Справа № 2а-13190/12/2070
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 р.Справа № 2а-13190/12/2070
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Іхненко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2015р. по справі № 2а-13190/12/2070

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

28.11.2012 року фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту - ФО-П ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Красноградської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області Державної податкової служби, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Красноградської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області Державної податкової служби щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФО-П ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 р. по 30.06.2012 р., оформленої актом від 07.11.2012 року № 627/17/217300898;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, щодо сплати фізичними особами за результатами річного декларування, з яких: за основним платежем в розмірі 457353,50 грн. (чотириста п'ятдесят сім триста п'ятдесят три грн. 50 коп.) ;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.11.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 906453.50 грн. (дев'ятсот шість тисяч чотириста п'ятдесят три грн. 50 коп.), з яких: за основним платежем - 725 162,80 грн. (сімсот двадцять п'ять тисяч сто шістдесят дві грн. 80 коп.), за штрафними санкціями - 181 290,70 грн. (сто вісімдесят одна тисяча двісті дев'яносто грн. 70 коп.).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2013 року, позовні вимоги задоволено в частині скасування спірних податкових повідомлень - рішень, в решті позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 25.02.2015 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2013 р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2013 року скасовано в частині скасування податкових повідомлень - рішень від 21.11.2012 року № та №, в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду проведено заміну відповідача - Красноградської міжрайонної державної податкової інспекції Харківської області Державної податкової служби на правонаступника - Красноградську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Харківській області.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2015 р. адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області № від 21.11.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, щодо сплати фізичними особами за результатами річного декларування, з яких: за основним платежем в розмірі 457353,50 грн. (чотириста п'ятдесят сім триста п'ятдесят три грн. 50 коп.), яке винесено відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_3.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області № від 21.11.2012 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 906453.50 грн. (дев'ятсот шість тисяч чотириста п'ятдесят три грн. 50 коп.), з яких: за основним платежем - 725 162,80 грн. (сімсот двадцять п'ять тисяч сто шістдесят дві грн. 80 коп.), за штрафними санкціями - 181 290,70 грн. (сто вісімдесят одна тисяча двісті дев'яносто грн. 70 коп.), яке винесено відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_3.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представників сторін, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_3 зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця 29.02.2000 року Сахновщинською районною державною адміністрацією Харківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів- №, що підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ № 895335. ( т.1 а.с.16).

ФО-П ОСОБА_3 взято на податковий облік в органах державної податкової служби 06.03.2000 р. Сахновщинським відділенням Красноградської міжрайонної державної податкової інспекції.

У періоді, за який проводилась перевірка, ФОП ОСОБА_3 займався підприємницькою діяльністю перебуваючи на спрощеній системі оподаткування відповідно до Указу №727/98 , та був зареєстрований платником єдиного податку.

Фахівцями Красноградської МДПІ Харківської області ДПС в період з 25.10.2012р. терміном 5 днів проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФО-П ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 року по 30.06.2012 року, за наслідками якої складено акт №627/17/217300898 від 07.11.2012 року, яким встановлені порушення позивачем вимог абз.2 ст. 1 Указу Президента "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", ст. ст. 3, 4, 6, 9 Закону України "Про податок на додану вартість" ст.(т.1 а.с. 50-66 ).

На підставі акту перевірки №627/17/217300898 від 07.11.2012 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 457353,5 грн. та податкове повідомлення - рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на додану вартість в розмірі 906453,50 грн. , в тому числі : за основним платежем - 725162,80 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 181290,70 грн.(т.1а.с. 17-18).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при розгляді справи не довів факт обґрунтованості оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, тому вимоги позивача щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 21.11.2012 року № , № є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Підставою для донарахування позивачеві зобов'язань з ПДВ та з податку на доходи фізичних осіб став висновок Красноградської МДПІ про перевищення позивачем у 2009 р. законодавчо встановленого граничного обсягу виручки як умови перебування на спрощеній системі оподаткування на 437056,60 грн. Розбіжність у визначенні валових доходів в періоді, який перевірявся контролюючим органом, виникла за рахунок не включення ФО-П ОСОБА_3 до складу валового доходу реалізацію цукру - у кількості 438,072 т., меляси - у кількості 188,86 т., жому - у кількості 2376,75 т., оскільки в договорі про сумісну діяльність від 10.01.2004 р. б/н, укладеному між ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, не передбачено розподіл продукції переробки вирощеної цукросировини. Крім того, в акті перевірки зазначено, що відповідно до вимог п. 2.3.1 п.2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість» ФО-П ОСОБА_3 підлягав обов'язковій реєстрації як платник ПДВ з 01.01.2010 р.

