Справа № 2-а-2403/11
Суддя: Полонець С. М.
Дата ухвалення: 2011-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-2403/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2011 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Полонець С.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06.07.2011 року звернувся з зазначеним позовом, вказав, що проходив службу в органах Державної пенітенціарної служби України, 31.12.2010 року звільнений в запас і перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке при визначенні розміру його пенсії керувалося Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік», підпунктом 4 п. 29 розділу ІІ якого були внесені зміни до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якого для обчислення розміру пенсії використав розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Враховуючи те, що рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення п. 4 п. 29 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» визнані неконституційними, позивач просив позов задовольнити та зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії на підставі ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виходячи із розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед його звільненням.

Ухвалою судді від 21.07.2011 року відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідач 01.08.2011р. подав заперечення проти позову, у яких позовні вимоги не визнав.

Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах Державної пенітенціарної служби України. 31.12.2010 року позивача звільнено зі служби, в звязку з чим він був взятий на пенсійний облік відповідачем по справі. На час звільнення з військової служби розмір грошового забезпечення за останньою штатною посадою (за останній повний місяць роботи) включав такі види грошового забезпечення: посадовий оклад, підвищення до посадового окладу за особливі умови служби, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за проведення оперативно-розшукової діяльності, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (таємності), щомісячна премія. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області при обчисленні пенсії позивачу використано довідку Державного Департаменту України з питань виконання покарань в Житомирській області про грошове забезпечення позивача за період з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року.

Позивач з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про перерахунок пенсії з врахуванням розміру грошового забезпечення за останній повний місяць служби перед звільненням не звертався.

Вказані обставини підтверджені письмовими матеріалами справи.

Виходячи з наведеного клопотання відповідача про залучення до участі у справі як співвідповідача УДДУПВП в Житомирській області та як третю особу Житомирську установу виконання покарань № 8 - не підлягає задоволенню

У зв'язку із ухваленням Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 у справі № 1-28/2008, відновлено дію ч. 3 ст. 43 Закону № 2262, а саме, «пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством».

Вказана норма Закону № 2262, передбачає обчислення пенсії саме із грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, а не із грошового забезпечення за останній місяць перед звільненням, як це вимагає позивач. Норми діючого чинного законодавства не передбачають призначення пенсій вказаній категорії осіб саме із грошового забезпечення за останній місяць перед звільненням.

Дана норма щодо обчислення грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, не визначає, що для призначення пенсій використовується виключно грошове забезпечення, яке отримував військовослужбовець за останній місяць перед звільненням зі служби, а встановлює, що для призначення пенсії використовується грошове забезпечення саме за його останньою штатною посадою перед звільненням, а не з будь-якої іншої посади за весь період служби. При цьому, положення ч. 3 ст. 43 Закону № 2262 взагалі не конкретизують за який період враховується грошове забезпечення для призначення пенсії (за один календарний місяць, за 24 календарні місяці перед звільненням, за весь період перебування на останній штатній посаді перед звільненням тощо). Тобто, поняття «остання штатна посада перед звільненням» не є кількісним показником, який визначає період за який враховується грошове забезпечення для призначення пенсії, а є якісним показником, що встановлює з якої первинної структурної одиниці державного органу, його апарату (посади) враховується грошове забезпечення для призначення пенсії.

При цьому, військовослужбовець, може перебувати на останній штатній посаді перед звільненням протягом періоду більшого ніж один календарний місяць

Зокрема, позивач перебував на останній штатній посаді перед звільненням помічника начальника Житомирської установи виконання покарань № 8 по роботі з особовим складом по 31.12.2010 року, що підтверджується грошовим атестатом № 10, що сформований Житомирською УВП № 8. Таким чином, виходячи з позовних вимог для призначення пенсії необхідно застосовувати грошове забезпечення за весь період перебування на останній штатній посаді перед звільненням, а саме з 01.01.2009р. по 31.12.2010р. Довідка про грошове забезпечення була сформована саме з 01.01.2009 року по 31.12.2010 року, тобто, у чіткій відповідності до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262.

Також, слід зазначити, що неконституційними визнані саме зміни внесені до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262, якими порядок формування грошового забезпечення для призначення пенсій визначався Кабінетом Міністрів України. При цьому, підставою для визнання неконституційними цих змін стало не невідповідність Основному Закону формування грошового забезпечення для призначення пенсій в порядку визначеному саме Кабінетом Міністрів України, а те, що внесення змін до окремих законів (до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262) не входить до предмету врегулювання Закону «Про Державний бюджет».

Отже, самі нормативні акти Кабінету Міністрів України, якими визначається порядок формування грошового забезпечення для призначення пенсії (Постанова КМУ від 12.07.1992 року № 393 із змінами і доповненнями внесеними ПКМУ від 13.02.2008 року № 45) не були визнано неконституційними, скасовані або припинено їх дію в інший спосіб визначений чинним законодавством.

Крім цього, відповідно до ст. 17-1 Закону № 2262, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Отже, ст. 17-1 Закону № 2262 надано (делеговано) право Кабінету Міністрів України визначати порядок формування грошового забезпечення для призначення (перерахунку) пенсій. На відміну від положень ч.3 ст. 43 Закону № 2262 (в редакції Законом України «Про Держаний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»), норма ст. 17-1 Закону № 2262 не була визнано неконституційною.

На підставі викладеного у відповідності до вимог ст.ст. 116, 117 Конституції України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Зокрема, згідно п. 7 цієї Постанови, пенсії обчислюються ...з щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Саме в такий спосіб було і визначено розмір додаткових видів грошового забезпечення, що знайшло своє відображення у довідці наданій позивачем.

Отже, дії ГУ ПФУ щодо призначення пенсії на підставі вищезазначеної довідки відповідають нормам зазначеного законодавства.

Таким чином, слід зробити висновок, що Законом № 2262 встановлено, що обчислення розміру грошового забезпечення здійснюється за останньою штатною посадою перед звільненням (ч.3 ст. 43), тобто визначальним є штатна посада перед звільненням, і тлумачити її таким чином, що це останній місяць перед звільненням є помилкою. Постанова КМУ № 393 жодним чином не звужує обсяг встановлених прав, а визначає лише період для підрахунку 24 місяці. При підрахунку розміру грошового забезпечення за 24 місяці визначальним залишається положення Закону, відповідно до якого підрахунок здійснюється за останньою штатною посадою перед звільненням.

Відтак, відповідач діяв у спосіб та відповідно до вимоги чинного законодавства, а тому підстав для визнання його рішення неправомірними та зобовязання вчинити певні дії немає.

Керуючись ст.ст. 8,19 Конституції України, ст.ст. 1,6,8,9,11,71,94,160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Законами України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання рішення щодо встановлення пенсії у розмірі 3215,59 грн. неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 43 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції Закону України від 15.06.2004 року №1769-VI виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя