Справа № 804/9810/15
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 р. Справа № 804/9810/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Профі - Пак" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Приватне акціонерне товариство Профі-Пак звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області з позовними вимогами про:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає спірні повідомлення-рішення, прийняті на підставі акту перевірки, необґрунтованими, прийнятими без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, що має наслідком їх неправомірність та є підставою для скасування, оскільки господарські операції були реально здійснені між позивачем та його контрагентами.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю, з підстав викладених в позовній заяві.
Представник відповідача проти заявленого адміністративного позову заперечував, зазначив в письмових запереченнях, що висновки перевірки є правомірними, а отже податкові повідомлення-рішення винесені правомірно.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Приватне акціонерне товариство Профі-Пак як платник податків перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
На ОСОБА_2 перевірки позивачем були подані заперечення, відповідно до статті 86 Податкового кодексу України, із зазначенням переліку первинних документів, які були надані під час перевірки для підтвердження господарських взаємовідносин. Однак, рішенням про результати розгляду заперечень №00014856 висновки викладенні в ОСОБА_2 перевірки визнанні обґрунтованими та залишені без змін.
На підставі ОСОБА_2 перевірки ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська було винесено податкові повідомлення-рішення, а саме:
- податкове повідомлення-рішення від 16.07.2015 року № НОМЕР_1 з податку на додану вартість із вироблених у Україні товарів, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за основним платежем у розмірі 709 884 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 354 942 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 16.07.2015 року № НОМЕР_2 з податку на прибуток приватних підприємств, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за основним платежем у розмірі 87 906,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 43 953,00 грн.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі таких висновків спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
Згідно із Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства від 22.12.2010 року за №984 ОСОБА_2 перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів (пункти 4-6 Порядку № 984 від 22.12.2010 року).
В ОСОБА_2 перевірки зазначено, що за період, який перевірвся ПрАТ Профі-Пак здійснював господарські операції та укладав договори з надання/отримання транспортних послуг та поставок сировини або готової продукції з наступними контрагентами: ТОВ Компанія Пром-Трейдінг, ТОВ "Бумпак Плюс", ТОВ Дюран Трейд, ТОВ Лакі Прайм, ТОВ Лонгкон, ТОВ Венера Трейд, ТОВ Аркада-ХХІ, ТОВ Біатек, ТОВ Торговий дім Ай-Соларс, ТОВ Укрвторснаб, ТОВ Праймері Сервіс, ТОВ БК Мегаполіс Буд Інвест, ТОВ Рамбутан, ТОВ БК Білдінг-Строй, ТОВ Рейвік ЛТД, ТОВ БК Магнустін, ТОВ Бізнес-СЛЛ-Консалт, ТОВ Востокторгсервіс-Групп, ТОВ Східбудсервіс-Д.
Між позивачем (замовник) та ПрАТ Дюран-Трейд (виконавець) було укладено договір № 03/03-2014тр від 03.03.2014 року, згідно якого виконавець зобов'язується надати транспортні послуги замовнику. На виконання умов договору за березень квітень 2014 року отримано послуги на загальну суму 76 500,00 грн., у тому числі ПДВ 12 750,00 грн., що підтверджується актами надання послуг, рахунками на оплату, податковими накладними, оборотно-сальдовою відомістю та банківськими виписками. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (замовник) та ТОВ Лакі Прайм (виконавець) існувала усна домовленість на виконання транспортних послуг. На виконання існуючої домовленості за липень 2014 року виконавцем було надано послуги на загальну суду 37 800,00 грн., що підтверджується актами надання послуг, рахунком на оплату, податковою накладною, оборотно-сальдовою відомістю та банківською випискою. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (покупець) та ТОВ Лонгкон (постачальник) існувала усна домовленість, згідно якої постачальник зобов'язується поставити замовнику товар - поліетилен на загальну вартість 250 000,00 грн., в тому числі ПДВ 41 666, 67 грн. На виконання усної домовленості між позивачем (замовником) та ТОВ Лонгкон (виконавцем) було укладено договір № 143тр від 14.04.2014р., згідно якого виконавець зобов'язується надати транспортні послуги замовнику. Так, в період, що перевірявся продавцем (виконавцем) було поставлено, а покупцем отримано та сплачено товар на загальну суму 250 000,00 грн., у тому числі ПДВ 41 666,67 грн. та надано послуг на загальну суму 421 499,94 грн., у тому числі ПДВ 70 249,99 грн., що підтверджується видатковими накладними, рахунками на оплату, товарно-транспортними накладними, податковими накладними, актами надання послуг, оборотно-сальдовою відомістю та банківською випискою. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (покупець) та ТОВ Аркада-ХХІ (постачальник) було укладено договір № 10/06 від 10.06.2013 року, згідно якого постачальник зобов'язується поставити замовнику, а замовник прийняти та оплатити устаткування - Екструдер плівковий Jandis 55 - HS та високошвидкісна машина для виготовлення пакетів типу "майка" ТРА-500GP (500мм, серво, автоконвейр) загальною вартістю 1 420 000,00 грн., що підтверджується додатками специфікаціями до договору № 1,2, видатковими накладними, рахунками на оплату, товарно-транспортними накладними, акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, комплектуючих та технічної документації, акт приймання-передачі основних засобів, наказ, інвентарні карти обліку, наказ, оборотно-сальдова відомість, банківські виписки. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (покупець) та ТОВ Торговий дім Ай-Соларс (постачальник) існувала усна домовленість про поставку сировини - Поліетилен 4810 на загальну суму 234 043,00 грн., у тому числі ПДВ 39 007,17 грн., що підтверджується видатковою накладною, рахунком на оплату, товарно-транспортною накладною, податковою накладною, оборотно-сальдовою відомістю, банківською випискою. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (покупець) та ТОВ Укрвторснаб (постачальник) було укладено договір 01.03.2014 року № 01-03/14ДН, згідно якого постачальник зобов'язується поставити сировину - гранули ПВТ (35) та ПВТ (65) покупцю. На виконання умов договору постачальником було поставлено, а покупцем отримано товар на загальну суму 225 120,00 грн., у тому числі ПДВ 37 520,00 грн., що підтверджується додатковими угодами, видатковими накладними, рахунками-фактури, прихідними ордерами, товарно-транспортними накладними, податковими накладними, оборотно-сальдовими відомістями та банківськими виписками, що підтверджує оплату отриманої сировини. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (покупець) та ТОВ БК Білдінг-Строй (постачальник) в лютому 2014 року існувала усна домовленість про поставку сировини - Поліетилен 4810 на загальну суму 225 000,00 грн., у тому числі ПДВ 37 500,00 грн., що підтверджується видатковою накладною, рахунком на оплату, податковою накладною, оборотно-сальдовою відомістю, банківською випискою, що підтверджує сплату отриманої сировини. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (покупець) та ТОВ Рейвік ЛТД (продавець) було укладено договір купівлі-продажу № 04/08-14 від 04.08.2014 року, відповідно до якого продавець продає, а покупець купляє товар - метоксіпропанол, розчинник для флексографічних фарб та лаків (РФЛ), плівку (полотно) в рулоні 820 мм, 960 мм, на умовах, передбачених в договорі. На виконання умов договору продавець поставив на адресу покупця товар на загальну суму 540 172,80 грн., у тому числі ПДВ 90 028,80 грн., що підтверджується, в тому числі, видатковими накладними, рахунками на оплату, товарно-транспортними накладними, податковими накладними, оборотно-сальдовою відомістю, банківськими виписками. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (покупець) та ТОВ Магнустін (продавець) було укладено договір купівлі-продажу № 02/06-14 від 02.06.2014 року, відповідно до якого продавець продає, а покупець купляє товар - поліетилен 4810. На виконання умов договору продавець поставив на адресу покупця товар на загальну суму 217 500,00 грн., в тому числі ПДВ 36 249, 99 грн., що підтверджується видатковими накладними, рахунками на оплату, податковими накладними, оборотно-сальдовою відомістю та банківською випискою про оплату отриманого товару. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (покупець) та ТОВ Біатек (постачальник) існувала усна домовленість на поставку давальницької сировини - ароматизатор "Вершки" та масло соняшникове рафіноване дезодороване. На виконання домовленості постачальник поставив покупцю давальницьку сировину на загальну суму 13 334,99 грн., у тому числі ПДВ 2222,50 грн., що підтверджується видатковими накладними, рахунками на оплату, податковими накладними, оборотно-сальдовою відомістю, банківськими виписками. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (покупцем) та ТОВ Праймері Сервіс (постачальник) існувала усна домовленість на поставку давальницької сировини - ароматизатор "Вершки" та масло соняшникове рафіноване дезодороване. На виконання існуючої домовленості постачальник поставив покупцю давальницьку сировина на загальну суму 8 245,00 грн., в тому числі ПДВ 1374,17 грн., що підтверджується видатковою накладною, рахунком на оплату, податковою накладною, оборотно-сальдовою відомістю, банківською випискою. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (покупцем) та ТОВ БК Мегаполіс Буд Інвест (постачальник) існувала усна домовленість про поставку давальницької сировини - молоко сухе 25% та масло соняшникове рафіноване дезодороване. На виконання домовленості постачальник поставив покупцю давальницьку сировину на загальну суму 8 100,00 грн., у тому числі ПДВ 1350,00 грн., що підтверджується видатковою накладною, рахунком на оплату, податковою накладною, оборотно-сальдовою відомістю, банківською випискою. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (покупцем) та ТОВ Східбудсервіс-Д (продавець) існувала усна домовленість про поставку товару - пакет поліетиленовий та пакет поліетиленовий з малюнком. На виконання домовленості продавець поставив покупцю товар на загальну суму 33 269,40 грн., у тому числі ПДВ 5544,90 грн., що підтверджується видатковою накладною, рахунком на оплату, податковою накладною, оборотно-сальдовою відомістю, банківськими виписками. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Між позивачем (покупцем) та ТОВ Востокторгсервіс-групп (продавець) було укладено договір на поставку поліетиленової продукції № 62 від 16.08.2012 року, відповідно до умов якого постачальник продає, а покупець замовляє та сплачує поліетиленову продукцію, в асортименті, кількості, одиниці виміру, вартості, зазначених в узгоджених сторонами видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору. На виконання умов договору постачальник продав покупцю товар на загальну суму 39 014,66 грн., у тому числі ПДВ 6502,45 грн., що підтверджується видатковими накладними, довіреностями, рахунками на оплату, податковими накладними, оборотно-сальдовою відомістю, банківською випискою. Первинні документи були надані до перевірки та до суду.
