Справа № 815/3699/15
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/3699/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е. А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

при секретарі - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Гонконг Інгланд Кепітал" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ТОВ "Гонконг Інгланд Кепітал" звернувся з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси була проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за квітень 2014 року за результатами якої складений акт від 25.07.2014 року №4232/15-53-22-01/38643334 яким встановлено порушення позивачем п. 198.6, ст.198 ПК України та порушення позивачем п. 200.3, п. 200.4. ст. 204 ПК України на підставі якого було винесене податкове повідомлення рішення № від 08.08.2014 року. Проте, позивач не погоджується з висновками ДПІ у Приморському районі м. Одеси викладеними в акті перевірки та вважає, що вони є помилковими, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і прийняті із порушенням норм чинного законодавства, у зв'язку з чим податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року у справі адміністративний позов було задоволено.

Скасовано податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № від 08.08.2014р.

Не погоджуючись з даною постановою суду податковий орган подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ДПІ в Приморському районі була проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту податку на додану вартість за квітень 2014 року за результатами якої складений акт від 25.07.2014 року №4232/15-53-22-01/38643334.

Вказаним актом було встановлено порушення позивачем п.198.6, ст. 198 ПК України, а саме завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту за квітень 2014 року на 499804 грн. та занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту за квітень 2014 року на 196 грн. та порушення п. 200.3, п. 200.4, ст. 200 ПК України, а саме завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, заявлений у податковій декларації за квітень 2014 року на загальну суму 473266 грн.

Не погодившись з висновками акту позивачем до ДПІ у Приморському районі м. Одеси були подані заперечення від 31.07.2014 року вих..№31-07/14/1-юр. на які ДПІ у Приморському районі м. Одеси листом від 20.08.2014 року №29233/10/15-53-22-01 була надана відповідь, що згідно п. 86.8, ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки. Та виходячи з того, що заперечення на акт були надані після цього строку, то вже було прийнято оскаржуване податкове повідомлення рішення.

Отже ДПІ у Приморському районі м. Одеси у відповідності до п. 86.8, ст. 86 ПК України було винесено податкове повідомлення рішення від 08.08.2014 року № яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 973070 грн. та яке було надіслано позивачу поштою з повідомленням про вручення.

Не погодившись з зазначеним податковим повідомленням рішенням позивачем була подана скарга від 05.09.2014 року вих. №05-09/14/1-юр. до ГУ Міндоходів в Одеській області за результатами розгляду яких ГУ ДФС в Одеській області було прийнято рішення від 31.10.2014 року №17/10/15-32-10-02-07 яким податкове повідомлення рішення залишено без змін, а скарга директора ТОВ «Гонконг Інгланд Кепітал» без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки податкові повідомлення рішення від 25.10.2013 року № та від 15.11.2013 року № були скасовані рішеннями суддів які набрали законної сили та те, що неправильне зазначення назви цивільно-правового договору в податковій накладній саме по собі не призводить до неможливості ідентифікації факту та змісту господарської операції, за умови належного заповнення інших реквізитів податкової накладної та відповідно не тягне втрати нею статусу належного податкового документа, то позовні вимоги ТОВ "Гонконг Інгланд Кепітал" обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, ПК України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Стосовно порушення позивачем 200.3, п. 200.4, ст. 200 ПК України в результаті чого позивачем завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, заявлений у податковій декларації за квітень 2014 року на загальну суму 473266 грн. суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що перевіркою правомірності визначення податкових зобов'язань та податкового кредиту, розрахунків з бюджетом та показників відображених у декларації за квітень 2014 року було встановлено та знайшло своє відображення в акті перевірки, що позивачем під час перевірки позивача були нібито виявлені порушення п. 200.3, п. 200.4, ст. 200 ПК України в результаті чого позивачем завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, заявлений у податковій декларації за квітень 2014 року на загальну суму 473266 грн., у тому числі за червень 2013 року на суму 316008 грн. та серпень 2013 року на суму 157062 грн.

Відповідно до п. 200.3, ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За змістом п. 200.4, ст. 200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

З пункту 3.15 акту перевірки, вбачається, що за даними АС «Податковий блок» на ТОВ «Гонконг Інгланд Кепітал» були проведені наступні перевірки від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за червень, про що складений акт від 23.09.2013 року №1763/15-53-22-3/38643334 та винесено податкове повідомлення рішення від 25.10.2013 року №, щодо зменшення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за червень 2013 року на 316008 грн. та від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за серпень, про що складений акт від 01.11.2013 року №2396/15-53-22-3/38643334 та винесено податкове повідомлення рішення від 15.11.2013 року №, щодо зменшення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за серпень 2013 року на 157062 грн.

Не погодившись з зазначеними податковими повідомленнями рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, проте первинні та повторні скарги позивача були залишенні без задоволення.

Враховуючи, що станом на час складення акту перевірки від 25.07.2014 року №4232/15-53-22-01/38643334 у перевіряючих була відсутня інформація щодо оскарження ТОВ «Гонконг Інгланд Кепітал» зазначених податкових повідомлень рішень в судовому порядку відповідачем був зроблений висновок про порушення позивачем п.200.3, п. 200.4, ст. 200 ПК України в результаті чого ТОВ «Гонконг Інгланд Кепітал» був завищений залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, заявлений у податковій декларації за квітень 2014 року на загальну суму 473266 грн., у тому числі за червень 2013 року на суму 316008 грн. та серпень 2013 року на суму 157062 грн..

На підставі п. 56.18, ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Статтею 102 ПК України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов'язань, які становлять 1095 днів.

За правилами п. 56.19, ст. 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Згідно п. 56.21, ст. 56 ПК України передбачено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Отже, строк для звернення до суду платника податків із вимогою щодо визнання протиправним рішення контролюючого органу повинен визначатися за правилами п. 56.18, ст. 56 ПК України, незалежно від того чи скористалась особа своїм правом на досудове вирішення спору шляхом застосування процедури адміністративного оскарження.

В ході судового розгляду встановлено, що ТОВ «Гонконг Інгланд Кепітал» на час подання заперечень на акт перевірки від 25.07.2014 року №4232/15-53-22-01/38643334 та подання первинної скарги вже було оскаржено до суду податкові повідомлення рішення від 25.10.2013 року № та від 15.11.2013 року № та на підтвердження цього разом з запереченнями та скаргою позивачем додавались копії позову з позначкою суду про їх отримання та копії ухвал Одеського окружного адміністративного суду від 04.08.2014 року по справі №815/4373/14 та від 04.08.2014 року по справі №815/4372/14.

Проте податковим органом під час розгляду заперечень та скарги не було взято до уваги зазначені факти.

Також встановлено, що Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2014 року по справі №815/4372/14 залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.11.2014 року адміністративний позов ТОВ «Гонконг Інгланд Кепітал» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси про скасування податкового повідомлення-рішення задоволений та скасоване податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси від 15.11.2013 року № .

До того ж, Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2014 року по справі №815/4373/14 за позовом ТОВ «Гонконг Інгланд Кепітал» до ДПІ у Приморському районі м. Одеси про скасування податкового повідомлення-рішення постанову Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2014 року скасована та ухвалене нове рішення яким позов ТОВ «Гонконг Інгланд Кепітал» задоволений та скасоване податкове повідомлення рішення від 25.10.2013 року №.

Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Відповідно до ст. 14 КАС України встановлено, що постанова чи ухвала суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

На підставі ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, на цей час податкові повідомлення рішення від 25.10.2013 року № та від 15.11.2013 року № скасовані.

Таким чином, ТОВ «Гонконг Інгланд Кепітал» правомірно було включено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, заявлений у податковій декларації за квітень 2014 року на загальну суму 473266 грн., а твердження відповідача в цій частині є хибними, внаслідок чого податкове повідомлення рішення № від 08.08.2004 року про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в цій частині підлягає скасуванню.

