Справа № 759/15870/15-а
Суддя: Величко Т. О.
Дата ухвалення: 2015-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/388/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Київ 11год.36хв.

06 листопада 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі суду суддіВеличко Т.О.,при секретарі Самайда А.В. розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат; третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) в жовтні 2015 року, звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат; третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити дії.

Обгрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що є інвалідом другої групи, та у відповідності до Закону України " Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту" йому щорічно до 5 травня виплачується разова щорічна допомога до 4 травня у розмірі 8 мінімальих пенсій за віком, у розмірі передбаченомуне відповідає ст. 12 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», просив визнати, що підзаконний акт Постанова Кабінету Міністрів України, яким керується Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат при виплаті йому щорічної разової грошової допомоги, як інваліду війни 2 групи за 2015 рік є в розмірі меншим ніж це визначено не відповідає ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Визнати незаконними дії та бездіяльність Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги, інваліду війни 2 групи за 2014 рік у розмірі меншому ніж це визначено ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», стягнути з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат матеріальну шкоду по невиплаченій в повному обсязі щорічній грошовій разовій допомозі за 2015 рік, на користь позивача, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, встановленого законом на момент виплати, за вирахуванням виплаченої суми, та стягнути з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, моральну шкоду на користь позивачва в розмірі 10 000 гривень.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали та просили суд позов задовольнити.

В судовому зкасідання представник відповідача Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних проти позову заперечувала, надала письмові заперечення проти позову ( а.с.27-29), на підстві яких просила суд у задоволнні позову відмовити з посиланням на ст. 87 Бюдждетного кодексу України та частини 9 прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та рішеня Конституційного Суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012 та вимоги постанови Кабінкету Міністрів України від 31.03.2015 року №147 "Про деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої законами України "про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і " Про жертви нацистських переслідувань" грошова допомга до 5 травня за 2015 рік виплачується фіксованою сумою 2475 грн.

Третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві пожали пояснення згідно подвного позову ( а.с.23-25).

Заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи із наступного.

Як встановлено судом з матеріалів справи, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни ІІ групи. Вказана обставина підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Згідно довідки Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 27.10.2015 року №09/2015-11 щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2015 рік позивачу було виплачено 22 квітня 2015 року у розмірі 2475 грн. 00 коп.шляхом перерахування крштів на його поточний рахунок в АТ "Райффайзен банк Аваль", встановленому постановою КМ України № 147 від 31 березня 2013 року ( а.с.29).

Відповідно до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

При обчисленні разової грошової допомоги до 5 травня, розмір мінімальної пенсії за віком розраховується виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». А саме, відповідно до ч. 1 ст. 28 цього Закону, розмір мінімальної пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України та щороку затверджується Верховною Радою України в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У 2015 році зміни до ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" станом на час виплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня не вносилися.

Таким чином, відповідач у 2015році повинен був застосовувати законодавство, яке діяло на час проведення відповідних щорічних виплати грошової допомоги до 5 травня, а саме, ст.13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції від 09.07.2007 року, зокрема, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Право на встановлення у 2015 році розміру разової грошової допомоги до 5 травня Кабінету Міністрів України законодавцем не надавалось.

Посилання відповідача, як на правомірність своїх дій, щодо проведення виплати щорічної разової грошової допомоги на оздоровлення позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 р. №147 "Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.92 Конституції України, виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

В роз'ясненні Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в постанові від 01 листопада 1996 року № 9 (пункт 5) зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Отже, за конституційними нормами виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд апеляційної інстанції вважає, що при здійсненні позивачу нарахування або перерахунку пенсії застосуванню підлягають положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а не постанова Кабінету Міністрів України, яка істотно звужуює обсяг встановлених законом прав.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено, що норми і положення ст.ст.12,13,14,15,16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має вищу юридичну у порівнянні з постановою КМ України «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» № 147від 30 березня 2015 року, та є пріоритетним у застосуванні.

В частині позовних вимог щодо визнання підзаконного акту Постанова Кабінету Міністрів України, яким керується відповідач Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат при виплаті позивачу щорічної разової допомоги за 2015 рік пілягає закриттю у поряд п.6 ч.3 ст.108 КАс України.

В частині позовних вимог щодо визання дій відповідача Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат по нарахуванню озивачу щорічної разової допомоги за 2015 рік, у розмірі меньшому ніж пеердбачено ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та стягнення моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. не підлягають до задоволення, оскільки не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 22, 75, 92 Конституції України, ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Бюджетного кодексу України ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 01 листопада 1996 року № 9 (пункт 5) , ст.ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69-71, 94, 97, 99, 100, п.6 ч.3 ст.108 ,158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

В частині позовни вимог щодо визнання підзаконного акту Постанова Кабінету Міністрів України, яким керується відповідач Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат при виплаті позивачу щорічної разової допомоги за 2015 рік - провадження закрити.

Стягнути з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ( м. Київ пр.Комарова,7, ) на користь ОСОБА_1 недоотриману суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2014 р. в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком згідно ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", встановленого законом на момент проведення виплат, за виключенням вже виплаченої суми у розмірі 2475 грн.00 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Суддя Т.О. Величко