотримання доходів у розмірі штрафних санкцій, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) завданих Ізмаїльській філії ДП «АМПУ» у сумі 235 545,51 гривень».

Суд вважає необґрунтованою правовою позицією позивача про те, що оскільки Договором закріплено саме право, а не обов'язок ДП "АМПУ" в особі Філії розрахувати та стягнути суму пені за прострочення виконання зобов'язань то позивачем правомірно не нараховано суми штрафних санкцій, передбачених умовами договору, оскільки не спростовує факту недоотримання доходів у розмірі штрафних санкцій - пені - у сумі 235 545,51 гривень.

Що стосується позовної вимоги про скасування вимоги відповідача в частині усунення в установленому законодавством порядку порушення вимог п. 3.3.10.1, п. 3.2.7.3 "Правил визначення вартості будівництва" (ДБН Д 1.1-1-2000), затверджених Наказом Держбуду України від 27.08.2000 р. № 174 (із змінами та доповненнями), п. 1 ст. 9, п. З, п. 7 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 p. № 996-XIV, що виражено в безпідставному завищені вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 58,39 тис. грн. (з ПДВ), що призвело до зайвої оплати Замовником - Ізмаїльською філією ДП "АМПУ" підрядній організації ПБП "КИНГС" коштів у сумі 58,39 тис. грн. та відповідно до збитків, нанесених ДП "АМПУ" підрядною організацією ПБП "КИНГС", суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом під час розгляду адміністративної справи та не заперечувалось сторонами у справі, на території Ізмаїльського морського порту діє режим перепусток, відповідно до Положення про забезпечення пропускного, внутрішньооб'єктового режиму та морської безпеки на території Ізмаїльського морського порту (СМБ П 01.06-13) введений в дію з 21.10.2013 року, п. 6.5 контроль прибуття, вибуття та перебування на території пункту пропуску осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна здійснює служба морської безпеки ІФ ДП «АМПУ» у взаємодії з відділом прикордонної служби «Ізмаїл» та митним постом «Ізмаїл», п. 6.6 визначено що з метою забезпечення завдань пропускного режиму на території порту що охороняється створено контрольно-пропускні пункти. В п. 6.9 визначено, що прохід і проїзд на територію порту, а також на об'єкти порту, вихід і виїзд із порту, ввезення/вивезення, винесення/внесення матеріальних цінностей і вантажу дозволяється тільки через КПП за пред'явленням перепусток встановленого зразку, в п. 6.12 визначено, що весь автотранспорт, який вїжжає/виїжджає на/з території порту підлягає обов'язковій реєстрації в журналі реєстрації руху автотранспорту через КПП. Для проведення ревізії від служби морської безпеки ІФ ДП «АМПУ» відповідачем отримано Журнали реєстрації руху автотранспорту через КПП № 1 п. 2,3 ППК-1, Журнали реєстрації відвідувачів п. № 1, Журнали реєстрації матеріальних перепусток та Журнали реєстрації і видачі тимчасових перепусток працівникам підрядних (сторонніх) організацій. Відповідно до п. 26 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550 з метою підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку об'єкта контролю контролюючими органами можуть проводитися зустрічні звірки на підприємствах, в установах та організаціях. В ході ревізії та зустрічної звірки у підрядника ПБП «Кингс», відповідачем проведено співставлення витрат ПБП «Кингс» врахованих в актах приймання виконаних будівельних робіт Ф КБ-2в в порівнянні до фактичних витрат ПБП «Кингс» за бухгалтерським обліком підприємства та фактичної роботи машин і механізмів, які заїжджали на територію ППК-1 Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України», фактичному завезенню та вивезенню будівельних матеріалів, відповідно до Журналів реєстрації руху автотранспорту через КПП № 1 п. 2,3 ППК-1, Журналів реєстрації відвідувачів п. № 1, Журналів реєстрації матеріальних перепусток та Журналів реєстрації і видачі тимчасових перепусток працівникам підрядних (сторонніх) організацій. В ході проведеного співставлення встановлені розбіжності в фактичних витратах ПБП «Кингс», у відповідності до витрат врахованих в актах Ф КБ- 2в на загальну суму 58 395,58 гривень. В ході проведення зустрічної звірки підрядником надано договір на надання послуг автокранів від 03.11.2014 року без номеру, укладений між ПБП «Кингс» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, в якому не визначено на який час по якому об'єкту наймається робота автокрану. Первинні документи, які підтверджують роботу автокранів (подорожні листи або наряд-завдання, змінні рапорти) ФОП ОСОБА_4 не виписувались та не надані. Під час проведення ревізії відповідачем встановлено, що на виконання Запиту № 32 від 21.07.2015 року отримано лист-відповідь (з копіями підтверджуючих документів Журналу реєстрації руху автотранспорту через ВПК-1) за підписом в.