Справа № 826/10332/15
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Ключковича В.Ю., Петрика І.Й.,

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо видачі йому дозволу на виконання будівельних робіт;

- зобов'язати відповідача вчинити дії щодо видачі йому дозволу на виконання будівельних робіт, а саме: будівництво міні-гідроелектростанції у верхів'ї річки Прут в смт. Ворохта, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2015 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги даного позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15 грудня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті - Будівництво міні-гідроелектростанції у верхів'ї річки Прут в смт. Ворохта Яремчанської міської ради Івано-Франківської області.

Листом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 25.12.2014 року № ІУ 6 позивачу було відмовлено у видачі дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті - Будівництво міні-гідроелектростанції у верхів'ї річки Прут в смт. Ворохта, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області у зв'язку із встановленням невідповідності поданих позивачем документів вимогам законодавства.

У березні 2015 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про видачу йому дозволу на виконання будівельних робіт з доданим до неї пакетом документів, яку відповідач отримав 20.03.2015 року.

Не отримавши будь-якого рішення за результатами розгляду вищезазначеної заяви, позивач звернувся до відповідача з листом від 08.04.2015 року № 1 про вжиття заходів, пов'язаних з видачою дозволу на виконання будівельних робіт на відповідному об'єкті будівництва, який відповідачем було отримано 10.04.2015 року.

За результатом розгляду зазначеного листа відповідач на адресу позивача направив відповідь у формі листа від 06.05.2015 року № 40-303-19/4068, в якому повідомив про наявність рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 26.03.2015 року № ІV 07, яким ФОП ОСОБА_2 відмовлено у видачі дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті - Будівництво міні-гідроелектростанції у верхів'ї річки Прут в смт. Ворохта, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області з підстав встановлення невідповідності поданих ним документів вимогам законодавства та неподанням документів, необхідних для прийняття рішення про видачу дозволу. Вказане рішення було надіслане засобами поштового зв'язку протягом десяти робочих днів, що підтверджується реєстром про відправлення листів загальної пошти від 03.04.2015 року.

На думку позивача, службовими особами Державної архітектурно-будівельної інспекції України було допущено бездіяльність стосовно видачі дозволу на виконання будівельних робіт на відповідному об'єкті будівництва, що стало підставою для його звернення до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Згідно із ст. 24 Закону України „Про основи містобудування", державний контроль у сфері містобудування здійснюється органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та іншими спеціально уповноваженими на це державними органами.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про основи містобудування", при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок.

Спеціальним законом у сфері містобудівної діяльності є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до преамбули Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

В силу ч.ч.1, 2 ст.34 вищезазначеного Закону, замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Порядок здійснення державного контролю за плануванням, забудовою та іншим використанням територій визначається законодавством.

Статтею 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено порядок та підстави отримання замовником будівництва дозволу на виконання будівельних робіт.

Положеннями частин 2, 3 вказаної статті передбачено, що дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Форма дозволу на виконання будівельних робіт, форма заяви, що подається для його отримання, перелік документів, що додаються до заяви, форма відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, порядок видачі та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наведена норма реалізована та деталізується в постанові Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», якою, зокрема, затверджено Порядок виконання будівельних робіт (далі - Порядок).

Пунктом 18 Порядку встановлено, що для отримання дозволу на виконання будівельних робіт замовник (його уповноважена особа) має право подати особисто або надіслати рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції за місцезнаходженням об'єкта заяву про отримання дозволу за формою згідно з додатком 5.

До заяви додаються: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку; копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмова згода його власника на проведення будівельних робіт у разі реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єкта; копія ліцензії, яка дає право на виконання будівельних робіт, засвідчена в установленому порядку (подається у разі потреби); копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд; копії кваліфікаційних сертифікатів, засвідчені в установленому порядку, подаються з 1 червня 2012 р. (крім сертифікатів інженерів технічного нагляду, які подаються з дня набрання чинності цим Порядком).

Приведена норма містить виключний перелік документів, подання яких є обов'язковим для отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно пункту 19 Порядку, інспекція протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви приймає рішення про надання дозволу або відмову у його видачі.

Як було зазначено вище, підставою для відмови у видачі позивачу дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті - Будівництво міні-гідроелектростанції у верхів'ї річки Прут в смт. Ворохта, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області стала невідповідність поданих позивачем документів вимогам чинного законодавства та ненадання ним документів, необхідних для прийняття рішення про видачу зазначеного дозволу.

За твердженням позивача, при повторному зверненні із заявою про видачу йому дозволу на виконання будівельних робіт він не отримав жодного рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України, прийнятого за результатом розгляду його заяви.

Проте, як свідчать матеріали даної справи та було вірно зазначено судом першої інстанції, результатом розгляду заяви позивача стало прийняття відповідачем рішення від 26.03.2015 року № ІУ 07 про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті - Будівництво міні-гідроелектростанції у верхів'ї річки Прут в смт. Ворохта Яремчанської міської ради Івано-Франківської області з підстав невідповідності поданих позивачем документів вимогам законодавства та відсутністю документів, необхідних для прийняття рішення про видачу згаданого дозволу.

Вказане рішення направлялося на адресу позивача засобами поштового зв'язку, що підтверджується наявною в справі копією реєстру про відправлення листів загальної пошти від 03.04.2015 року (а.с. 41).

Отже, факт відправлення вищевказаного рішення підтверджується даними про відправлення простої письмової кореспонденції з печаткою поштового відділення Укрпошти.

Відповідно до пункту 11 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270 (далі - Правила №270), поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Згідно пункту 2 цього Порядку, просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки; реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "М", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством не встановлено обов'язку відповідача направляти рішення про результат розгляду заяв щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт на відповідних об'єктах шляхом надіслання цих рішень реєстрованими поштовими відправленнями із врученням листів одержувачам під розписку, і таким чином контролювати факт одержання їх адресатами.

Цілком правомірним та таким, що відповідає обов'язку відповідача, надіслання рішень про результат розгляду заяв щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт на відповідних об'єктах простим поштовим повідомленням, яке доставляється оператором поштового зв'язку адресату на поштову адресу або видається в об'єкті поштового зв'язку без вручення розписки. В такому випадку належним доказом виконання такого обов'язку є журнал реєстрації вихідної кореспонденції.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи міститься копія рішення від 26.03.2015 року № ІУ 07 про відмову у видачі ФОП ОСОБА_2 дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті - Будівництво міні-гідроелектростанції у верхів'ї річки Прут в смт. Ворохта Яремчанської міської ради Івано-Франківської област та докази його надіслання засобами поштового зв'язку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість адміністративного позову в цій частині вимог за відсутності вчинених відповідачем порушень.

Що стосується позову в частині зобов'язання відповідача вчинити дії по видачі дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті - Будівництво міні-гідроелектростанції у верхів'ї річки Прут в смт. Ворохта, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що видача дозволів на виконання будівельних робіт належить до виключних повноважень Державної архітектурно-будівельної інспекції України, а тому за своєю правовою природою є його виключною компетенцією.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимога позивача про зобов'язання відповідача вчинити дії по видачі дозволу на виконання будівельних робіт відповідного об'єкту будівництва є дискреційними повноваженнями суб'єкта владних повноважень, а тому розцінюється судом як втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення суду першої інстанції ґрунтується на вірно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень матеріального і процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків В.Ю. Ключкович І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.