Справа № 2-а-2487/2010
Суддя: Воронкін О. А.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-а-2487/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

07 жовтня 2010 року Старобільський районний суд

Луганської області

у складі головуючого - судді Воронкіна О.А.,

при секретарі Якубі О.І.,

представника відповідача ОСОБА_1,

третіх осіб ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську адміністративну

справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської

ради Старобільського району Луганської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_2

ОСОБА_6 про визнання незаконним та таким, що підлягає скасуванню, рішення субєкта

владних повноважень таким, яке протиречить діючому законодавству та засадам справедливості - рішення органу місцевого самоврядування,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_5 сільської ради

Старобільського району Луганської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та таким, що підлягає скасуванню, рішення субєкта владних повноважень таким, яке протиречить діючому законодавству та засадам справедливості - рішення органу місцевого самоврядування. В обґрунтування свого позову ОСОБА_4 посилається на те, що відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт виданий органом

місцевого самоврядування, якщо він протиречить актам цивільного законодавства порушує цивільні права або інтереси. 15 травня 2009 року ОСОБА_5 сільська рада 21 сесії 5 скликання

прийняла рішення № 21/40, яким постановлено: передати ОСОБА_2, ОСОБА_2

ОСОБА_6 в загальну сумісну власність земельну ділянку площею 0,17 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою вул. Східна, 5 в с. Чмирівка. Вищезгадане рішення ОСОБА_5 сільської ради є таким, що суперечить закону і порушує його цивільні права, а тому підлягає скасуванню по наступних підставах.

Про прийняте рішення № 21/40 від 15.05.2009 року позивач дізнався на засіданні суду

15.07.2009 року.

Земельна ділянка площею 0,17 га, яка була передана у власність ОСОБА_2В та ОСОБА_2

О.В. згідно вищезгаданого рішення № 21/40, займає частину його присадибної ділянки, що протиречить рішенням Чмировської сільської ради № 65 від 27.02.1997 року та 11 сесії 24 скликання від 11.11.2003 року, якими йому згідно чинного земельного законодавства, передана безкоштовно в приватну власність земельна ділянка, площею 0,25 га для обслуговування житлового

будинку і господарських споруд по вул. Повітрянофлотській, 60 в с. Чмирівка і порушує його

конституційні права.

Законність прийнятих рішень виконкому ОСОБА_5 сільської ради від 27.02.1997 року і

11 сесії 24 скликання від 11.11.2003 року встановлена постановою Донецького апеляційного адміністратівного суду від 11.06.2008 року і постановою Старобільського районного суду Луганської області від 22.07.2009 року.

У розділі X доповненому абзацом 2 згідно із Законом № 509-У1 Перехідних Положень

Земельного Кодексу України вказано « становити, що рішення про передачу громадянам ОСОБА_7

їни безкоштовно в приватну власність земельних ділянок, прийняті у відповідності до Декрет.

Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення і видачі громадянам і їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельні ділянки згідно технічної документації по складанню документів, які засвідчують право на земельні ділянки.

Оскільки рішення є законними, вони підлягають виконанню ОСОБА_5 сільською радою, якою необхідно спочатку відновити порушену частину його земельної ділянки третіми

особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який порушуючи ч. 6 п. 1 ст. 211 Земельного Кодекс)

України самовільно захопив частину його присадибної ділянки, вирив на ньому водоймище

(став) і встановив огорожу не маючи правовстановлюючих документів на земельну ділянку при

житловому будівництві 5 по вулиці Східній в с.Чмирівка і частина його земельної ділянки, а

потім приймати вищезгадане рішення 21/40 від 15.05.2009 року.

За самовільне зайняття земельної ділянки і за зняття родючого шару землі з частини його

ділянки, порушуючи чинне законодавство України ОСОБА_2, ОСОБА_3В повинні нести

відповідальність згідно з вимогами ст. ст. 53 КУоАП.

Самовільно зайнята ділянка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає поверненню і відновленню на ній родючого шару землі відповідно до вимог ст. 212 ЗК України.

ОСОБА_5 сільська рада повинна була вжити відповідні заходи до ОСОБА_2В та ОСОБА_3 про самовільне захоплення ділянки, оскільки у них до його звернення до суд)

24.08.2007 року і до винесення рішення № 21/40 від 15.05.2009 року не було підтверджуючих

документів на зайнятий ними в протидію діючому законодавству України земельну ділянку.

ОСОБА_5 сільська рада, прикриваючи неправомірні дії ОСОБА_2 та ОСОБА_2

О.В. про самовільне захоплення земельної ділянки, порушуючи чинне законодавство України,

прийняла рішення № 21/40 від 15.05.2009 року.

Приймаючи рішення № 21/40, рада вийшла за межі своїх повноважень прямо порушуючи ст. ст. 124, 144 Конституції України «делегування функцій судів, а також привласнення їх

функцій іншими особами не допускається» і ч. 5 ст. 254, ч. 1 ст. 255 КАС України «постанови і

ухвали, які набрали законної сили є обов'язковими для осіб, які беруть участь у справі, а такого

для всіх органів ... підлягають виконанню на всій території України».

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.06.2008 року набрало законної сили і підлягає виконанню.

Підлягає виконанню і постанова Старобільського районного суду Луганської області від

22.07.2009 року.

Рада, згідно вимогам ст. 107 Земельного Кодексу України зобов'язана встановити порушену частину його земельної ділянки площею 0,0545 га, оскільки площа його земельної ділянки на момент зйомки представниками проектної організації по вказівці і у присутності судді Старобільського районного суду Пелих О.О. склала 0,1955 га, а не 0,25 га.

Тому позивач 27.08.2008 року звернувся в сільську раду з проханням про виконання постанови і встановлення межі його земельної ділянки, але ОСОБА_5 сільською радою було

проігноровано вищезгадану постанову суду вищої інстанції і рада дала відповідь, що згідно ст.

144 Конституції України, дії ради припиняються, а при прийнятті рішення № 21/40 дії ради не

припиняються

Рішення № 21/40 від 15.05.2009 року прийнято на позачерговій сесії ради без виходу на

місце і запрошення сторін, що суперечить ст. 15 ЦК України, ст. 14 Конституції України,

ст. 158,159, 160 Земельного Кодексу України і порушення регламенту між засіданнями сесій.

Рішення № 21/40 від 15.05.2009 року повинно бути законним і обґрунтованим.

Вищезгадане рішення не відповідає запису в поземельній книзі ради і ствердженнями

самих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 оскільки в своїх адміністративних позовах від 23.10.2007

року і 30.10.2007 року вони заявляли, що за ними числиться земельна ділянка площею 0,17 га, з

них: 0,06 га під спорудами і 0,11 га для ведення особистого підсобного господарства, а рада

надає їм ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що суперечить ч. 6 ст. 118 ЗК України.

ОСОБА_5 сільська рада проігнорувала вищезгадані докази самих ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 і їх ствердження, всупереч всім діючим законам України, постанові Донецького

апеляційного адміністративного суду від 11.06.2008 року, і не беручи до уваги той юридичний

факт, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 з моменту, 1999 року, покупки будинку № 5 і до його звер

2

нення до суду 24.08.2007 року і до прийняття вищезгаданого рішення № 21/40 від 15.05.2009

року не зверталися в сільську раду із заявою про надання їм в користування зайнятої ними земельної ділянки.

У рішенні Старобільського районного суду від 10.12.2007 року, згідно обґрунтуванням

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що земля ОСОБА_4 йде в наклад на

ділянку, що належить їм, більше 0,05 га.

Рішенням суду від 10.12.2007 року, докази ОСОБА_2, ОСОБА_3 і докази представника сільської ради ОСОБА_8, про те, що йде накладка на ділянки він вважає, що необхідно скасувати незаконно прийняте рішення радою № 21/40 від 15.05.2009 року з тим, щоб не було накладки на земельні ділянки.

При ухваленні рішення № 21/40 від 15.05.2009 року рада проігнорувала ст. ст. 124, 144

Конституції України, ст. 95 ЦК України «порушення права землекористувачів підлягає відновленню в порядку, встановленому законом», ст. 391 ЦК України, ст. 154, ст. 155, ст. 159, ст. 161

ЗК України «процедура виконання рішення передбачає фактичне відновлення прав і законних

інтересів власників землі, які є сторонами спору. Воно може здійснюватися за допомогою встановлення межових знаків, відновлення і видачі документів на право власності на землю усунення порушень, які перешкоджають експлуатації земельної ділянки ...», постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.06.2008 року, рішення Старобільського районного суду

від 10.12.2007 року.

Ст. 154 ЗК України передбачає, що органи місцевого самоврядування без рішення суду

не мають права втручатися в здійснення власником повноважень по володінню, користуванню і

розпорядженню земельною ділянкою, що належить йому або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки або обмеження.