о. начальника Адміністрації Ізмаїльського морського порту ОСОБА_5, яким визначено, що у періоді з по 26.12.2014 на території ВПК-1 автокрани знаходились 16,48 годин, а саме: автокран КАТО (державний номер НОМЕР_1, водій ОСОБА_4) знаходився у загальній кількості 9,40 години - три рази: 02.12.2014 з 09.00 години по 11.42 години; 08.12.2014 з 08.30 години по 10.22 години; 11.12.2014 з 09.26 години по 13.23 години; автокрану ТМ-18 (державний номер НОМЕР_2 водій ОСОБА_4) знаходився у загальній кількості 7,08 годин - три рази: 17.12.2014 з 09.55 години по 13.10 годину, 22.12.2014 з 14.02 години по 16.40 години, 24.12.2014 з 13.05 годин по 14.20 годин. Зазначені автокрани використовувались підрядником ПБП «КИНГС» при проведенні поточного ремонту причалів № 4-5 та № 6 ВГЖ-1. По наданим Ізмаїльською філією ДП «АМПУ» Журналам реєстрації і видачі тимчасових перепусток працівникам підрядних (сторонніх) організацій, перепустки виписувались на підставі листів ПБП «Кингс» від 13, 19, 26 листопада та від 10, 12 грудня 2014 року, перепустки отримані за підписом осіб на ім'я яких вони виписані - 26 листопада 2014 та 10 і 15 грудня 2014 року. Відповідно до Журналів реєстрації руху автотранспорту через ВПК-1 та проходження робітників ПБП «КИНГС», проходження працівників ПБП «КИНГС» та заїзд автотранспорту на територію ППК-1 розпочався з 26.11.2014 року, а по Актам ФОП ОСОБА_4, роботи по демонтажу металевого колісовідбійного брусу розпочались на території порту 18.11.2014 року. Відповідно до Журналів матеріальних перепусток, на територію ВПК-1 2 та 8 грудня завезено металевий каркас, щити опалубки, дерев'яні щити, дошки та інструменти для виконання робіт по улаштуванню залізобетонного брусу, а по Актам ФОП ОСОБА_4, ці роботи проводились з 26.11.2014 року. Відповідачем, проведеним співставленням роботи автокранів при виконанні поточного ремонту причалів № 4-5, 6 на території ВПК-1 (на території якого діє режимно - пропускна система), не підтверджена робота автокранів по журналам перепусток і реєстрації руху автотранспорту через КПП №1 на територію ВПК-1 Служби морської безпеки ІФ ДП «АМПУ» у кількості 91,04 машино-години (150,52-28,48-16,0-15,0) на загальну суму у прямих витратах 46 521,44 грн (91,04 машино-години х 511,0 грн), а з урахуванням податку на додану вартість на суму 55 825,73 грн., що є порушенням п.4.2 договорів підряду від 05.11.2014 року №49-В-ІЗФ-14 та №50-В-ІЗФ-14, п. 3.3.10.1, п. 3.2.7.3 "Правил визначення вартості будівництва" (ДБН Д.1.1- 1-2000), затверджених Наказом Держбуду України від 27.08.2000р. № 174 (із змінами та доповненнями), п. 1 ст. 9, п. З, п. 7 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", безпідставно завищено вартість робіт на загальну суму 58 395, 58 грн (з ПДВ), що призвело до зайвої оплати Замовником - Ізмаїльською філією підрядній організації ПБП «КИНГС» коштів у сумі 58 395,58 грн. та відповідно до матеріальної шкоди (збитків), нанесеної Ізмаїльській Філії підрядною організацією ПБП «КИНГС». Крім того, відповідачем встановлено, що в ході перевірки складання актів виконаних робіт у відповідності до вимог Правил визначення вартості будівництва ДБН.Д.1.1-1- 2000 (зі змінами та доповненнями), затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 № 174, було встановлено, що у порушення абзацу 5 п.3.2.7.3 ДБН.Д. 1.1-1-2000 (зі змінами та доповненнями), при використання орендованого транспорту по договорам від 05.11.2014 року № 49-В-ІЗФ-14 та № 50-В-ІЗФ-14 на проведення поточного ремонту причалів № 6 та 4-5 ВПК-1 Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України», в Актах Ф К6-2В при розрахунку загальновиробничих витрат, прибутку, адміністративних витрат враховано трудовитрати орендованих автокранів у ФОП ОСОБА_4, що привело до завищення вартості робіт на 2 569,86 грн.

Суд зазначає, що під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що дійсно ДБН.Д. 1.1-1-2000 затверджених Наказом Держбуду України від 27.08.2000р. № 174 було скасовано.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з п. 6.2.5 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 вартість експлуатації будівельних машин та механізмів у складі прямих витрат підрядник визначає за ДСТУ-Н Б Д.1.1-4:2013 «Визначення вартості експлуатації будівельних машин та механізмів». Відповідно до п. 6.2.1.11 ДСТУ-Н Б Д.1.1-4:2013 у прямих витратах вартості машино-години враховуються інші прямі витрати ( Іпв ), пов'язані з утриманням бази (дільниці) механізації, а саме: амортизація та витрати на утримання, експлуатацію будівель і споруд бази (дільниці) механізації. Обчислення цих витрат в розрахунку на 1 машино-годину здійснюється на підставі даних за попередній звітний період з урахуванням сумарного нормативного середньорічного наробітку машино-годин всього парку будівельних машин та механізмів, що знаходяться на базі (дільниці) механізації. Відтак, вищезазначена позиція позивача не спростовує встановленого факту, що при використанні орендованого транспорту по договорам від 05.11.2014 року № 49-В-ІЗФ-14 та № 50-В-ІЗФ-14 на проведення поточного ремонту причалів № 6 та 4-5 ВПК-1 Ізмаїльської філії ДП «Адміністрація морських портів України», в Актах Ф К6-2В при розрахунку загальновиробничих витрат, прибутку, адміністративних витрат враховано трудовитрати орендованих автокранів у ФОП ОСОБА_4

Що стосується позовної вимоги про скасування вимоги відповідача, в частині усунення в установленому законодавством порядку порушення п. 4, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92 через проведення Ізмаїльською філією нарахування амортизації на 9 квартир у загальній сумі 69,86 тис. грн., які приватизовані фізичними особами та перебувають у приватній власності, що призвело до завищення витрат (на суму проведеної амортизації) на суму 69,86 тис. грн. та завищення в обліку вартість активів (вартість приватизованих квартир) на суму 2 213,10 тис. грн., суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом під час розгляду адміністративної справи та не заперечувалось сторонами у справі, згідно даних бухгалтерського обліку Ізмаїльської філії, станом на 30.04.2015 року на балансі рахуються 10 квартир балансовою вартістю 4400944,43 грн. (залишкова вартість 2 586 623,1 грн.).

У ході ревізії, відповідачем було спрямовано запити до Ізмаїльського міськрайонного Управління юстиції Одеській області від 25.06.15 № 850-28/1580 та до КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.06.15 № 850- 28/1581, про надання відомостей щодо права власності квартир у житлових будинках розташованих за адресами: Фонагорійська, будинок 5/3, кв.69; вул. Нахімова, будинок 284/1 кв.: №3, №4, №21, №24, №25, №40, №55, №57, №60.

Згідно отриманої відповіді КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 30.06.15 № 769 відповідачем встановлено, що згідно Свідоцтв на право власності на житло 9 квартир приватизовані фізичними особами та перебувають у приватній власності. Одна квартира придбана Державним підприємством «Ізмаїльський морський торговельний порт» та на теперішній час не переоформлена фізичними особами. Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», активом визнається об'єкт основних засобів, якщо існує імовірність того, що підприємство отримає в майбутньому економічні вигоди від його використання. Основні засоби - матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік Об'єкт основних засобів визнається активом, якщо існує ймовірність того, що підприємство отримає в майбутньому економічні вигоди від його використання. Відповідачем під час проведення ревізії встановлено, що при передачі ДП «ІЗМ МТП» квартир на баланс ДП «АМПУ», Філією оприбутковані основні засоби (квартири) у повному обсязі. Але, згідно інформації МБТІ, 9 квартир приватизовано фізичними особами та не перебувають у власності Філії (підприємства). Таким чином, приватизовані квартири втрачають ознаки активів. Нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об'єкта, який встановлюється підприємством/установою (у розпорядчому акті) при визнанні цього об'єкта активом (при зарахуванні на баланс). На підставі отриманих відповідачем копій на право власності квартир, в акті зроблені висновки щодо неправомірності нарахування Філією амортизації на об'єкти основних засобів, які не знаходяться у власності Підприємства (відсутні право на власність), та не є активами (знаходяться у власності приватних осіб). Згідно положень П(С)БО №7, об'єкт основних засобів вилучається з активів (списується з балансу) у разі його вибуття внаслідок безоплатної передачі або невідповідності критеріям визнання активом. Відтак, відповідач, під час проведення ревізії зробив висновок, що оскільки кожний об'єкт основних засобів (кожна квартира) має конкретно визначену вартість, то згідно при передачі цих квартир у приватну власність необхідно було прийняти рішення щодо списання їх з балансу Філії, та відповідно, не нараховувати амортизацію. Протягом періоду, що підлягав ревізії, Ізмаїльською філією в порушення п. 4, 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92, проведено нарахування амортизації на 9 квартир у загальній сумі 69 859,46 грн. (у тому числі: за 2013 рік - 19 052,58 грн.; 2014 - 38 105,16 грн.; 2015 - 12 701,72 грн.), які приватизовані фізичними особами та перебувають у приватній власності. Вказане порушення призвело до завищення витрат Ізмаїльської філії (на суму проведеної амортизації) на суму 69 859,46 грн. та завищення в обліку вартості активів (вартість приватизованих квартир) на суму 2 213 099,68 гривень.

