Справа № 2-а-68/10
Суддя: Маслеников О. А.
Дата ухвалення: 2010-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-68/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2010 року м. Кілія

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Зазначені протокол та постанова перевірялась судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.88 року з наступними змінами і доповненнями "Про практику розгляду судами скарг на постанови по справах про адміністративні правопорушення" суд, розглядаючи такі справи, . повинний перевірити: чи накладено адміністративне стягнення

правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки провини, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність і його провина в його здійсненні; чи не сплинув строк для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), що виносив постанову про тяжкість скоєного правопорушення і наявність обтяжуючих обставин; чи накладене стягнення з урахуванням пом'якшуючих обставин, майнового положення особи.

Статтею 53 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил використання земель, а саме: використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об'єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильну експлуатацію, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень.

Відповідно до ст. 60 Водного кодексу України, ст. 88 Земельного кодексу України - вздовж річок,

морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об'єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків-4 і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Статтями 89 Водного кодексу України та 61 Земельного кодексу України передбачено перелік обмежень видів господарської діяльності в прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах, зокрема, забороняється: 1) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також

садівництво та городництво; 2) зберігання та застосування пестицидів і добрив; 3) влаштування літніх таборів для худоби; 4) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; 5) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; 6) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо.

Об'єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим.

За змістом наведених положень законодавства, суб'єктом правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, є особа, яка здійснює один або декілька вищенаведених заборонених видів діяльності, або посадова особа підприємства, установи, організації, які здійснюють таку діяльність.

В акті № № 06/04-24 Перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Приватним

підприємством «Олімп», складеним 17-29 квітня 2009 року в м. Вилкове державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Одеської області ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, зазначено, що ПП «Олімп» згідно ліцензії АБ № 100702 від 24.06.2005 року, яка видана Укрдержрибгоспом, здійснює промисловий вилов риби на промислових ділянках рибогосподарських водойм, крім внутрішніх водойм /ставків/ господарств. Таким чином зі змісту даного акту вбачається, що ПІІ «Олімп» не здійснює діяльності, для якої згідно вищенаведених положень законодавства встановлено обмеження в прибережних захисних смугах, а сам об'єкт нерухомості, розміщений в межах прибережної захисної смуги, належить іншій юридичній особі на праві власності.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Підтвердженням вчинення адміністративного Проступку є докази.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Маючи перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, при складанні якого ОСОБА_4 зазначив щодо своєї незгоди із зазначеними в протоколі правопорушеннями, суб'єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які б спростовували свідчення позивача, але таких доказів ні протокол, ні постанова не містять. Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Докази у підтвердження зазначеного у протоколі та постанові від 28.04.2009 року правопорушення, вчиненого позивачем - ОСОБА_4 - відповідачем, суб'єктом владних повноважень, суду не надано, а сама постанова, суперечить обставинам, викладеним у акті № 06/04-24 Перевірки дотримання вимог

природоохоронного законодавства Приватним підприємством «Олімп», складеним 17-29 квітня 2009 року в м. Вилкове посадовими особами Державної екологічної інспекції в Одеській області.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, з огляду на

встановлені обставини та відповідні положення законодавства, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5