Справа № 2а-2184/11/2670
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 листопада 2015 року м. Київ № 2а-2184/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Аблова Є.В., судді Келеберди В.І., судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 р. в адміністративній справі №2а-2184/11/2670 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заборгованості по відрядженнях, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 р. в адміністративній справі №2а-2184/11/2670 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заборгованості по відрядженнях.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.04.2012 року в адміністративній справі №2а-2184/11/2670 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про визнання дій та бездіяльності протиправними, стягнення коштів, позовні вимоги задоволено частково - визнано протиправною бездіяльність Міністерства вугільної промисловості України щодо виплати всіх сум, що належать ОСОБА_1 при звільненні; постановлено стягнути з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 18 062,53 грн. на відшкодування витрат, понесених ним у зв'язку з відрядженнями та стягнути з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку виплати заборгованості по відрядженнях протягом 402 робочих днів з розрахунку, що його середньомісячний заробіток становить 3 878,25 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2012 р. постанову суду першої інстанції у даній справі залишено без змін.

В подальшому, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.09.2012 р. задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено Міністерству енергетики та вугільної промисловості України тримісячний строк з моменту набрання законної сили цією ухвалою для подання звіту про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2012 року у даній справі.

Судом встановлено, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України звернулось до суду із заявами від19 грудня 2012 року № 17/2002 та від 24 грудня 2012 року № 17/2940 про відстрочку виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2012 року у справі № 2а-2184/11/2670 та про встановлення нового строку для подання звіту про виконання цього судового рішення з підстав того, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 жовтня 2012 року № К/9991/60174/12 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2012 року у справі № 2а-2184/11/2670 та водночас зупинено виконання цих судових рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.12.2012 р. відмовлено в задоволенні заяви про відстрочку виконання судового рішення та встановлено Міністерству енергетики та вугільної промисловості України тримісячний строк від дати проголошення Вищим адміністративним судом України рішення про результати перегляду в касаційному порядку адміністративної справи № 2а-2184/11/2670 для подання звіту про виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 квітня 2012 року.

25.03.2014 р. Вищим адміністративним судом України прийнято ухвалу, якою касаційну скаргу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України у справі №2а-2184/11/2670 задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 2 квітня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 8 серпня 2012 року скасувати в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заборгованості по відрядженнях, а справу у цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції, а в решті судові рішення залишити без змін.

У зв'язку з наведеним, позивач зазначає, що останнім терміном подання звіту відповідачем про виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.04.2012 р. було 25.06.2014 р.

11.07.2014, з причини відсутності відшкодування відповідачем позивачеві виплат та компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями в розмірі 18062,53 грн., останнім подано заяву (клопотання) про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в даній частині.

У заяві позивач просив суд повідомити про наявність факту подання відповідачем звіту про виконання судового рішення у встановлений судом строк (тобто до 25.06.2014), а також, у разі неподання такого звіту - про накладення штрафу на керівника Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, відповідального за виконання, та про стягнення половини суми зазначеного штрафу на користь позивача.

За результатами розгляду даної заяви та наданих під час її розгляду та вирішення письмових пояснень та доказів відповідача, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 р. заяву ОСОБА_1 задоволено та встановлено Міністерству енергетики та вугільної промисловості України новий строк для подачі звіту про виконання судового рішення у справі №2а-2184/11/2670 до 23 березня 2015 року, попередити Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, що у разі неподання такого звіту судом буде накладено на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Позивач, зазначаючи, що у відповідача були наявні у розпорядженні всі необхідні реквізити для перерахування грошових коштів для виконання судового рішення по адміністративній справі №2а-2184/11/2670, звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 р., в якій просить: скасувати ухвалу від 22.12.2014 р. в адміністративній справі №2а-2184/11/2670 та прийняти нове рішення, в якому заяву позивача від 11.07.2014 р. про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення задовольнити у повному обсязі, а саме: накласти на керівника Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, відповідального за виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.04.2012 р. у адміністративній справі №2а-2184/11/2670, штраф у розмірі 41340,00 грн., стягнути на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_1, виданий 2МВМ Стахановського МВ УМВС України в Луганській області 20.02.1996) половину суми зазначеного штрафу, а саме 20670,00 грн. (двадцять тисяч шістсот сімдесят грн.), іншу половину - до Державного бюджету України.

З наданих до суду письмових пояснень відповідача вбачається, що останній заперечує щодо задоволення заяви позивача з підстав того, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України вживало заходів щодо сприяння у стягненні з останнього на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 18062,53 грн., що підтверджується листом, адресованим позивачу, листом №03/10-1803 від 15.04.2015 р. щодо сприяння у виконанні рішення суду та надання пропозицій щодо його виконання, листом №17/0819 від 14.04.2015 р. щодо надання інформації чи передавались документи стосовно виконання рішення суду у справі №2а-2184/11/2670.

Вирішуючи заяву по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частина друга статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Наявність цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

Пунктами 4, 5 частини 2 статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи, а також обґрунтування з посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Таким чином, на думку суду, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України можливий за наступних умов: наявність істотних обставин, тобто таких, що можуть істотно вплинути на вирішення справи; існування таких істотних обставин справи на час розгляду справи та необізнаність заявника про такі істотні обставини на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення.

Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.04.2011 у справі № Н/9991/26/11.

Як вбачається з матеріалів справи та обґрунтування заяви, позивач зазначає, що нововиявленою обставиною є те, що відповідачу ще у 2012 р., оскільки у супровідному листі відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України №С-14042/5-1 від 06.11.2012 р., яка отримана Міністерством енергетики та вугільної промисловості України 09.11.2012 р. вбачається зазначення необхідних реквізитів для перерахування грошових коштів для виконання судового рішення в адміністративній справі №2а-2184/11/2670.

Водночас, судом із вказаного супровідного листа вбачається зазначення реквізитів тільки Державної виконавчої служби України та відсутність реквізитів позивача.

Крім того, судом вбачається помилковим твердження позивача щодо обізнаності відповідача з вимоги державного виконавця №С-9305/2-104/1 від 15.10.2014 р. про реквізити банківських рахунків ОСОБА_1, оскільки у останній зазначено лише реквізити, на які необхідно перерахувати виконавчий збір у розмірі 1806,25 грн., а реквізити банківських рахунків позивача - відсутні.

При цьому, згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 25.11.2010 р. у справі №К-45458/09 «істотність» обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення.

Ознаку «не були і не могли бути відомі особи» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Матеріалами справи підтверджується, що супровідний лист №С-14042/5-1 від 06.11.2012 р., на який як на підставу для перегляду ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 р. за нововиявленими обставинами посилається позивач, направлявся і самому позивачу, а відтак останній ще у 2012 р. був обізнаний про вказані ним у заяві обставини.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до листа Державної казначейської служби України №11-08/85-22968 від 14.09.2015 р. на виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.09.2015 р. у справі №2а-2184/11/2670 з рахунку Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 18.09.2015 р. Державною казначейською службою України списані на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 18062,53 грн., що свідчить про виконання судового рішення у справі №2а-2184/112670.

Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність зазначених позивачем істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі позивачу, оскільки обставини, якими обґрунтовано наявність нововиявлених обставин, існували на момент прийняття ухвали від 22.12.2014 р., були відомі позивачу та наявними матеріалами справи не спростовані, що в сукупності не може вважатись підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 160,165,253 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.12.2014 р. в адміністративній справі №2а-2184/11/2670 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про стягнення середнього заробітку за затримку виплати заборгованості по відрядженнях залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Келеберда В.І.

Суддя Федорчук А.Б.