Справа № 464/5368/15-а
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2015-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5368/15-а
пр.№ 2-а/464/152/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

за участі секретаря судового засідання Дулюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить: визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку йому пенсії державного службовця без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до державних і професійних свят, які зазначені в довідці від 25.04.2014 р. за №32вих.-1751 «Про складові заробітної плати», що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2011 р.; визнати рішення відповідача (зазначене у листі №М-8 від 29 травня 2015 р.) про відмову у розрахунку йому пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до державних і професійних свят за період з 01 січня 2007 р. по 31 грудня 2011 р. протиправними; зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату призначеної йому пенсії державного службовця (із збереженням тих відсотків заробітку для обчислення пенсії, які були передбачені редакцією ст. 37 Закону України "Про державну службу", що була чинною на момент призначення йому пенсії державного службовця та на момент відмови відповідача у перерахунку пенсії) шляхом включення до заробітку, з якого розраховувалася пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до державних та професійних свят за період з 01 січня 2007 р. по 31 грудня 2011 р. згідно з поданою довідкою про заробітну плату №32вих.-1751 від 25 квітня 2014 р., якою передбачено складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано і утримано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне забезпечення - з моменту призначення пенсії державного службовця по дату винесення судового рішення, а також здійснювати таке нарахування та виплату в подальшому; стягнути з відповідача суму пенсії державного службовця, що недонарахована з моменту її призначення до моменту винесення судового рішення; рішення щодо стягнення заборгованої суми пенсії допустити до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць. В обґрунтування покликається на те, що йому, як працюючому державному службовцю Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова з 28.04.2014 р. призначена державна пенсія, яку він зможе утримувати після звільнення з державної служби. Згідно розпорядження Залізничної районної адміністрації №13-К від 17.03.2015 р. його звільнено з органів місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про державну службу" з виходом на пенсію. Для призначення пенсії ним було подано відповідачу передбачені законодавством документи, зокрема довідку від 25.04.2014р. №32вих.1751 «Про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією)» за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2011 року, у якій були заповнені, зокрема, колонки - "інші виплати", у якій відображено матеріальні допомоги на оздоровлення, матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексація грошових доходів; та колонка - "премії до державних, професійних свят та ювілейних дат", на які нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Однак в порушення вимог закону в розмір заробітної плати, з якої розраховується розмір пенсії йому не були зараховані суми матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації та премій до державних, професійних свят та ювілейних дат. 30.03.2015 року він звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця. 22.05.2015 року звернувся до відповідача із письмовою заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням інших виплат (матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та премій до державних, професійних свят та ювілейних дат ). Однак, листом Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова від 29.05.2015 року було відмовлено у здійснені перерахунку. Вважає такі дії відповідача неправомірними, що суперечать нормам діючого законодавства, та просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з моменту призначення пенсії державного службовця по дату винесення судового рішення та здійснювати таке нарахування та виплату в майбутньому; стягнути з відповідача суму пенсії державного службовця , що недонарахована з моменту її призначення до моменту винесення судового рішення; рішення щодо стягнення заборгованої суми пенсії допустити до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в фабулі адміністративного позову, просить такий задовольнити в повному обсязі.

У письмових запереченнях відповідача, наданих суду, ним зазначено, що згідно із ст.33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Статтями 33, 35 цього ж Закону передбачено, що державним службовцям надається щорічна відпустка, з виплатою допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Вказана матеріальна допомога носить разовий характер, тобто не є складовою заробітної плати. Отже, чинним законодавством чітко визначені складові заробітної плати державного службовця, тому пенсію ОСОБА_1 призначено згідно Закону України "Про державну службу" та відповідно до поданих довідок, тобто, ні матеріальна допомога на оздоровлення, ні суми пов'язані із індексацією заробітної плати не входять до структури заробітної плати. Натомість, премії до державних та професійних свят враховано до середньомісячного заробітку державного службовця, з якого обчислено його пенсію. На підставі наведеного просить у задоволенні позову відмовити. Разом з тим зазначено, що 28 квітня 2014 р. позивача переведено на пенсію державного службовця. Однак, оскільки по 31 березня 2015 р. позивач працював на посаді державного службовця, то пенсію протягом зазначеного періоду виплачувалася, як це передбачено ст.37 Закону України «Про державну службу», в розмірі обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відтак тільки з 1 квітня 2015 р. у зв'язку із звільненням з роботи позивачу виплачується пенсія в розмірі, визначеному Закону України «Про державну службу». Заперечує щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача виплачувати в подальшому пенсію, оскільки такі суперечать вимогам КАС України, так як судовому захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено в майбутньому. Покликається на пропущення строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст.99 КАС України. На підставі наведеного просить в позові відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача усудовому засіданні згідно з письмовими запереченнями проти позову заперечив та просить в такому відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні ПФ України у Галицькому районі м.Львова та з 25 березня 2013 р. на підставі поданої ним заяви йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 28 квітня 2014 р. на підставі поданої позивачем заяви його переведено на пенсію за віком як державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу». Водночас, оскільки з 28 квітня 2014 р. по 31 березня 2015 р. позивач працював на посаді державного службовця, то у відповідності до вимог ст.37 Закону України «Про державну службу» пенсію протягом даного періоду виплачувалася в розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Відтак, у зв'язку із звільненням з роботи позивачу тільки з 1 квітня 2015 р. йому виплачується в розмірі, визначеному Законом України «Про державну службу».