Указом Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) було запроваджено спрощену систему оподаткування, обліку та звітності для суб'єктів малого підприємництва, пункт 1 статті 1 якого надає фізичним особам право перебувати на такій системі оподаткування за умови, якщо вони здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Таким чином, однією з умов для перебування фізичної особи, яка здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності відповідно до статті 1 Указу № 727/98 є неперевищення обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік в 500000 грн.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1 Указу, під виручкою розуміють суму, фактично отриману суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Тобто застосовується касовий метод обчислення виручки, при якому враховуються всі надходження коштів, отримані на розрахунковий рахунок або (та) в касу суб'єкта малого підприємництва.

Аналіз наведених норм матеріального права дає колегії суддів апеляційної інстанції підстави для висновку про те, що до обсягу виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) необхідно включати суми всіх коштів, що надійшли на розрахунковий рахунок або (та) в касу платника єдиного податку - фізичної особи у звітному податковому періоді.

Таким чином, фізична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, має перейти на загальну систему оподаткування, зокрема, якщо розмір виручки платника єдиного податку перевищує 500000 грн. - граничний розмір виручки, передбачений статтею 1 Указу N 727/98 для суб'єктів малого підприємництва, які перебувають на спрощеній системі оподаткування.

Крім зазначеного Указу положення про умови та порядок набуття права здійснення підприємницької діяльності за такою системою оподаткування міститься в Законі України "Про податок на додану вартість" (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі, коли загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість). А положення пункту 9.4 статті 9 цього Закону вказує, якщо обсяг оподатковуваних операцій особи протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, не більше ніж у два рази, така особа зобов'язана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом.

Указом №727/97 запроваджено обмеження щодо форми розрахунку, який має здійснюватися виключно грошовими коштами, готівкою чи безготівково, під якою вбачають суму, а отже іншої форми розрахунку (крім грошової) у спірній ситуації бути не може.

Відповідно до статті 5 Указу № 727/98 у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Судовим розглядом встановлено, що ФО-П ОСОБА_3 зареєстрований платником єдиного податку і його діяльність у сфері оподаткування регулюється саме нормами Указу № 727/98.

Стосовно доводів відповідача, що розмір валового доходу (виручки), фактично отриманого ФО-П ОСОБА_3 у 2009 р., складає 937056,6 грн., що перевищує законодавчо встановлений граничний обсяг виручку як умови перебування на спрощеній системі оподаткування, колегія суддів зазначає наступне.

За умовами договору про спільну діяльність від 10.01.2004 року б/н та додаткової угоди від 18.02.2006 року до цього договору, укладеному між ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6, сторони договору зобов'язалися спільно діяти для досягнення загальних господарських цілей, а саме - вирощувати сільськогосподарську продукцію на орендованих земельних ділянках та паїв. Згідно умов договору про сумісну діяльність б/н від 10.01.2004 року керівництво сумісною діяльністю покладено на ФОП ОСОБА_3 (т.2 а.с. 2-4).

03.01.2007 року між ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 укладено угоду, відповідно до якої учасники договору про спільну діяльність мають право діяти від імені всіх учасників, без довіреності ( т.2 а.с. 5).

Із матеріалів справи вбачається, що вирощену у 2009 - 2011 роках сільськогосподарську продукцію, зокрема, цукровий буряк учасники вищевказаного договору здавали на переробку ТОВ "Цукрове".

Відповідно до актів розподілу вирощеної сільськогосподарської продукції та продукції її переробки б/н від 10.12.2009 року, б/н від 12.12.2010 року, б/н від 09.12.2011 року, в 2009-2011 роках вирощену сільськогосподарську продукцію та продукцію її переробки (цукор, мелясу та жом) було розподілено між учасниками зазначеного договору про сумісну діяльність в рівних долях, в натуральному вимірнику. ( т. 2 а.с.6-8).

Згідно зі ст. 4 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" (чинного на момент виникнення спірних відносин), суб'єкт малого підприємництва - фізична особа, зобов'язаний вести книгу обліку доходів та витрат, форма якої та порядок її ведення встановлюються Державною податковою адміністрацією України.

Порядок ведення книги обліку доходів і витрат унормовано постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1269 ( надалі - Порядок).

Так, пунктом 1 цього Порядку (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що книга обліку доходів і витрат ведеться суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, з наданої книги обліку доходів і витрат, копія якої долучена до матеріалів справи, вбачається, що за 2009 р. позивач отримав валовий дохід (обсяг виручки) в сумі 496 176,00 грн., за 2010 р. отримав валовий дохід (обсяг виручки) в сумі 364419,00 грн., за 2011 р. отримав валовий дохід (обсяг виручки) в сумі 666624,49 грн. (т.2 а.с. 9-34).