Судовим розглядом справи встановлено, що висновки відповідача про відсутність факту реального вчинення господарських операцій ґрунтується на недоліках в первинних документах, а саме: відсутня деталізована інформація про фактично надані послуги, їх обсяг та характер, відсутній маршрут транспортування (переміщення) вантажу між пунктами приймання (відправлення) та призначення, що визначені сторонами в істотних умов домовленості з надання транспортних послуг; умови перевезення, транспортний засіб, кошторис, обсяг вантажу. Товарно-транспортні накладні, які надані до перевірки оформлені з дефектами, а саме: не заповнені всі графи та рядки, що передбачено наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 "Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні".
В тому числі, до ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська надійшли акти від інших ДПІ України по контрагентам позивача з висновками про не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із постачальниками та покупцями за період березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2013 року і що правочини, укладені контрагентами порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства, вчинені удавано з метою ухилення від сплати податків третіх осіб. Таким чином, перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування по ланцюгу від вищезазначених постачальників.
Так, згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер.
Відповідно до ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.
Відповідно до п.п. 14.1.27 ПКУ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Відповідно до п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) витрати, що враховуються при обчисленні обєкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення обєкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) відємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) відємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобовязань у звязку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобовязань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, повязані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо повязані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом (пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового кодексу).
Пунктом 138.2, статті 138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) передбачено, що витрати, які враховуються для визначення обєкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обовязковість ведення зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Зазначена стаття не містить конкретного переліку документів, необхідних для віднесення витрат платником податку до складу валових витрат. При цьому, на думку суду, по операціях з придбання товару належним первинним документом, що підтверджує факт передачі та отримання товару, є видаткова накладна або акт приймання-передачі товару. Перелік видаткових накладних, за якими здійснювалося придбання товару, що визначено договорами, а також податкових накладних, за якими суми сплаченого ПДВ включалися до складу податкового кредиту, наведено безпосередньо в акті перевірки.
Відповідно до підпункту 139.1.9, пункту 139.1, статті 139 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Відповідно до п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Зауваження до форми і змісту податкових та видаткових накладних в акті перевірки відсутні.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
Тобто, витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення обєкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
При цьому, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 року № 996-ХІV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцію є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.
Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, а визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Щодо товарно-транспортних накладних, слід зазначити наступне.
В ході перевірки було надано товарно-транспортні накладні, які дають змогу встановити маршрут перевезення вантажу, автотранспорт, яким виконувалось транспортування, ідентифікація вантажу, дату надання послуг тощо.
Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997р. товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.
Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.
Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, товарно-транспортні накладні були наданні до перевірки та до суду, а окремі недоліки в їх заповненні не можуть бути самостійною підставою для визнання угод не реальними.
Слід зазначити, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Щодо актів перевірок від інших ДПІ, які були отримані відповідачем, необхідно зазначити, що відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11, взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
При цьому, ОСОБА_2 перевірок щодо контрагентів позивача є предметом інших судових справ.
Таким чином до суду позивачем наданні первинні документи, які підтверджують факт здійснення реальної господарської операції. Наявність отриманого товару, послуг та використання його у господарській діяльності відповідачем не спростовано. На час укладання та виконання спірних угод сторони були у належному порядку зареєстровані платниками ПДВ. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців належним чином зареєстровані в Єдиному державному реєстрі станом на момент здійснення господарських операцій. Також податковим органом не доведено належними та допустимими доказами, що укладення договорів не відповідало дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обовязків та те, що договори укладено без мети настання реальних наслідків, судових рішень щодо визнання угод недійсними до суду не надано, висновки актів перевірки по ланцюгу постачання не є належним доказом укладення позивачем не реальних угод, в тому числі судом не встановлено наявність обвинувального вироку суду щодо позивача та його контрагентів, а отже доводи податкового органу ґрунтуються лише на припущеннях, що не є підставою для визнання угод недійсними
Вказана позиція суду узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини рішення від 22.01.2009 р. у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії №3991/03, Рішення Європейського суду від 09.01.2007 року у справі Інтерсплав проти України п.38.
Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Таким чином, з урахуванням доказів у їх сукупності та висновків суду викладених вище, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки податковим органом не доведено належними та допустимими доказами правомірність винесення податкових повідомлень-рішень, які є предметом оскарження.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами ч. 1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір, що підтверджується квитанцією, що міститься в матеріалах справи, підлягає компенсації з Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Профі - Пак" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено згідно з ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1