Позивач звертався до відповідача щодо пенсійного забезпечення, однак в листі останнього від 29 травня 2015 р. №М-8 повідомлено, що пенсія позивачу обчислена у відповідності до ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу» і постанови КМУ від 30.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Відповідно до довідки від 25.04.2014р. за №32вих.-1751 «Про складові заробітної плати», що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2011 р. позивачу «інші виплати» складалися з грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації, а також йому виплачувалися премії до державних та професійний свят. Відтак, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання дій та рішення відповідача неправомірними і зобов'язати його здійснити перерахунок його пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати і премії до державних та професійний свят.

Так, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі; за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків.

У ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із ч. 2 ст.33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Наведені положення дають підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати і премія до державних та професійних свят входять до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

У ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.02.2012 р. (справа № 21-430а11).

За приписами ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п.1 і 2 ч.1 ст.237 цього Кодексу, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином доводи представника відповідача про те, що суми матеріальної допомоги, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати не включаються до складу заробітної плати державного службовця і не враховуються при обчисленні розміру його пенсії, є безпідставними.

Вимога щодо включення премій до державних та професійних свят при перерахунку та виплаті пенсії позивачу є безпідставною, оскільки такі виплати враховано до середньомісячного заробітку державного службовця, з якого обчислено пенсію.

Крім цього, позивач просить перерахувати та виплачувати йому пенсію із збереженням тих відсотків заробітку для обчислення пенсії, які були передбачені редакцією ст.37 Закону України «Про державну службу», що була чинною на момент призначення пенсії - 80%, однак чинним законодавством не передбачено процедури такого перерахунку, яка за змістом і механізмом є відмінною від процедури призначення пенсії.

Натомість у ст.22 Конституції України визначено, що закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії таким особам, а відтак вимога позивача про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії із збереженням тих відсотків заробітку для обчислення пенсії, які були передбачені редакцією ст.37 Закону України «Про державну службу», що була чинною на момент призначення пенсії - 80%, є обґрунтованою. Водночас, зазначення про перерахунок пенсії із збереженням відсотків на момент відмови відповідача у перерахунку пенсії не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

У ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо невключення суми матеріальної допомоги, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати при обчисленні позивачці пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, відповідач, здійснюючи розрахунок розміру пенсії, не діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чим порушив право позивача на отримання пенсії у належному розмірі, в зв'язку з чим таке право потребує судового захисту.

Суд, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, вважає, що виходячи з меж заявлених вимог, для відновлення останнього необхідно і достатньо визнати дії та рішення відповідача протиправними і зобов'язати останнього здійснити перерахунок та виплату пенсії як державному службовцю з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

При цьому суд враховує положення ст.ст.21, 105, 162 КАС України, згідно з якими адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності та зобов'язання відповідача вчинити певні дії. Відтак, вимога про стягнення з відповідача суми пенсії державного службовця, що недорахована з моменту її призначення до моменту винесення судового рішення, не підлягає задоволенню.

При цьому, враховуючи вимоги ст.2 КАС України, позивачу слід здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 1 квітня 2015 р., оскільки саме з часу виплати пенсії його право порушено, в іншій частині періоду проведення перерахунку та виплати пенсії слід відмовити. З тих же підстав, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства і доводи відповідача про пропущення строку звернення до суду, передбаченого ч.2 ст.99 КАС України, так як саме з часу реальної виплати пенсії позивачу стало достовірно стало відомо і він міг дізнатися про порушення його права. Разом з тим, перераховану пенсію слід проводити до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі п.1 ч.1 ст.256 КАС України постанова підлягає до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

На підставі ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу», ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та керуючись ст.ст.2, 6, 11, 17, 18, 70, 71, 158-163 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

позов задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо розрахунку ОСОБА_1 пенсії державного службовця без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, які зазначені в довідці від 25.04.2014 р. за №32вих.-1751 «Про складові заробітної плати», що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2011 р., протиправними.

Визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова (зазначене у листі №М-8 від 29 травня 2015 р.) про відмову у розрахунку ОСОБА_1 пенсії державного службовця з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати за період з 01 січня 2007 р. по 31 грудня 2011 р. протиправним.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату призначеної йому пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 80% середньомісячного заробітку державного службовцяшляхом включення до заробітку, з якого розраховувалася пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати за період з 01 січня 2007 р. по 31 грудня 2011 р. згідно з поданою довідкою про заробітну плату №32вих.-1751 від 25 квітня 2014 р., якою передбачено складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та на які нараховано і утримано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне забезпечення, починаючи з 1 квітня 2015 р.

В задоволенні решта позову відмовити.

Звернути зазначену постанову до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст.186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом ч.3 ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст.254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Головуючий