Відповідно до звітів ФОП ОСОБА_3 за 2009 р. - 2011 р., копії яких долучені до матеріалів справи, обсяг виручки від реалізації товарів за звітний період становить 496176,00 грн. - у 2009 році, 364419,00 грн. - у 2010 році, 666624,49 грн. - у 2011 році. На підтвердження сум, фактично отриманих суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок, позивачем надані виписки по рахунку ( т.1 а.с. 105-245).

Відомості про дохід позивачем задекларовано в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2009 р. - №8963 від 06.01.2010 р., за 2010 р. -№9543 від 05.01.2011 р., за 2011 р. - №8611 від 05.01.2012 р.

Крім того, як убачається із висновків судово-економічної експертизи Науково- дослідного експертно - криміналістичного центру при ГУМС України в Харківській області від 29.07.2015 р. №75, в обсязі наданих на дослідження документів, висновки Акту позапланової виїзної документальної перевірки №627/17/217300898 від 07.11.2012 року в частині щодо донарахування податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, внаслідок порушення абз.2 ст.1 Указу президента №727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998 наданими на дослідження документами не підтверджуються та щодо заниження податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в періоді, що перевірявся, у сумі 906453,50 грн., з яких за основним платежем 725162,80 грн., за штрафними санкціями 181290,70 грн., внаслідок порушення ст.3,4,6,9 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР "Про податок на додану вартість", наданими на дослідження документами не підтверджуються.

За висновками вказаної експертизи, отримання ФОП ОСОБА_3 виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) в обсязі понад 500 тис. грн. в 2009 - 2010 році наданими на дослідження документами не підтверджується. За 2011 рік ФОП ОСОБА_3 звітував про перевищення граничної суми доходу для платників єдиного податку (500000,00 грн.) суму 166625,00 грн. оподатковуваний дохід з якої склав 9317,00 грн. Сума податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1584,00 грн. була сплачена що підтверджується платіжним дорученням №164 від 10.01.2012 року, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Отже, висновки податкового органу про перевищення позивачем в 2009 р. -2010 р. обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) законодавчо встановленого граничного обсягу виручки як умови перебування на спрощеній системі оподаткування, не підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що отриманий позивачем у 2009 році дохід від здійснення реалізації товарів за звітний період становить 496176,00 грн., у 2010 р. - становить 364419,00 грн., тобто менший, ніж встановлений статтею 1 Указу № 727/98, що і дозволяло платнику перебувати на спрощеній системі оподаткування.

За таких обставин, ФОП ОСОБА_3 не зобов'язаний був переходити на загальну систему оподаткування у періоді 2009 р. - 2010 р., що пов'язано з дотриманням гранично допустимого обсягу виручки за рік (не більше 500 тис. грн.).

Щодо перевищення ФОП ОСОБА_3 у 2011 р. обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) законодавчо встановленого граничного обсягу виручки як умови перебування на спрощеній системі оподаткування, колегія суддів зазначає , що позивач звітував до контролюючого органу про перевищення граничної суми доходу для платників єдиного податку за 2011 рік на суму 166625,00 грн.

Так, 10.01.2012 року ФОП ОСОБА_3 подав до Красноградської ОДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2011 рік з розрахунком податкових зобов'язань. Сума податку на доходи фізичних осіб сплачена позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №164 від 10.01.2012 року.

Щодо застосування до спірних правовідносин положень ст. 7 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" колегія суддів зазначає наступне.

Перелік суб'єктів підприємницької діяльності, до яких не могла застосовуватися спрощена система оподаткування, обліку та звітності, встановлювався в пункті 7 зазначеного Указу Президента.

Так, відповідно до ст. 7 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", дія цього Указу не поширюється, зокрема, на спільну діяльність, визначену п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Статтею 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" визначено порядок оподаткування операцій особливого типу, до яких, зокрема, віднесено оподаткування спільної діяльності на території України без створення юридичної особи.

Відповідно до підпункту 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" спільна діяльність без створення юридичної особи проводиться на підставі договору про спільну діяльність, що передбачає об'єднання коштів або майна учасників для досягнення спільної господарської мети.

Згідно з підпунктом 7.7.6 п. 7.7. ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" для цілей оподаткування господарські відносини між учасниками спільної діяльності прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів.

Підпунктом 7.7.7 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" передбачено встановлення центральним податковим органом Порядку податкового обліку та звітності результатів спільної діяльності.