У разі видачі органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи

по володінню, користуванню або розпорядженню належній йому земельною ділянкою, той акт

визнається недійсним згідно ч. 1 ст.155 ЗК України.

Тому позивач вважає, шо рішення № 21/40 від 15.05.2009 року прийняте депутатами 21

сесії 5 скликання ОСОБА_5 сільської ради підлягає скасуванню оскільки не виконано радою по-

станова Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.06.2008 року, а також постанова Старобільського районного суду Луганської області від 22.07.2009 року.

Позивач вважає, що прийнятим рішенням № 21/40 сесії ради порушуються його права,

як людини, громадянина України.

Відповідно до вимог ст. 393 ЦК України, п. 1 ст. 155 ЗК України «правовий акт органа

місцевого самоврядування, який не відповідає закону і який порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується».

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України «суд при вирішенні справи керується принципом законності до якого органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України» і ч. 2 ст. 158 ЗК Україну «виключно судом вирішуються земельні спори».

Тому, позивач звертається до суду з проханням і за захистом своїх прав скасувати вище

вказане рішення № 21/40 21 сесії 5 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 15.05.2009 року.

А оскільки, позивач інвалід, і не в змозі усунути виритий на його присадибній ділянці

водоймище (став), яке спорудили без правовстановлюючих документів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як треті особи в адміністративному позові, просить зобов'язати їх зарити водоймище за

рахунок землі суміжної земельної ділянки.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 повністю підтримала позовні вимоги позивача та просила суд скасувати рішення № 21/40 21 сесії 5 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 15.05.2009 року таке, що суперечить Конституції України і актам цивільного і

земельного законодавства України, Цивільного процесуального Кодексу України і порушує цивільні права і інтереси позивача ОСОБА_4 Крім того, просила суд зобов'язати третіх осіб ОСОБА_2В та ОСОБА_3 прибрати з земельної ділянки позивача ОСОБА_4 огорожу і прибратистав, які звели на його земельній ділянці за рахунок землі, яку вони використовували на суміжній земельній ділянці.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради Старобільського району Луганської області ОСОБА_1 позовні вимоги позивача не визнала у повному обсязі, пояснивши, що ОСОБА_3В та ОСОБА_2 згідно рішення № 21/40 прийнятого на

21 сесії 5 скликання надано право на отримання безкоштовно у спільну сумісну власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Згідно ст. 41Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Депутати ОСОБА_5 сільської ради при прийнятті рішення «Про передачу в спільну

сумісну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2, керувались ст. 116, 118

121 Земельного Кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 придбали житловий будинок в с. Чмирівка по вул. Східна.

5, згідно ч. 2 ст. 381 ЦК України, у разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мали всі законні підстави для звернення до сільської ради

заявою про передачу в спільну сумісну власність земельної ділянки.

У своєму позові ОСОБА_4 просить суд скасувати рішення № 21/40 21 сесії 5 скликання

від 15.05.2009 року «Про передачу в спільну сумісну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_2

О.В. та ОСОБА_2В.», тобто позбавити їх законного права оформити документи на земельну

ділянку.

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 22.07.2009 року зобов'язано ОСОБА_5 сільську раду відновити становище, яке існувало до порушення права

приватної власності ОСОБА_4, та встановити межову границю присадибної ділянки площею

0,25 га в с. Чмирівка вул. Повітрянофлотська, 60 Старобільського району Луганської області.

19.08 2009 року комісією сільської ради було виконано Постанову Старобільського районного суду, а саме відновлено становище, яке існувало до порушення права приватної власності ОСОБА_4, та встановлено межову границю присадибної ділянки площею 0,25 га в с. Чмирівка Повітрянофлотська, 60 Старобільського району Луганської області, про що було складено акт.

На сесії ОСОБА_5 сільської ради 20.08.2009 року було затверджено акт обміру та встановлення межової границі згідно рішення Старобільського районного суду від 22.07.2009 року гр. ОСОБА_4 в с. Чмирівка вул. Повітрянофлотська, 60.

Таким чином ОСОБА_4 на даний момент має земельну ділянку, площею 0,25 га, на яку

має повне право виготовляти правовстановлюючі документи.

Земельна ділянка, яка передана у спільну сумісну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2

знаходиться за адресою с. Чмирівка вул. Східна, 5, і ніякого відношення до земельної ділянки

переданої гр. ОСОБА_4 у власність немає.