Згідно п. 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011, Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до п. 4 вказаного Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням кошів і майна, з дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів.

Згідно п. 6 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011, для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявлені збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Положенням про Держфінінспекцію України також передбачено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушення законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Вищевказані норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження та використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

З аналізу вищенаведених норм слідує висновок, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів.

Так, при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

В постанові ВСУ від 15.04.2014 року по справі № 21-40а14 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Відтак, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що,відповідач при прийнятті оскаржуваних пунктів вимоги від 03.09.2015 року, в частині вимог відповідача про усунення в установленому законодавством порядку порушення ст.ст. 526, 629 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України, вимог договорів про відшкодування земельного податку Філією через проведення компенсації земельного податку в завищених обсягах за рахунок врахування у вартості 20% ПДВ, що не передбачено п. 198.1 ст. 198 ПК України, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) ДП "АМПУ" на суму (в тому числі) по Ізмаїльській філії - 54,4 тис. грн.; усунення в установленому законодавством порядку порушення умов 5.1 договору про встановлення сервітуту від 15.07.2013 року № 08-П/90/1-Р, п. 3 ст. 403 ЦК України, внаслідок нездійснення розрахунку пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення ДП "ІЗМ МТП", Ізмаїльською філією недоотримано доходів у розмірі штрафних санкцій - пені - у сумі 235,55 тис. грн. за період з 25.09.2013 по 27.07.2014 року. Вказане порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) завданих Ізмаїльській філії ДП "АМПУ" у сумі 235,55 тис. грн.; усунення в установленому законодавством порядку порушення вимог п. 3.3.10.1, п. 3.2.7.3 "Правил визначення вартості будівництва" (ДБН Д 1.1-1-2000), затверджених Наказом Держбуду України від 27.08.2000 р. № 174 (із змінами та доповненнями), п. 1 ст. 9, п. З, п. 7 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 p. № 996-XIV, що виражено в безпідставному завищені вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 58,39 тис. грн. (з ПДВ), що призвело до зайвої оплати Замовником - Ізмаїльською філією ДП "АМПУ" підрядній організації ПБП "КИНГС" коштів у сумі 58,39 тис. грн. та відповідно до збитків, нанесених ДП "АМПУ" підрядною організацією ПБП "КИНГС"; усунення в установленому законодавством порядку порушення п. 4, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92 через проведення Ізмаїльською філією нарахування амортизації на 9 квартир у загальній сумі 69,86 тис. грн., які приватизовані фізичними особами та перебувають у приватній власності, що призвело до завищення витрат (на суму проведеної амортизації) на суму 69,86 тис. грн. та завищення в обліку вартість активів (вартість приватизованих квартир) на суму 2 213,10 тис. грн. діяв згідно приписів чинного законодавства України та в межах своєї компетенції.

Під час розгляду справи судом не встановлено, що відповідачем по справі було порушено приписи положень діючого законодавства, чи проявлена бездіяльність під час виконання покладених на нього обов'язків. В свою чергу, позивачем не було доведено обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем його прав, свобод чи інтересів належними та допустимими доказами.