Відповідно до п.п.4.12.2 п.4.12 Порядку взяття на облік платників податків - юридичних осіб та філій, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації №80 від 19.02.1998 р. (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) для взяття на облік договору про спільну діяльність уповноважена особа за своїм місцем обліку в органі державної податкової служби подає такі документи: заяву за ф. N 1-ОПП; завірену копію договору (контракту) про спільну діяльність. До цих документів додаються: а) інформаційна картка договору з відміткою органу, що здійснив державну реєстрацію договору, якщо до складу учасників договору про спільну діяльність входить іноземний інвестор; б) копії документів, які підтверджують погодження договору уповноваженим органом управління відповідно до законодавства, засвідчені в установленому законодавством порядку, якщо договором передбачене використання нерухомого майна державної власності, що перебуває у господарському віданні чи оперативному управлінні учасника договору про спільну діяльність; в) копії ліцензій та дозволів на провадження відповідних видів господарської діяльності учасників договору, отримання яких передбачено нормами чинного законодавства. Органи державної податкової служби провадять облік договорів про спільну діяльність відповідно до цього Порядку та до положень наказу Державної податкової адміністрації України від 30.09.2004 N 571 "Про затвердження форми Звіту про результати спільної діяльності на території України без створення юридичної особи, Порядку його складання та Порядку ведення податкового обліку результатів спільної діяльності", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.10.2004 за N 1388/9987.

Згідно з п.п. 4.12.3. п.4.12 цього Порядку взяттю на облік в органах державної податкової служби підлягають договори, оподаткування спільної діяльності яких здійснюється відповідно до пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Крім того, згідно з п.4.6. Порядком обліку платників податків і зборів , затвердженим наказом Державної податкової адміністрації від 22.12.2010 р. № 979 (який діяв з 14.01.2011 р.), в органах державної податкової служби не обліковуються договори про спільну діяльність, які не відповідають положенням підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Кожен учасник таких договорів перебуває на обліку в органах державної податкової служби та виконує обов'язки платника податків самостійно.

Таким чином, в органах державної податкової служби обліковуються договори про спільну діяльність, на які поширюються особливості податкового обліку та оподаткування спільної діяльності, та за якими хоча б один з учасників договору про спільну діяльність є платником податку на прибуток підприємств.

Між тим, кожен учасник договорів про спільну діяльність, на які не поширюються особливості податкового обліку та оподаткування спільної діяльності, визначені ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", перебуває на обліку в органах ДПС та виконує обов'язки платника податків самостійно, для цілей оподаткування дві особи чи більше, які здійснюють спільну діяльність без утворення юридичної особи, вважаються окремою особою у межах такої діяльності.

Як убачаться із листа Красноградської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Харківській області від 23.04.2015 р. №38/10/20-22.41-24, в органах ДПІ не обліковуються договори про спільну діяльність, на які не поширюються особливості податкового обліку та оподаткування спільної діяльності, визначені Податковим кодексом України. За період з 10.01.2004 р. по 30.06.2012 р. до податкової інспекції не надходили документи для взяття на облік Договору на спільну діяльність від 10.01.2004 р., укладений між ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 та про визначення відповідальної особи за ведення спільної діяльності. ФОП ОСОБА_3 за період з 10.01.2004 р. по 30.06.2012 р. не був платником податку на прибуток. ( т. 2 а.с.220).

Відповідно до статті 6 Указу № 727/98 суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником, зокрема, податку на додану вартість, податку на прибуток підприємств.

Судовим розглядом встановлено, що в періоді, за який проводилась перевірка, ФОП ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 були платниками єдиного податку.

Враховуючи, що предмет договору відноситься до господарської діяльності ФО-П ОСОБА_3, а також те, що жодна із сторін договору не була платником податку на прибуток, тому колегія суддів дійшла до висновку, що на договір про спільну діяльність б/н від 10.01.2004 р. не поширюються особливості податкового обліку та оподаткування спільної діяльності, визначені ст. 7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств",

Таким чином, кожен учасник договору про спільну діяльність б/н від 10.01.2004 р. перебуває на обліку в органах ДПС та виконує обов'язки платника податків самостійно та вважаються окремою особою у межах такої діяльності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що донарахування позивачу суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 457353,50 грн. та податку на додану вартість за основним платежем 725162,80 грн. документально та нормативно не підтверджено. Зважаючи на те, що відсутні підстави для донарахування суми податкового зобов'язання з ПДВ за основним платежем, тому відсутні підстави для застосування відносно позивача штрафних санкцій.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо скасування податкових повідомлень - рішень № , № від 21.11.2012 року.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2015 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2015р. по справі № 2а-13190/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 09.11.2015 р.