Справа № 825/3017/15-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3017/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке хлібоприймальне підприємство» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 10 квітня 2015 року №/146 частково - на суму 1104124,27 грн. (в частині господарських відносин з ТОВ «Шерон Груп»), визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 10 квітня 2015 року №/145 повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що висновки податкового органу базуються, зокрема, на довідці від 24 липня 2014 року №724/26-58-22-07-17/37480101 про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Шерон Груп», а оскаржувані податкові повідомлення-рішення є аргументованими та такими, що прийняті у повній відповідності до чинного законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 03 березня 2015 року по 31 березня 2015 року на підставі направлень від 03 березня 2015 року №127, №128, №129, №130, №131, від 12 березня 2015 року №157, №156, виданих Прилуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області, посадовими особами Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема:

- пп.138.10.2, пп.138.10.3, п.138.10, п.138.1, п.138.2, п.138.8 ст.138 ПК України, у зв'язку з чим занижено податок на прибуток за 2013 рік в сумі 157102,00 грн. та також завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток за 2014 рік в сумі 1256554,00 грн.;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, у зв'язку з чим занижено ПДВ на загальну суму 204071,00 грн., в тому числі за лютий 2013 року на 7576,00 грн., за березень 2013 року на 843,00 грн., за жовтень 2013 року на 111901,00 грн., за листопад 2013 року на 83751,00 грн. та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2014 року на 220760,00 грн.

Наведені порушення зафіксовані в акті від 07 квітня 2015 року №167/22-37139103, на підставі якого Прилуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області винесено податкові повідомлення-рішення від 10 квітня 2015 року:

№/146, згідно якого позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1256554,00 грн.;

№/145, згідно якого позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 220760,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження рішенням ГУ ДФС у Чернігівській області від 05 червня 2015 року №1538/10/25-01-10-04-15 залишено без змін оскаржені повідомлення-рішення від 10 квітня 2015 року № та №, а скаргу позивача - без задоволення.

Рішенням ДФС України від 12 серпня 2015 року №16999/6/99-99-10-01-01-25 залишено без змін оскаржувані податкові повідомлення-рішення та рішення за результатами розгляду первинної скарги, а скаргу позивача - без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачені в ціні придбаних послуг у ТОВ «Шерон Груп», та до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, понесені витрати на оплату послуг на підставі належним чином оформлених первинних документів, висновки відповідача є протиправними, податкові повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 10 квітня 2015 року №/146 (в частині взаємовідносин з ТОВ «Шерон Груп») та №/145 підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктами 9.1.1, 9.1.3 п.9.1 ст.9 ПК України податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.

Згідно ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Пунктом 138.1 ст.138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу валових витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (абз.1 п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу вимог п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на не підтвердження факту реального вчинення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Шерон Груп» у зв'язку з довідкою від 24 липня 2014 року №724/26-58-22-07-17/37480101 про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Шерон Груп», відповідно до якої встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів/послуг, не підтверджено задекларований ТОВ «Шерон Груп» за грудень 2013 року - січень 2014 року податковий кредит з ПДВ по контрагентам-постачальникам та не підтверджено задекларовані податкові зобов'язання з ПДВ за грудень 2013 року - січень 2014 року.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

На підтвердження реальності господарських операцій між ТОВ «Прилуцьке ХПП» та ТОВ «Шерон Груп» позивачем надано копії первинних документів, які доводять факт здійснення господарських операцій.

26 листопада 2013 року між ТОВ «Шерон Груп» (експедитор) та ТОВ «Прилуцьке ХПП» (клієнт) укладено договір транспортного експедирування №17-2611/13, відповідно до умов якого експедитор зобов'язується надавати Клієнту за плату послуги, пов'язані з перевезенням вантажу (зернові та олійні культури та продукти їх переробки) залізничним транспортом.

Згідно із п.2.1.2 договору експедитор зобов'язаний укладати від свого імені в інтересах клієнта цивільно-правові угоди (перевезення, доручення, підряду, зберігання тощо).

Відповідно до п.3.4 загальна договірна сума не є фіксованою, її розмір у кожному окремому випадку визначається видом та обсягом наданих транспортно-експедиційних послуг і встановлюється у відповідних додатках до цього договору.

Розмір договірної ціни включає в себе: винагороду експедиторові, залізничний тариф, вартість виготовлення, станційні збори, СЕС, оформлення карантинних, ветеринарних сертифікатів, сертифікатів якості, сертифікатів ДХІ, ТПП, ВТД, митних платежів, лабораторних досліджень продукції, послуги митного брокера, ПГВК. Розмір вартості зазначених робіт та послуг визначається на підставі попереднього розрахунку (п.3.5 договору).

На підтвердження виконання умов зазначеного договору та реальності вчиненої за ним господарської операції позивачем подано до суду: додаток №1 від 08 січня 2013 року та зміни до додатку №1 від 09 січня 2014 року, згідно якого кількість вагонів визначена - 84 шт.; податкові накладні, виписані ТОВ «Шерон Груп» по договору від 26 листопада 2013 року №17-2611/13, за період з 08 січня 2014 року по 28 січня 2014 року (а.с.70-80 т.1); лист ТОВ «Шерон Груп» від 22 червня 2015 року №33 про підтвердження надання позивачу транспортно-експедиційних послуг та відображення господарських операцій в повному обсязі в бухгалтерському та податковому обліку з дотриманням вимог чинного законодавства; податкові накладні виписані на ТОВ «Шерон Груп» за період з 10 грудня 2013 року по 31 січня 2014 року, якими підтверджено виконання умов, передбачених п.2.1.2 договору від 26 листопада 2013 року №17-2611/13 (а.с.85-120 т.1); виписки по рахункам ТОВ «Шерон Груп», наданих залізницею (а.с.121-157 т.1); акти виконаних робіт/наданих послуг/приймання-здавання робіт, якими підтверджено виконання договору від 26 листопада 2013 року №17-2611/13 (а.с.158-199 т.1); акт виконаних робіт від 28 січня 2014 року №1 по договору від 26 листопада 2013 року №17-2611/13 на суму 1324949,13 грн., в тому числі ПДВ - 220824,86 грн.(а.с.200-201 т.1); протоколи зважування (а.с.202-216 т.1); заявку на перевезення №1 від 26 листопада 2013 року (а.с.91 т.2).

Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підтверджується, що основною діяльність ТОВ «Шерон Груп» є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту та згідно свідоцтва №200031677 від 29 лютого 2012 року ТОВ «Шерон Груп» є платником ПДВ з 17 березня 2011 року.

На підтвердження того, що господарські операції між позивачем та контрагентом мають розумну та економічну мету і спрямовані на отримання доходу позивачем подано копії контрактів від 16 квітня 2013 року №16/04/2013 та від 28 травня 2013 року №28/05/2013, укладених між Latica International Limited (покупець) та ТОВ «Прилуцьке ХПП» (продавець), відповідно до умов яких продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити кукурудзу для кормових цілей, насипом, врожаю 2013 року, країна походження - Україна.

Згідно наявних в матеріалах справи накладних ТОВ «Шерон Груп» являється відправником вантажу, а вантажовласником є ТОВ «Прилуцьке ХПП» (а.с.27-58 т.2) та відповідно до акту приймання-передачі кукурудзи 3 кл. на кормові потреби від 08 лютого 2014 року між ТОВ «Прилуцьке ХПП» та Latica International Limited відправником зазначено ТОВ «Шерон Груп» (а.с.59-61 т.2). Крім того, вантажними митними деклараціями підтверджується експорт кукурудзи на адресу одержувача Latica International Limited в порту Одеса, куди згідно залізничних накладних поставлявся товар позивача при зазначенні відправника ТОВ «Шерон Груп».

Таким чином, позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог п.44.1 ст.44 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Подані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаного правочину, дійсно відбулися, є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності позивача.

Твердження відповідача про відсутність реально вчинених господарських операцій між позивачем та ТОВ «Шерон Груп» спростовано наявними в матеріалах справи доказами, які підтверджують, що правочин, укладений між ТОВ «Прилуцьке ХПП» та ТОВ «Шерон Груп», був спрямований та мав наслідком реальне здійснення господарських операцій щодо забезпечення транспортно-експедиційних послуг та безпосередньо пов'язаний з господарською діяльністю позивача.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту та включення до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

З акта перевірки вбачається, що висновки відповідача щодо неправомірного завищення позивачем показників у рядку 06.2 декларації «Витрати на збут» ґрунтуються на отриманій Прилуцькою ОДПІ довідці від 24 липня 2014 року №724/26-58-22-07-17/37480101 про результати зустрічної звірки ТОВ «Шерон Груп» з питань підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01 грудня 2013 року по 31 січня 2014 року ДПІ у Солом'янському районі м.Києва, якою встановлено: відсутність об'єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів; не підтверджено задекларований ТОВ «Шерон Груп» за грудень 2013 року податковий кредит з ПДВ по контрагенту-постачальнику ПП «НЦЛД «Еталон»; не підтверджено задекларований ТОВ «Шерон Груп» за січень 2014 року податковий кредит з ПДВ по контрагенту-постачальнику ТОВ «Інвестенергія Нью»; не підтверджено задекларовані ТОВ «Шерон Груп» податкові зобов'язання з ПДВ за грудень 2013 року, січень 2014 року, однак відповідачем не доведено вплив взаємовідносин між ТОВ «Шерон Груп» та його контрагентами ПП «НЦЛД «Еталон» і ТОВ «Інвестенергія Нью» на можливість формування позивачем податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, за господарськими операціями, які були ним вчинені та підтверджуються первинними документами.

Юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентом позивача, а також контрагентами контрагента вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій, належним чином підтверджених.

Здійснення господарської діяльності контрагентом не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента.

Згідно ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності реального здійснення договору, укладеного між ТОВ «Шерон Груп» та позивачем.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства правомірно включено відповідні витрати до рядку 06.2 декларації «Витрати на збут», до складу податкового кредиту включено суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, отриманих позивачем від платника податку - ТОВ «Шерон Груп», та встановлення судом на підставі матеріалів справи реальності здійснення господарських операцій, наявності наданих послуг та безпосередньої їх пов'язаності з господарською діяльністю позивача, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем в порушення ч.2 ст.71 КАС України правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області від 10 квітня 2015 року №/146 в частині зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1104124,27 грн. (в частині взаємовідносин з ТОВ «Шерон Груп») та №/145, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 220760,00 грн., які є протиправними та підлягають скасуванню.

Разом з тим, згідно ч.6 ст.187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2015 року Прилуцькій ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області відстрочено сплату судового збору по день винесення рішення суду апеляційної інстанції, судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 5359,20 грн. підлягає стягненню з апелянта.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському р-ні, банк отримувача - ГУДКСУ у м.Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 5359,20 грн. (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять грн. 20 коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 23 листопада 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.