Частиною другою статті 19 Конституції України зобов'язано органи державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень повинні бути прийняті чи здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідати вимогам діючого законодавства.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника відповідача, суд дійшов висновку, що у задоволені позову Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Ізмаїльської філії ДП Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського МП) необхідно відмовити.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 19.11.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Ізмаїльської філії ДП Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського МП) до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування вимоги від 03.09.2015 року, в частині:

усунення в установленому законодавством порядку порушення ст.ст. 526, 629 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України, вимог договорів про відшкодування земельного податку Філією через проведення компенсації земельного податку в завищених обсягах за рахунок врахування у вартості 20% ПДВ, що не передбачено п. 198.1 ст. 198 ПК України, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) ДП "АМПУ" на суму (в тому числі) по Ізмаїльській філії - 54,4 тис. грн.;

усунення в установленому законодавством порядку порушення умов 5.1 договору про встановлення сервітуту від 15.07.2013 року № 08-П/90/1-Р, п. 3 ст. 403 ЦК України, внаслідок нездійснення розрахунку пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення ДП "ІЗМ МТП", Ізмаїльською філією недоотримано доходів у розмірі штрафних санкцій - пені - у сумі 235,55 тис. грн. за період з 25.09.2013 по 27.07.2014 року. Вказане порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) завданих Ізмаїльській філії ДП "АМПУ" у сумі 235,55 тис. грн.;

усунення в установленому законодавством порядку порушення вимог п. 3.3.10.1, п. 3.2.7.3 "Правил визначення вартості будівництва" (ДБН Д 1.1-1-2000), затверджених Наказом Держбуду України від 27.08.2000 р. № 174 (із змінами та доповненнями), п. 1 ст. 9, п. З, п. 7 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 p. № 996-XIV, що виражено в безпідставному завищені вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 58,39 тис. грн. (з ПДВ), що призвело до зайвої оплати Замовником - Ізмаїльською філією ДП "АМПУ" підрядній організації ПБП "КИНГС" коштів у сумі 58,39 тис. грн. та відповідно до збитків, нанесених ДП "АМПУ" підрядною організацією ПБП "КИНГС";

усунення в установленому законодавством порядку порушення п. 4, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92 через проведення Ізмаїльською філією нарахування амортизації на 9 квартир у загальній сумі 69,86 тис. грн., які приватизовані фізичними особами та перебувають у приватній власності, що призвело до завищення витрат (на суму проведеної амортизації) на суму 69,86 тис. грн. та завищення в обліку вартість активів (вартість приватизованих квартир) на суму 2 213,10 тис. грн. - відмовити повністю.

Судові витрати розподілити відповідно до статті 94 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови підписано суддею 24.11.2015 року.

Суддя О.М. Тарасишина

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Ізмаїльської філії ДП Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського МП) до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправним та скасування вимоги від 03.09.2015 року, в частині:

усунення в установленому законодавством порядку порушення ст.ст. 526, 629 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України, вимог договорів про відшкодування земельного податку Філією через проведення компенсації земельного податку в завищених обсягах за рахунок врахування у вартості 20% ПДВ, що не передбачено п. 198.1 ст. 198 ПК України, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) ДП "АМПУ" на суму (в тому числі) по Ізмаїльській філії - 54,4 тис. грн.;

усунення в установленому законодавством порядку порушення умов 5.1 договору про встановлення сервітуту від 15.07.2013 року № 08-П/90/1-Р, п. 3 ст. 403 ЦК України, внаслідок нездійснення розрахунку пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення ДП "ІЗМ МТП", Ізмаїльською філією недоотримано доходів у розмірі штрафних санкцій - пені - у сумі 235,55 тис. грн. за період з 25.09.2013 по 27.07.2014 року. Вказане порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) завданих Ізмаїльській філії ДП "АМПУ" у сумі 235,55 тис. грн.;

усунення в установленому законодавством порядку порушення вимог п. 3.3.10.1, п. 3.2.7.3 "Правил визначення вартості будівництва" (ДБН Д 1.1-1-2000), затверджених Наказом Держбуду України від 27.08.2000 р. № 174 (із змінами та доповненнями), п. 1 ст. 9, п. З, п. 7 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 p. № 996-XIV, що виражено в безпідставному завищені вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 58,39 тис. грн. (з ПДВ), що призвело до зайвої оплати Замовником - Ізмаїльською філією ДП "АМПУ" підрядній організації ПБП "КИНГС" коштів у сумі 58,39 тис. грн. та відповідно до збитків, нанесених ДП "АМПУ" підрядною організацією ПБП "КИНГС";

усунення в установленому законодавством порядку порушення п. 4, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92 через проведення Ізмаїльською філією нарахування амортизації на 9 квартир у загальній сумі 69,86 тис. грн., які приватизовані фізичними особами та перебувають у приватній власності, що призвело до завищення витрат (на суму проведеної амортизації) на суму 69,86 тис. грн. та завищення в обліку вартість активів (вартість приватизованих квартир) на суму 2 213,10 тис. грн. - відмовити повністю.

24 листопада 2015 року.