Справа № 638/11571/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 р. Справа № 638/11571/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби взводу № 4 роти державної патрульної служби ВДАІ з обслуговування м. Харкова старшини міліції Шихалієва Саміра Фаіловича про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень та скасування рішення в справі про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и л а:

10.07.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати незаконними дії відповідача ІДПС взводу № 4 РДПС ДАІ м. Харкова старшини міліції Шихалієва С.Ф. щодо накладення на нього адміністративного стягнення по протоколу АП1 № 874997 від 17.06.2015 року; скасувати стягнення по постанові ПС2 № 230627 від 17.06.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що дії інспектора ДПС стосовно розгляду адміністративного матеріалу та постановлення постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 230627 від 17.06.2015 року є незаконними.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Судове рішення вмотивовано тим, що обставини на які посилається позивач в позовній заяві не є належними та достатніми доказами для встановлення відсутності адміністративного правопорушення, як того вимагає закон, через не повне та не об'єктивне з'ясування обставин даної справи, в зв'язку з чим, даний адміністративний позов задоволенню не підлягає, а постанова в справі про адміністративне правопорушення не підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року та прийняти нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволеною, а постанова Комсомольського міського суду Полтавської області від відповідно до положень п.п.1, 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підлягає частковому скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 17.06.2015 року інспектором ІДПС взводу № 4 РДПС в ДАІ м. Харкова старшиною міліції Шихалієвим С.Ф. складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 874997 згідно якого ОСОБА_1 17.05.2015 року о 11:05 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Червоноармійській, здійснював проїзд на заборонений сигнал світлофору - червоний на перехресті з вул. Коцарською, чим порушив вимоги п. 8.7.3е Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП).

Також відповідачем винесено постанову серія ПС2 № 230627 у справі про адміністративне правопорушення, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо необгрунтованності позовних вимог позивача ОСОБА_3 в частині, якою позивач фактично просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 17.06.2015 року про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, колегія суддів зазначає, що підставою для порушення адміністративної справи та попереднього з'ясування її обставин є вчинення особою діяння, яке містить в собі ознаки адміністративного правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

У частині 1 ст. 277 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 цього Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2015 року ОСОБА_1 факт скоєння адміністративного правопорушення заперечував.

Разом з тим, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що відповідачем мотиви прийнятого рішення не наведені, як не наведені обставини, які б спростували зазначені твердження ОСОБА_1

За правилами частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача вищенаведеним вимогам не відповідає, його правомірність в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведена.

Вищезазначені обставини щодо винесення відповідачем оскаржуваного рішення без з'ясування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, є підставою для задоволення позовних вимог про визнання цього рішення протиправним.

Таким чином, постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року в частині, якою відмовлено в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови відповідача від 17.06.2015 року у справі про адміністративне правопорушення не узгоджується з вимогами чинного законодавства та підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення цих позовних вимог.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині, якою скаржник просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року в частині відмови у задоволені позовної вимоги про визнання незаконними дій відповідача стосовно накладення на нього адміністративного стягнення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2015 року, оскільки відповідно до Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року № 341, та ст. 222 КУпАП до компетенції органів внутрішніх справ відноситься розгляд таких порушень як перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги зазначені висновки суду не спростовують.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про допит у засіданні суду апеляційної інстанції у якості свідка громадянки ОСОБА_5, оскільки вважає, що оцінка свідченням зазначеного свідка спочатку повинна бути надана особою, до компетенції якою віднесено прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів не вбачає підстав для залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду у відповідності до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 99, ст. 100 КАС України, оскільки додані до позовної заяви матеріали свідчать про наявність підстав для визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними.

Так, матеріали справи свідчать про те, що із скаргою на вищезазначену постанову у справі про адміністративне правопорушення позивач звернувся 19.06.2015 року та ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.07.2015 року скарга була повернута ОСОБА_1 з підстав, визначених ч. 3 ст. 108 КАС України. Такі стабільні дії позивача, спрямовані на оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на думку колегії суддів, є достатньою підставою вважати причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, передбаченому ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України, розгляд справи відбувся за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись ст.ст. 41, 185, 195, 196, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п.п. 1, 4, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року - скасувати в частині, якою відмовлено в задоволені позовної вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови серії ПС2 № 230627 у справі про адміністративне правопорушення від 17 червня 2015 року про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу, з прийняттям нового судового рішення про її задоволення.

Скасувати постанову серії ПС2 № 230627 у справі про адміністративне правопорушення від 17 червня 2015 року про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у вигляду штрафу.

В іншій частині постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2015 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О. Донець

Повний текст постанови виготовлений і підписаний 23 листопада 2015 року.