ОСОБА_5 сільською радою було проведено перевірку відповідності рішення № 21/40

до діючого законодавства. Рішення № 21/40 яким надано дозвіл на виготовлення технічної документації гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідає нормам діючого Земельного Кодексу

України. В матеріалах 21 сесії 5 скликання, знаходиться рішення, яке прийняте згідно ст. ст. 12,

116, 118, 121 Земельного Кодексу України, а в проектах рішень, які складені комісією з питань

земельних відносин та благоустрою населених пунктів є рішення зі ст. ст. 12,93, 124 Земельного Кодексу України. Тому заяву ОСОБА_4, про те, що дане рішення повністю не відповідає

діючому законодавству представник відповідача вважає безпідставною.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 вважав позов ОСОБА_4 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Пояснив, що він разом з ОСОБА_3 придбали домоволодіння по вул. Східній, 5 в с. Чмирівка, яке раніше належало ОСОБА_10 ОСОБА_11 домоволодіння розташоване на ділянці, площею 0,17 га, а саме 0,06 га, на якому розташовано саме домоволодіння і 0,11 га ділянка необхідна для його обслуговування. Ці цифри ними були з'ясовані перед купівлею домоволодіння у колишніх господарів, у працівників сільської ради, перевірені документально, а також розташування земельної ділянки уточнене у всіх їхніх сусідів. Дана земельна ділянка 0,17 га по вул. Східній, 5 в користуванні ОСОБА_10 з 1993 року. Земельна ділянка ОСОБА_4 і ділянка ОСОБА_10, а в даний час їхня земельна ділянка, ніколи не межували. У період з 1999 року і до теперішнього часу вони користувалися даною земельною ділянкою площею 0,17 га і регулярно виплачували податок на землю. Земельна ділянка ОСОБА_4 площею 0,15 га була захищена забором. Між їхніми земельними ділянками була земельна ділянка запасу сільської ради площею близько 0,05 га. На вказаній ділянці паслася худоба і по потребі всі сусіди і вони, зокрема косили траву. У вересні 2005 року вони на своїй ділянці земле-

користування вирили ставок, для того, щоб підняти земельну ділянку, оскільки місцевість болотиста і в дощове літо в городі постійно стояла вода. Рили ставок протягом двох днів і при цьому були присутні ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_9 і їх син ОСОБА_11, і ніяких претензій до них з приводу того, що вони риють ставок нібито на їх території з їх сторони не предявлялося. Для того, щоб вирити ставок ОСОБА_4 і ОСОБА_9 дозволили заїжджати екскаватору і навантажувачу через їх двір і город, оскільки через болотисту місцевість іншої дороги до їхнього город нє було. Суперечка виникла тільки після того, як на початку літа 2007 роки вони вирішили захистити свою земельну ділянку. Після того, як сім'я ОСОБА_9 подали позовну заяву до Старобільського районного суду, сім'я ОСОБА_4 прибрали огорожу, яка захищала їх город і межувала з вказаною вище земельною ділянкою, що належить сільській раді і заявили, що ця земля запасу, а також частина їхньої ділянки площею близько 0,05 га, належить їм.

В ході судових розглядів було встановлено, що у гр. ОСОБА_4 до 1996 року по вул. Повітрянофлотській, 60 числилася земельна ділянка площею 0,15 га, а по вул. Шкільній він мав ділянку площею 0,20 га. Згідно заяви ОСОБА_4, в якій він просить виділити йому земельну ділянку в постійне користування під город по вул. Шкільній у зв'язку з тим, що за місцем проживання така земля відсутня,

ОСОБА_5 сільська рада видає рішення № 124 від 25.10.1996 р. і виділяє ділянку 0,25 га під город постійне користування по вул. Шкільній. Через три місяці 27.02.1997 року Чмірівська сільська рада видає рішення .V: 65 про передачу в приватну власність земельної ділянки площею 0,25га у присадибній ділянці біля будинку Таким чином, виходить, що через три місяці біля будинку з'явиласяземля, якої

насправді нікаїи не було в натурі. За станом на 27.02.1997 року у гр. ОСОБА_4 по господарській

книзі сільради без вказівки місцерозташування і без вказівки меж числилося всього 0,40 га У зв'язку з цим Чмірівська сільська рада 27.02.1997 року видає помилково рішення № 65 про передачу в

приватну власність замість 0,15 га, які числяться за місцем проживання на ІНФОРМАЦІЯ_1, було виділено 0,25 га, які числяться по вул. Шкільній згідно рішення сільради № 124 від

25.10.1996 року, тим самим переплутавши площі вказаних вище ділянок землі. Рішенням 11 сесії 24 скликання без номера від 11.11.2003 року ОСОБА_5 сільрада видала дублюючий документ про передачу в приватну власність земельної ділянки площею 0,25 га по вул. Повітрянофлотській, 60.

При винесенні них двох рішень представники сільради фактично на місце знаходження земельної ділянки не виїжджали і не встановлювали відповідні межі землекористування. Якби при винесенні цих

рішень у 199 гот вироблявся обмір ділянки у присутності ОСОБА_10, а у 2003 році за їх присутністю, то у такому випадку подібної помилки допущено не було б.

Про допущені помилки представники сільської ради на судових засіданнях визнали свою помилку, оскільки у такому випадку земельна ділянка ОСОБА_4 йде в наклад на їхню ділянку землекористування більш ніж на 0,05 га. Про те, що у гр. ОСОБА_4 на присадибній ділянці завжди в користуванні було 0,15 га свідчить копія стереотопографической зйомки с. Чмирівка.

Крам того, на ділянці ОСОБА_3 є чітко виражені межі, тобто їх город по всьому периметру обсаджений деревами, а це свідчить про те, що межі їхнього городу склалися вже давно, ще при колишніх

господарях А також навколо їхнього городу по його периметру є ще давно виритий колишніми господарями водостік для того, щоб осушувався город. На відміну від їхньої земельної ділянки у

ОСОБА_4 чітко виражених меж на земельну ділянку площею 0,25 га ніколи не було і не існує до тепер. Його ділянка була і до теперішнього часу існує площею 0,15 га, а ділянка, що залишилася, та яка проходить - їхніми городами, не оброблена. На цій ділянці росте трава ОСОБА_9 ж ситуація між

всіма сусідами вулиць Східна та Повітрянофлотська. Ця ділянка ще з 60-х років була призначена, для

того, щоб на будьяхий город цих вулиць міг проїхати трактор і зорати город.

Якщо працівники сільської ради в 1997 році допустили помилку при винесенні рішень про передачу ОСОБА_4 зема-ьнеч ділянки площею 0,25 га замість 0,15 га, тоді хай вони і виправляють свою помилку, ате тільки не ш їх рахунок, тільки не порушуючи їх прав на користування землею.

На підстав і ст 155 Земельного Кодексу у разі видання органом виконавчої влади або органом

місцевого самовряд. зання акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування або

розпорядження належної їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

На підстав сг 1 7 Земельного Кодексу основою для відновлення меж земельної ділянки є

дані земельно-кадастрової документації, а у разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлен-

ня здійснюється за фекдічним використовуванням земельної ділянки А в їхньому випадку на їх земе-

льній ділянці атоеоао Л17 га існують межі фактично використовуваної ділянки, які склалися ще при

колишніх господарях їхнього домоволодіння.

Рішення двадцять першої сесії п'ятого скликання ОСОБА_5 сільської ради № 21/40 від

15.05.2009 року про передачу земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель в сумісну власність ОСОБА_2 і ОСОБА_12 в с. Чмирівка вул. Східна, 5

прийнято законно на підставі рішень Старобільського районного суду від 16.01.2009 року і апеляційного суду Луганської області від 07.05.2009 року.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_12 повністю підтримала пояснення третьої

особи ОСОБА_2 та вважала позов ОСОБА_4 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що з 2007 року вона працювала

землевпорядником ОСОБА_5 сільської ради. ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_5 сільської ради з заявою про встановлення межових границь з між ним та ОСОБА_4 При виході на

місцевість були встановлені границі, складено акт. На той час земельна ділянка ОСОБА_4була

огороджена парканом, розміром 15 соток. За зобором була вільна земельна ділянка - сінокос

Як стверджує ОСОБА_4 користуються нею вони. Земельна ділянка ОСОБА_2 та ОСОБА_2

ОБ. була 17 соток і межою були верби за їхнім ставом. ОСОБА_4 не погодився з межою та

звернувся до суду з позовом.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності до ч. З ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи

бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті

(вчинені) вони:

1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією (254к/96-

ВР) та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття

рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій

дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими

несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких

спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 17 КАС України.

1. Компетенція адміністративних судів поширюється на:

1)спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо

оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій

чи бездіяльності;

2)спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення

з публічної служби;

3)спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у

сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з

приводу укладання та виконання адміністративних договорів;

4)спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених

законом;

5)спори щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом

референдуму.

Позивачем заявлені позивні вимоги щодо визнання недійсним рішення субєкта владних

повноважень - ОСОБА_5 сільської ради.

Відповідач - ОСОБА_5 сільська рада, у відповідності до ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування», є органом місцевого самоврядування. Згідно визначення термінів передбачених ст. З КАС України, субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган

місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні

ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання

делегованих повноважень.

Раніше між сторонами вже виникали спори щодо належних їм земельним ділянок і по

цім спорам судами приймались судові рішення. У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини що встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській

справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть

участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, а тому суд не має можливості надавати оцінку тим фактам, що вже встановлені рішеннями інших судів.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною вимогою поданою відповідно до вимог КАС України і не може виходити за межі позов

них вимог. Так як, сторонами не заявлялись позовні вимоги щодо правомірності прийняття рішень виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради № 124 від 25.10.1996 р. та рішення ОСОБА_5 сільської ради 11 сесії 24 скликання від 11.11.2003 року щодо надання в постійне користування та подальшу приватизацію ОСОБА_4 земельної ділянки, то суд не може дати правову оцінку обставинам прийняття зазначених рішень.

Вирішуючи питання відносно законності винесення 21 сесією 5 скликання ОСОБА_5

сільської ради рішення № 21/40 про передачу земельної ділянки для обслуговування житлового

будинку та господарчих будівель в спільну власність гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в с. Чмирівка вул. Східна. 5, суд вважає вимоги позивача про скасування зазначеного рішення, такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Оскаржуваним рішенням відповідач вирішив.

Надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки

для обслуговування житлового будинку та господарчих будівель в спільну власність гр. ОСОБА_2

О.В. та ОСОБА_2 в с. Чмирівка вул. Східна, 5.

Площу земельної ділянки за результатами робіт уточнити.

Технічну документацію із землеустрою по складанню документів що посвідчують право

на земельну ділянку яка передається у спільну власність надати на розгляд у встановленому законом порядку

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», до виключної

компетенції сесії сільської, селищної та міської ради відноситься вирішення відповідно до

закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до п. «а» ч. З ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок

у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у

користуванні громадян.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України,

1.Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його

користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської

державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної

ділянки.

2.Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо

приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів

та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Оскаржуване рішення сільської ради надає право гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

виключно, замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарчих будівель в спільну власність гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в с. Чмирівка вул. Східна, 5, при цьому конкретні межі земельної ділянки цим рішенням не визначаються.

Крім того, суб,єктом владних повноважень - ОСОБА_5 сільською радою, приймались

рішення що стосуються оскаржуваного рішення - рішення ОСОБА_5 сільської ради від 20

серпня 2009 року № 23/14 «Про внесення змін до рішення XXI сесії V скликання № 21/40 від

15.05.2009 року «Про передачу земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та

господарчих будівель у спільну власність громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в с. Чмирівка

вул. Східна, 5» та рішення ОСОБА_5 сільської ради від 20 серпня 2009 року № 23/19 «Про

затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, що передається у спільну сумісну власність громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в с. Чмирівка, вул. Східна,5». Оцінюючи вказані адміністративні акти, суд

приходить до висновку, що вказані акти не встановлюють нових прав та обовязків учасників адміністративних правовідносин і є актами технічного характеру.

В звязку з цим суд вважає, що оскаржуване рішення не порушує прав позивача щодо

отримання його земельної ділянки у власність, а саме рішення таким, що прийнято органом

владних повноважень в межах компетенції передбачених Конституцією України, Законом

України «Про місцеве самоврядування» та Земельним кодексом України.

На підставі вищевикладеного, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», ч. З ст. 116, ч. ч. 1,2 ст. 118 Земельного Кодексу України, керуючись ч. З ст. 2, ст. ст. 4,

5, 9, 11, 12, ч. 1 ст. 17, п. 1 ч. 1 ст. 157, 158-163 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської

ради Старобільського району Луганської області про скасування рішення ОСОБА_5 сільської

ради, винесеного 21 сесією 5 скликання № 21/40 від 15 травня 2009 року «Про передачу земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарчих будівель в спільну власність ОСОБА_2, ОСОБА_3 в с. Чмирівка вул. Східна, 5» відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя О.А. Воронкін