Справа № 803/1624/15
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 р. Справа № 876/9085/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

представника відповідача Сесюка Ю.П.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року по справі № 803/1624/15 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ-Рітейл" про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулося в суд з позовом, яким просило застосовувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єкту оренди, а саме: комплексу автозаправної станції Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ-Рітейл" за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська,3, до повного усунення порушень; заборонити відповідачу експлуатацію даного об'єкту оренди та зобов'язати відповідача зупинити експлуатацію даного об'єкту оренди.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області постанову суду першої інстанції оскаржило, подало апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити повністю.

В апеляційній скарзі покликається на те, що порушення зазначені в акті перевірки свідчать про те, що товариством не було забезпечено безпеку об'єкта на належному рівні шляхом забезпечення системи запобігання, у т.ч. організаційно-технічними заходами. Тобто, на об'єктах товариства можливі умови для виникнення небезпечних факторів, що впливають на людей і матеріальні цінності і несуть реальну загрозу життю та здоров'ю людей.

В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення та заперечив проти доводів апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Суд, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28.01.2015 року № 317- р «Про надання дозволу на проведення планових перевірок стану пожежної та техногенної безпеки» надано Державній службі з надзвичайних ситуацій та її територіальним органам на проведення протягом квітня - червня 2015 року планових перевірок стану дотримання пожежної та техногенної безпеки на підприємствах, в установах та організаціях, у власності та користуванні яких перебувають об'єкти підвищеної небезпеки.

11.06.2015 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області прийнято наказ № 219 про проведення планової перевірки дотримання пожежної безпеки АЗК за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 3.

На підставі наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 11.06.2015 року № 219 було видано посвідчення від 18.06.2015 № 603 на проведення планової перевірки АЗС за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 3.

За результатами перевірки складено акт № 26 від 30.06.2015 року перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, в якому зафіксовано такі порушення: 1. допускається замикання дверей евакуаційних виходів з приміщень операторської АЗС на замки, що важко відчиняються зсередини; 2. допускається захаращення шляхів евакуації що ведуть назовні; 3. групові електрощитки в операторській АЗС не захищені автономною системою пожежогасіння та не оснащенні схемою підключення споживачів з пояснювальними записами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки); 4. АЗС не забезпечена розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою; 5. не обладнано майданчиком (пірсом) розмірами не менше 12 х 12 метрів для встановлення пожежних автомобілів і забирання води будь-якої пори року з природнього вододжерела (р. Дніпро).

Відповідно до пунктів 1, 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України (далі- Кодекс) до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб'єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей;

Частиною 2 статті 68 Кодексу встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 1 статті 70 Кодексу підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Частиною 2 статті 70 Кодексу визначено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

У свою чергу, державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, згідно з Указом Президента України "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" від 16.01.2013 № 20/2013, здійснює Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України та входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Тобто підставою для повного або часткового зупинення діяльності підприємства є факт створення відповідачем реальної загрози життю та здоров'ю людей, у зв'язку з експлуатацією нафтобази, і цей факт має бути доведений належними та допустимими доказами.

Судом встановлено, що ТзОВ «ВОГ Рітейл» здійснює експлуатацію автозаправної станції за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 3, на підставі Договору оренди № 265 від 16.06.2014 р., укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЕКИ».

15.06.1998 року державною технічною комісією на підставі розпорядження виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 27.05.1998 року № 547/2 підписано акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації, згідно висновків якого вбачається: об'єкт «автозаправна станція з мийкою», який знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна (Заводська), 3 готовий до введення в експлуатацію.

07.10.2014 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат серії ІУ № 43, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта «реконструкція фасадів та модернізація АЗС без змін площі будівель в межах наданої земельної ділянки по вул. Набережна Заводська, 3 у м. Дніпропетровськ» проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

Тобто на момент введення в експлуатацію об'єкта він повністю відповідав вимогам законодавства у сфері протипожежної і техногенної безпеки.

Вказане, на думку суду, спростовує ряд порушень, зазначених в акті від 30.06.2015 року, про виявленні порушення при здійсненні будівництва об'єкта (порушення 1, 3, 4, 5 акту).

Порушення, викладене в п.1 може бути усунуто в процесі експлуатації об'єкта і це не потребує зупинення його роботи, а порушення 2 акту, усунуте відповідачем в ході проведення перевірки.

Щодо вимоги про обладнання системою автономного пожежогасіння (п.3 акту), то вона введена в дію лише в 2015 році і на думку суду може бути виконана в процесі експлуатації об'єкта. Електрощитки встановлені згідно проекту і згідно правил улаштування електроустановок.

Що стосується, порушень, викладених в п.4, 5 акту, а саме що об'єкт не забезпечено достатньою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою та АЗК не обладнано майданчиком (пірсом) розмірами не менше 12х12 метрів для встановлення протипожежних автомобілів і забирання води з природного водо джерела, то суд також зазначає, що вказаний об'єкт введено в експлуатацію та використовується відповідно до акту державної технічної комісії та сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта, які засвідчують його відповідність проектній документації та готовність до експлуатації. Без зазначених документів введення в експлуатацію даного об'єкта було неможливим.

Також, враховуючи розмір земельної ділянки, яка виділена для обслуговування АЗС є незрозумілим чи можливе обладнання такого майданчику технічно.

Крім того, зазначені в акті перевірки, порушення, не становлять реальної загрози життю та безпеці людей і можуть усуватися в процесі діяльності об'єкта без зупинення його роботи.

Настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі законодавець пов'язує з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню. Більшість наведених в акті порушень хоча і свідчать про невиконання відповідачем окремих правил дотримання протипожежної і техногенної безпеки, однак самі по собі вони не створюють реальну загрозу життю і здоров'ю людей.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень.

Частиною 1 статті 69 Кодексу встановлено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови: з питань пожежної безпеки у разі: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки.

Згідно із частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Частинами 8, 9 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов'язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) або його заступником.

Тобто, при виявленні порушення уповноваженим органом повинен виноситься припис чи інший документ, який підлягає виконанню у встановлені строки.

Суд проаналізувавши виявленні та описані в акті перевірки порушення вважає, що вони можуть бути усунуті в інший спосіб як просить позивач, тобто без зупинення діяльності АЗК шляхом внесення відповідного припису.

Як встановлено судом за наслідками проведеної перевірки, Державною пожежно-рятувальною частиною 8 Головного управління ДСНС у Дніпропетровській області 30.06.2015 року винесено припис № 159 про усунення виявлених порушень вимог чинного законодавства. У зазначеному приписі відповідачу надано строк на усунення виявлених порушень до 30.07.2015 року.

На момент подання позову строк виконання даного припису та усунення виявлених недоліків у відповідача не закінчився.

Вказаним приписом відповідачу надано строк для усунення відповідних недоліків виявлених перевіркою, однак не дочекавшись закінчення строків та наслідків його виконання ГУ ДСНС у Дніпропетровській області звернулося з позовом про зупинення АЗК, що на думку суду є неприпустимим та суперечить вимогам вищевказаних нормативних актів.

Статтею 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що у разі невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

У разі застосування санкцій за порушення вимог законодавства, зокрема, якщо законом передбачаються мінімальні та максимальні розміри санкцій, враховується принцип пропорційності порушення і покарання.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд зазначає, що при застосуванні санкцій до суб'єкта господарювання повинен враховуватися принцип пропорційності виявлених порушень і покарання.

Зупинення роботи певного об'єкту є крайнім заходом покарання і повинен застосовуватися у виключних випадках, коли виявленні порушення дійсно становлять реальну загрожу життю і здоров'ю людей , чого в даному випадку немає.

Враховуючи викладене та виявленні та описані в акті перевірки порушення суд приходить до висновку, що вони можуть бути усунуті в інший спосіб як просить позивач, тобто без зупинення діяльності АЗК шляхом внесення відповідного припису, який було внесено і на момент подачі позову строк виконання якого не закінчився.

Доказів, що підтверджують невиконання вказаного припису на момент розгляду справи позивачем в судове засіданні не представлено.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивачем під час розгляду справи не надано суду належних та допустимих доказів щодо підтвердження позовних вимог та обґрунтування вимог щодо застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності роботи АЗК за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 3.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про те, що деякі правопорушення відповідачем усунуті в процесі перевірки, а інші порушення не становлять реальної загрози життю та здоров'ю людей та можуть бути усунуті в інший спосіб, зокрема шляхом виконання відповідного припису, тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий адміністративний суд України, про що свідчать ухвали від 27 травня 2015 року (справа № К/800/62242/14), від 15 травня 2015 року (справа № К/800/3116/14).

Крім того, відповідно до ст.94 КАС України з позивача підлягають стягненню судові витрати, оскільки ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року про відкриття апеляційного провадження Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області відстрочено сплату судового збору до вирішення спору по суті.

Ставки сплати судового збору встановлено частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої за подання зокрема апеляційної скарги на рішення суду 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи викладене, у зв'язку з несплатою судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, такий підлягає стягненню з позивача в дохід Державного бюджету України за подання апеляційної скарги у розмірі 80 грн. 39 коп..

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року по справі № 803/1624/15- залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області судовий збір за подання апеляційної скарги на постанову суду у розмірі 80 грн. 39 коп. за реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Галицькому районі м. Львова, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38007573, банк отримувача - ГУДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО) - 825014, рахунок отримувача - 1004, код класифікації доходів бюджету - 22030001, призначення платежу - судовий збір за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич