Справа № 812/1492/15
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1492/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання - Дюкаревій М.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, повязаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України в сумі 10991,21 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, повязаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України в сумі 10991,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу МВС України від 07.08.2014 № 792 «Про переведення курсантів Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка та Донецького юридичного інституту МВС України», переведений для подальшого навчання з 30.08.2014 згідно наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 28.08.2014 № 189 о/с з 2-го курсу Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка на 3-й курс Харківського національного університету внутрішніх справ.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 20.06.2015 № 86 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУМВС України в Луганській області для подальшого проходження служби.

Наказом ГУМВС України у Луганській області від 19.08.2015 року № 291 о/с відповідача звільнено відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх внутрішніх справ України» за ст. 63 «є» (за порушення дисципліни).

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС у сумі 10991,21 грн.

На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 10991,21 грн., справу розглянути без участі представника позивача.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, відповідно до приписів статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд здійснює розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 01 вересня 2014 року між ОСОБА_1, Харківським національним університетом внутрішніх справ та ГУМВС України в Луганській області був укладений тристоронній договір про підготовку за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо - кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом (спеціальністю) «правознавство» (а.с.7,8).

Пунктом 2.3.6. вказаного договору передбачено, що в разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ України по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.3 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

ОСОБА_1 відповідно до наказу МВС України від 07.08.2014 № 792 «Про переведення курсантів Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка та Донецького юридичного інституту МВС України», переведений для подальшого навчання з 30.08.2014 згідно наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 28.08.2014 № 189 о/с з 2-го курсу Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка на 3-й курс Харківського національного університету внутрішніх справ (а.с.4).

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 20.06.2015 № 86 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУМВС України в Луганській області для подальшого проходження служби (а.с.5).

Наказом ГУМВС України у Луганській області від 19.08.2015 року № 291 о/с відповідача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України» за п.64 «є» (за порушення дисципліни) підстава: наказ ГУМВСУ від 13.08.2015 № 2095 (а.с.6).

Листом ГУМВС України у Луганській області від 20.08.2015 № 6/2-3945, який отримано позивачем 08.09.2015, повідомлено ХНУВС про звільнення відповідача зі служби в органах внутрішніх справ (а.с.10).

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС у сумі 10991,21 грн., у тому числі: грошове забезпечення за 2014-2015 роки 2642,12 грн., продовольче забезпечення з 30.08.2014 по 08.06.2015 1173,08 грн., речове забезпечення за 2014 - 2015 роки 3646,46 грн., житлово комунальні послуги і спожиті енергоносії за 2014-2015 роки 3529,55 грн., що також підтверджується довідками (а.с.9,52-56).

Відповідно до ст. 1 Закону України від 10.01.2002 року №2925-ІІІ "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України" навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення включенні до загальної структури МВС України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1410 від 15 грудня 1997 року затверджено єдину систему військової освіти до якої входить позивач.

Відповідно до п. 15 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно ст. 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби та спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Таким чином, навчання відповідача у позивача, подальша служба в органах МВС та наявний спір пов'язані з проходженням публічної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 1 березня 2007 року затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі - Порядок №313), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС (далі - особи), витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі - навчальний заклад) через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість;

2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу;

3) звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном.

Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 18 Закону України "Про міліцію" особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ № 150 від 14.05.2007 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ" та відповідно до вимог Законів України "Про вищу освіту", Закону України «Про міліцію», з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого передбачено відшкодування вказаних витрат.

Спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України № 419/831/240/605/537/219/534 від 16 липня 2007 року затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок № 419).

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з довідкою-розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонного служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв у Харківському національному університеті внутрішніх справ в розмірі 10991,21 грн.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України" навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.

Враховуючи викладені обставини, відповідач повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ, проте зазначені витрати на час розгляду справи ним не відшкодовано добровільно.

Відповідно до п. 6 Порядку № 313 у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно частини 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, отже, позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Питання щодо судових витрат, врегульовані Законом Украйни «Про судовий збір» та главою 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 94 КАС України встановлений порядок розподілу судових витрат в певних випадках. За частиною першою та четвертою цієї норми, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд дійшов до висновку, що, оскільки позовні вимоги майнового характеру Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 судом задоволені повністю, то сума судового збору сплачена позивачем, відповідно до платіжного доручення № 1745 від 09.10.2015 у розмірі 1218,00 грн., за подання даного адміністративного позову повинна бути стягнута на його користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, повязаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України в сумі 10991,21 грн.,- задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок 5066 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківській області, МФО 851011, ) витрати, повязані з його утриманням у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України в сумі 10991,21 грн. (десять тисяч девятсот девяносто одна гривня 21 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок 5066 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківській області, МФО 851011, ) судовій збір у сумі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_2