Стосовно порушення позивачем п. 198.6, ст. 198 ПК України в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту за квітень 2014 року на 499804 грн. та занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту за квітень 2014 року на 196 грн. слід зазначити таке.

Відповідно до п. 198.6, ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

В ході судового розгляду встановлено, що між ТОВ "Гонконг-Інгланд-Кепітал" та ПП СРК БУДМАРИН укладений Генеральний контракт на реконструкцію від 22.05.2013 року, відповідно до якого ПП СРК БУДМАРИН зобов'язалося здійснити реконструкцію будівлі (будівельні роботи під ключ), внаслідок якого повинен бути створений об'єкт, а ТОВ "Гонконг-Інгланд-Кепітал" зобов'язується прийняти закінчений «під ключ» об'єкт та оплатити ПП СРК БУДМАРИН ціну контракту.

22 травня 2013 року сторони підписали акт приймання-передачі Технічного завдання на розробку Проектної документації по реконструкції будівлі (Додаток № 1 до Генерального контракту) та Графік проведення будівельних робіт та їх фінансування (Додаток № 2 до Генерального контракту).

Також встановлено, що згідно умов контракту 17.04.2014 року ТОВ "Гонконг-Інгланд-Кепітал" був здійснений на користь ПП СРК БУДМАРИН платіж на суму 3000000 грн., у тому числі ПДВ у сумі 500000 грн., що підтверджується випискою по рахунку ТОВ "Гонконг-Інгланд-Кепітал" за 17.04.2014 року, а ПП СРК БУДМАРИН в свою чергу була видана податкова накладна №9 від 17.04.2014 року.

За змістом п. 198.1, ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

На підставі п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше, зокрема, дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За правилами п. 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У відповідності до п. 201.1, ст. 201 ПК України передбачено, що у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма податкової накладної та порядок її заповнення затвердженні Наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 року №957, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.10.2014 року за №1235/26012 (далі Порядок №957).

За змістом п. 6 Поряду №957 у графі «вид цивільно-правового договору» податкової накладної зазначається вид цивільно-правового договору згідно з видом договірних зобов'язань, визначених Цивільним кодексом України.

На підставі ст. 67 Господарського кодексу України встановлено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

На підставі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, генеральний контракт на реконструкцію від 22.05.2013 року відноситься до договорів на виконання робіт, так як в самому предметі передбачено, що відповідно до умов генерального контракту на реконструкцію ПП «СРК БУДМАРИН» зобов'язалось здійснити реконструкцію будівлі (будівельні роботи «під ключ»).

Таким чином, зазначення у графі «Вид цивільно-правового договору» податкової накладної №9 від 17.04.2014 року «Договір на виконання робіт», зроблено у відповідності до норм діючого законодавства та не є порушенням вимог ст. 201 ПК України в розумінні ч. 1, п. 198.6, ст. 198 ПК України.

У зв'язку з чим суд вважає помилковим висновок податкового органу в акті перевірки, що дані зазначені у податковій накладній від 17.04.2014 року №9 не відповідають вищевказаному генеральному контракту на реконструкцію.

Таким чином, на підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки податкові повідомлення рішення від 25.10.2013 року № та від 15.11.2013 року № були скасовані рішеннями суддів які набрали законної сили та те, що неправильне зазначення назви цивільно-правового договору в податковій накладній саме по собі не призводить до неможливості ідентифікації факту та змісту господарської операції, за умови належного заповнення інших реквізитів податкової накладної та відповідно не тягне втрати нею статусу належного податкового документа, то позовні вимоги ТОВ "Гонконг Інгланд Кепітал" обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Гонконг Інгланд Кепітал" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року у справі № 815/3699/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення судового рішення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 23 листопада 2015 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: А.В. Крусян