Справа № 2-а-3060/2010
Суддя: Кудрявцев І. В.
Дата ухвалення: 2010-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа №2а-3060/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2010 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Кудрявцев І.В. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання зарахувати і виплатити недоплачене як «Дитині війни» підвищення до пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 26.11.2010 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача УПФУ у Старобільському районі Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання зарахувати і виплатити недоплачене як «Дитині війни» підвищення до пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 26.11.2010 року. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона народилась у 1938 році, та відповідно до ст.1 Закону України від 18 листопада 2004 року «Про соціальний захист дітей війни» є «Дитиною війни». Згідно зі ст.6 зазначеного Закону з 01.01.2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2008-2009 роках така допомога виплачувалась частково у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-17 було внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме, статтю 6 викладено в новій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни». Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), положення, в т.ч. пункту 41 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». У звязку з чим просила суд винести рішення, яким визнати неправомірною бездіяльність УПФУ в Старобільському районі Луганської області щодо ненарахування і невиплаті належних їй як «Дитині війни» виплат за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 26.11.2010 року, та зобовязати УПФУ в Старобільському районі Луганської області здійснити нарахування та виплату їй підвищення до пенсії як «Дитині війни»за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 26.11.2010 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

До початку судового розгляду від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. 10 грудня 2010 року постановлено ухвалу про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами(а.с.6) і не заперечується сторонами, що позивачка ОСОБА_1 має статус «Дитина війни» і має право на отримання пільг, як «Дитина війни», та що дійсно мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивачки ОСОБА_1 та заперечення відповідача управління Пенсійного фонду України у Старобільському районі, що підтверджується також наявними у справі доказами(а.с.12) і не заперечується сторонами, що позивачка ОСОБА_1 зверталась до відповідача з письмовою заявою щодо одержання доплати підвищення пенсії «Дітям війни» згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни», але відповідач відмовив у задоволенні її вимог.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень збоку в тому числі органів державної влади у спорах щодо межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За Преамбулою Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формується за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 58 зазначеного Закону на Пенсійний фонд покладене керівництво та управління солідарною системою, збір, акумуляція та облік страхових внесків, призначення пенсії та підготовка документів для її виплати, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, здійснювання контролю цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішення питань, повязаних з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснення адміністративного управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законом і статутом Пенсійного фонду.

Правовий статус «Дітей війни», основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки встановлює Закон України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-1V від 18 листопада 2004 року, що набрав чинності з 01 січня 2006 року, - дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року №966-14, а також статтею 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року №2017-111, встановлено, що прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону(В редакції Закону №2505-4 від 25 березня 2005 року, що діє з 31 березня 2005 року) передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-17 внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме, текст статті 6 викладений в такій редакції: «Дітям війни(крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни».

Відповідно до статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни-на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008 року визнані такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), положення, зокрема, пункту 41 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Пунктом 6 наведеного Рішення визначено про те, що Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Відповідно до принципу дії нормативно-правового акту у часі, у звязку з прийняттям нової редакції статі 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»(підпункт 2 пункту 41 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»), редакція зазначеної статті що існувала до 1 січня 2008 року втратила свою чинність. На підставі Рішення Конституційного суду України №10-рп від 22 травня 2008 року втратила чинність нова редакція статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», внаслідок чого відновлена попередня редакція закону.

На теперішній час зміни до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не вносились та вона діє в редакцій від 18 листопада 2004 року.

Виходячи із зазначеного за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 26.11.2010 року позивачка ОСОБА_1, яка є «Дитиною війни» має право на отримання підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, а не 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як було нараховано та сплачено відповідачем УПФУ в Старобільському районі.

З огляду на вищевикладене суд критично відноситься до заперечень відповідача УПФУ в Старобільському районі проти позову позивачки ОСОБА_1, та вважає неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі щодо нездійснення нарахування і належних виплат ОСОБА_1 підвищення до пенсії як «Дитині війни» за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, за період з 01.01.2010 року по 26.11.2010 року.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в Старобільському районі підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки сплата судового збору відстрочена до прийняття рішення, а адміністративний позов задоволено, то належний до сплати судовий збір в розмірі 3 гривні 40 копійок слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.2,4,5,11,17,94,ч.1ст.158,ст.159,ч.1,2,3ст.160, ст.ст.161,162,163,167 КАС України, ст.ст.8,22,46,92 Конституції України, Законом України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.99 року, Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007р. від 09.07.2007 року, рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22.05.2008 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання зарахувати і виплатити недоплачене як «Дитині війни» підвищення до пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, з 01.01.2010 року по 26.11.2010 року - задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області щодо нездійснення нарахування і виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1 як «Дитині війни» за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 26 листопада 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни за період з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 26 листопада 2010 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням фактично здійснених виплат.

Належний до сплати судовий збір у розмірі 3 (три) гривні 40 (сорок) копійок віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена у апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, з подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя