Справа № П/811/1824/15
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2015 рокусправа № П/811/1824/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Суховаров А.В. Головко О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Добровеличківського районного відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, зобов'язати Управління МВС України в Кіровоградській області та Добровеличківський РВ УМВС України в Кіровоградській області провести нарахування та виплату на користь позивача грошового забезпечення відповідно до норм чинного законодавства України за квітень-травень місяць 2015. Визнати бездіяльність Управління МВС України в Кіровоградській області та Добровеличківський РВ УМВС України в Кіровоградській області незаконною (протиправною), яка полягає в незабезпеченні своєчасного нарахування і виплати грошового забезпечення за квітень-травень місяць 2015. Стягнути моральну шкоду в розмірі 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн. з Управління МВС України в Кіровоградській області та 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн. з Добровеличківського РВ УМВС України в Кіровоградській області.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано незаконною бездіяльність Управління МВС в Кіровоградській області, яка полягала в не нарахуванні та не виплаті грошового забезпечення. Зобов'язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області здійснити нарахування та виплату на користь позивача грошового забезпечення за період з 20.03.2015 по 14.04.2015. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1, моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.). В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління МВС України в Кіровоградській області посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення адміністративного позову та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач є атестованим працівником міліції, та має спеціальне звання. Позивач проходить службу на підставі Закону України

„Про міліцію" та Постанови Кабінету Міністрів України РСР від 29.07.1991 №114 „Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутнішніх справ". Відтак, позивач не отримує заробітну плату як вільно найманий працівник, а отримує грошове забезпечення як працівник ОВС. Так, бездіяльність УМВС відсутня, оскільки дії посадових осіб з нарахування грошового забезпечення під час перебування в розпорядженні проведено відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює такі правовідносини. Суд першої інстанції при прийнятті постанови не врахував, що у позивача відсутні документальні підтвердження понесених моральних страждань, а також те, що згідно Закону України „Про міліцію" та відповідними положеннями про проходження служби таке відшкодування не передбачено.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог постанова суду не оскаржена.

У відповідності до вимог статті 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 15.08.1999 проходить службу в органах внутрішніх справ України. З вересня 2004 року призначений на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з міжнародними організованими злочинними групами УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області.

Наказом начальника УМВС України в Кіровоградській області від 18.03.2015 №103 о/с, ОСОБА_1 з 25.02.2015 року звільнений з посади оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області та залишений в розпорядженні УМВС по цій же посаді.

Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 14.04.2015 №133 о/с на підставі протоколу кадрової комісії №15 від 14.04.2015 ОСОБА_1 який перебував у розпорядженні УМВС по посаді оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області призначено оперуповноваженим сектору карного розшуку кримінальної міліції Добровеличківського районного відділу УМВС України в області з 14.04.2015.

Відповідно до статті 2 Кодексу законів про Працю, право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 р. №565-ХІІ передбачено, що форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 „Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Так, порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначені Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 р. №499 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до підпункту 3.4. розділу 3 Інструкції визначено виплату грошового забезпечення за час перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ та в разі звільнення з посади (скорочення штатної посади).

Підпунктом 3.4.3 Інструкції передбачено, що керівниками підрозділів здійснюється облік робочого часу осіб, які перебувають у розпорядженні за відповідними посадами.

Таким чином, виплата грошового забезпечення вказаним особам проводиться з розрахунку посадового окладу за останньою основною штатною посадою окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру, крім премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, протягом строку, установленого Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Особам, які перебувають у розпорядженні і не виходять на службу без поважних причин або стосовно яких до фінансових підрозділів не надано відомості про облік їх робочого часу, грошове забезпечення не виплачується.

Підпунктом 3.4.6 Інструкції передбачено, що при виплаті грошового забезпечення в період перебування в розпорядженні не зараховується: час перебування в черговій відпустці; час перебування на стаціонарному лікуванні; час тимчасового виконання обов'язків за вакантною посадою; час перебування в дорозі від місця попередньої служби до відповідного органу внутрішніх справ; час перебування на навчально-екзаменаційних сесіях заочних, вечірніх відділень вищих навчальних закладів МВС; час перебування під арештом у зв'язку з притягненням до кримінальної відповідальності в разі закриття кримінальної справи або винесення виправдувального вироку - з дня арешту до дня звільнення включно.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не надано доказів щодо вчинення дій позивачем зазначених в підпунктах 3.4.3 та 3.4.6 Інструкції на підставі яких грошове забезпечення не зараховується та не виплачується.

Відповідно до підпункту 3.4.8 Інструкції визначено, що особам рядового і начальницького складу, звільненим з посад у зв'язку з скороченням штатної посади, з дня, наступного за днем звільнення із займаних посад (скорочення штатної посади), протягом двох місяців виплачується грошове забезпечення, яке особа отримувала за штатною посадою на день звільнення з посади (скорочення). Грошове забезпечення в цьому випадку обчислюється, виходячи з окладу за спеціальним званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, розмір якої визначається за рішенням керівника та оголошується наказом. Після закінчення двох місяців грошове забезпечення виплачується тільки за рішенням Міністра внутрішніх справ України. Після закінчення перших двох місяців (та в разі неприйняття відповідних рішень щодо продовження виплати грошового забезпечення) особам рядового і начальницького складу виплачуються тільки оклади за спеціальними званнями.

Підпунктом 3.4.5 Інструкції передбачено, що днем зарахування в розпорядження вважається день підписання наказу про зарахування в розпорядження або день, зазначений у наказі.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу начальника УМВС в області від 18.03.2015 №103 о/с 25.02.2015 позивач звільнений з посади оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу УБОЗ УМВС України в Кіровоградській області. Підстава: зміна штатного розкладу. Отже, ОСОБА_1 повинен був отримувати грошове забезпечення протягом двох місяців з 25.02.2015 року до 25.04.2015 року.

Підпунктом 3.4.1 Інструкції передбачено, що при здійсненні організаційно-штатних заходів особи начальницького складу зараховуються в розпорядження органу внутрішніх справ на строк не більше 15 діб.

Відповідно до підпункту 3.4.2 Інструкції, у виняткових випадках, пов'язаних з особливими обставинами, перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ понад 15 діб, але не більше двох місяців, допускається з дозволу Міністра внутрішніх справ України. Підставою для продовження строку перебування особи в розпорядженні понад 15 діб, але не більше двох місяців, є наказ або письмовий дозвіл Міністра на клопотанні начальника органу про продовження строку перебування в розпорядженні особи начальницького складу, де зазначається конкретна дата, але не більше двох місяців. До цього строку не зараховується період перебування у відпустках та на лікуванні (обстеженні) у лікувальних закладах.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, щодо обґрунтованості висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частинні визнання протиправною бездіяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області щодо не нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення та зобов'язання нарахування та виплати з 20.03.2015 по 14.04.2015.

Висновки суду першої інстанції щодо наявності встановлених законодавством підстав для відшкодування моральної шкоди, заподіяння позивачу моральної шкоди та, відповідно, наявності підстав її відшкодування у визначеному судом розмірі, колегія суддів вважає обґрунтованими. Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності встановлених законодавством підстав та недоведеність заподіяння моральної шкоди є безпідставними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року у справі № П/811/1824/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій сторонам, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко