Справа № 813/392/15
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 876/4323/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р. М., Улицького В. З.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року по справі № 813/392/15 за позовом Державної податкової інспекції у м. Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2015 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, яким просить стягнути з відповідача податковий борг в сумі 212622,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача є податковий борг перед бюджетом в сумі 212622,40 грн за платежами: податок на доходи фізичних осіб та податок на додану вартість. Оскільки відповідачем добровільно у встановлені строки така заборгованість не погашена, а вжиті контролюючим органом заходи не привели до погашення податкового боргу, позивач звернувся із позовом до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Стягнено з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг у сумі 212622,40 грн.

З таким рішенням суду не погодився відповідач. Подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенню позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що податкові повідомлення-рішення, на основі яких виник податковий борг не є узгодженими, і оскаржуються в судовому порядку до касаційної інстанції.

Сторони явку своїх представників не забезпечили, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що не перешкоджає слухати справу в їх відсутності в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга належить до задоволення з наступних підстав.

Вивчивши матеріали справи судом апеляційної інстанції встановлено, що у відповідача виник податковий борг у розмірі 212622,40 грн, який складається з:

- податку з доходів фізичних осіб згідно з податковим повідомленням рішення № від 1 червня 2013 року на суму 101489,98 грн (в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 19001,88 грн);

- податку на додану вартість згідно з податковим повідомленням рішенням № від 1 червня 2013 року на суму 111979,18 грн (в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 22395,84 грн) та № від 20 листопада 2014 року на суму 24,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року, у справі № 913/5822/13-а за позовом ФОП ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

В матеріалах справи наявна податкова вимога форми "Ф" № 1833-25 від 7 листопада 2014 року та докази її одержання відповідачем.

Відповідно підпункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з пунктами 95.1-95.3 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Приймаючи оскаржену постанову, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкового боргу є узгодженою, оскільки завершилась процедура судового узгодження податкових повідомлень-рішень, а позивачем вчинено усі передбачені законом дії для стягнення коштів з відповідача.

Проаналізувавши матеріали справи та наведені вище законодавчі положення суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити, що на момент прийняття рішення судом першої інстанції постанова Львівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року були оскаржені до Вищого адміністративного суду України, що підтверджується ухвалою ВАСУ від 12 січня 2015 року про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 вересня 2015 року скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року та направлено справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Зважаючи на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку що податкові повідомлення-рішення № від 1 червня 2013 року, № від 1 червня 2013 року та № від 20 листопада 2014 року є неузгодженими, а відтак податковий борг заявлений позивачем є також неузгодженим та не може бути стягнутим.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що, у відповідності до статті 202 КАС України, є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Особи, які беруть участь у справі, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Керуючись статтями 94, 98, 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2015 року по справі № 813/392/15 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Стягнути з державного бюджету на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2126,22 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Гулид Р. М.

Улицький В. З.