Справа № 802/3750/15-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 листопада 2015 р. Справа № 802/3750/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Чернюк Алли Юріївни,

Суддів: Заброцької Людмили Олександрівни

Мультян Марини Бондівни

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Бойка С.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Державної фіскальної служби України

про: визання дій протиправними та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі - позивач) із адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України) про визнання дій протиправними та скасування наказу.

Мотивуючі позовні вимоги позивач зазначив, що він працював на посаді начальника Вінницької митниці ДФС України, однак 18 вересня 2015 року Державною фіскальною службою України прийнято наказ №718 із внесеними змінами наказом № 730 від 25.09.2015 та №775 від 09.10.2015 про звільнення його з посади. Дії щодо прийняття наказу та сам наказ позивач вважає протиправними. Позивач наголошує, що підстава його звільнення з посади - одноразове грубе порушення трудових обов'язків, є необгрунтованою, оскільки факт допущення ним одноразового грубого порушення трудових обов'язків відповідачем не встановлено. Крім того, позивач наголошує, що оскаржувані накази були прийняті під час перебування позивача у стані тимчасової непрацездатності, що є грубим порушенням норм законодавства.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Від відповідача до канцелярії суду надійшли письмові заперечення, у яких ДФС України зазначила, що підставою для звільнення позивача з посади слугувало виявлення в ході перевірки численних недоліків та порушень при організації митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, боротьби із контрабандою та протидії митним правопорушенням та з інших питань у Вінницькій митниці ДФС.

Так, Вінницькою митницею ДФС не забезпечено виконання індикативних показників надходжень з ПДВ за квітень 2015 року - 96 відс. (відставання 5,2 млн. грн.), травень 2015 року - 96 відс (відставання 31,2 тис. грн.) та червень 2015 року - 98 відс. (відставання 1676,4 тис. грн).

Крім того звільненню ОСОБА_2 слугувало і неналежне виконання ч.1 ст.54 Митного кодексу України.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував наполягав на тому, що під час прийняття оскаржуваного наказу ДФС України діяла відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає. Крім того, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях, поданих до суду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши інші докази, які є у справі, суд приходить до переконання, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_2 був призначений на посаду начальника Вінницької митниці ДФС в порядку переведення з Київської міжрегіональної митниці Міндоходів наказом Державної фіскальної служби України № 1534-о від 24.11.2014 року та приступив до виконання обов'язків за вказаною посадою з 25.11.2014 року відповідно до наказу Державної фіскальної служби України Вінницької митниці ДФС № 1-о від 25.11.2014 року (а.с. 41, 42).

Наказом ДФС № 718 від 18.09.2015 року із подальшими змінами, на підставі ст. 147, 148, 149, відповідно до п.1 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків ОСОБА_2 звільнено з посади.

Водночас звільненню позивача з публічної служби передували наступні обставини.

На виконання розпорядження ДФС від 07.07.2015 № 184-р «Про проведення перевірок» із змінами робочими групами територіальних органів ДФС проведено перевірки Вінницької, Волинської, Житомирської, Запорізької, Полтавської, Рівненької, Сумської та Харківської митниць ДФС з окремих питань організації роботи».

Так, з 08.07.2015р. по 07.08.2015р., робочою групою у складі працівників ГУ ДФС у Вінницькій області та територіальних органів Митниці ДФС, на чолі з начальником відділу внутрішнього аудиту та контролю ДФС у Вінницькій області Волкодавом П.М., з відома та у присутності начальника Вінницької митниці ДФС ОСОБА_2, проведено внутрішню перевірку стану організації роботи Вінницької митниці ДФС за період діяльності з 01.01.2014 по 30.06.2015 щодо забезпечення повноти оподаткування товарів та з інших питань.

В ході проведення внутрішньої перевірки Вінницької митниці ДФС встановлено ряд порушень, допущених посадовими особами Вінницької митниці ДФС, що відображено в акті перевірки Вінницької митниці ДФС від 20.08.2015 № 9547/7/02-80/3 (а.с. 50-99), а саме: на порушення ст. 54 Митного кодексу України та наказу Державної митної служби України від 13.07.2012р. № 362 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» посадовими особами Вінницької митниці ДФС в окремих випадках не забезпечено здійснення належного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, зокрема не перевірено всі документи, які подаються до митного оформлення. (а.с.70).

Крім того, в акті зазначено про негативну тенденцію по зменшенню кількісних показників по заведенню справ про порушення митних правил у 2014 та 2015 році. Вказано, що кількісні показники митницею кожного року нарощуються завдяки фіксуванню малозначимих (дрібних) правопорушень, а не завдяки аналітично-пошуковій роботі. Так, питома вага виявлених за 2014 рік та січень-червень 2015 року малозначимих правопорушень складає більше 60 відс. Від загальної кількості складених протоколів по митниці, тоді як 30 відс. припадають на транспортні засоби без реального їх вилучення та 10 відс. - на інші випадки виявлення ПМП. За структурою виявлених правопорушень встановлено, що найбільше в зоні діяльності митниці виявляють тютюнові вироби (цигарки) та алкогольні напої (вина домашнього виробництва). В той час, зважаючи на кількість їх виявлення (1-2 блоки цигарок, 5-10 літрів вина домашнього тощо) можна зробити припущення, що дані виявлення є фактичними та не потребують від співробітників митниці багато зусиль на їх пошук (а.с. 78).

В акті перевірки також зазначено про незадовільну організацію роботи окремих митних постів в напрямку заведення справ, незадовільна робота в напрямку взаємодії з країнами СНД та суміжною прикордонною державою Республікою Молдова.

Відповідачем було надано зауваження до акту про результати внутрішньої перевірки Вінницької митниці ДФС відповідно до Розпорядження Голови ДФС України Насірова Р.М. «Про проведення перевірок» від 07.07.2015 № 184-р. (а.с.100-121).

18 вересня 2015 року ДФС України прийнято наказ № 718 «Про результати перевірок», відповідно до п.4 якого керівнику Вінницької митниці ДФС звернути увагу на наявність недоліків в організації роботи підпорядкованого митного органу.

Відповідно до п.5 наказу № 718 керівнику Вінницької митниці ДФС забезпечити:

5.1. усунення у повному обсязі виявлених недоліків та порушень, вжиття заходів для недопущення їх у подальшій роботі;

5.2. за результатами автоматизованої системи аналізу та управління ризиками повне та якісне здійснення визначених митних формальностей для відпрацювання ризиків, зокрема, щодо перевірки вагових та кількісних характеристик товарів, їх ідентифікації;

5.3. належний контроль за правильністю визначення митної вартості товарів, задекларований рівень якої є меншим вартості ідентичних/подібних товарів, оформлених зокрема, і за основним методом визначення митної вартості; та правильністю визначення коду УКТ ЗЕД товарів, класифікація яких може бути змінена на код товару з більшою ставкою мита;

5.4. здійснення аналізу операцій митного оформлення товарів з низьким рівнем податкового навантаження, що можуть бути товари прикриття;

5.5. належну взаємодію з територіальними органами ДФС щодо вжиття контрольно-перевірочних заходів до суб'єктів, які проводили митне оформлення товарів, класифікація яких може бути змінена на код товару з більшою ставкою мита, вартістю, рівень якої є меншим вартості ідентичних/подібних товарів, та щодо яких наявна інформація про невідповідність документів, поданих для митного оформлення;

5.6. проведення моніторингу та аналізу митних оформлень з метою попередження, виявлення та припинення можливих правопорушень, у тому числі, де відправниками вантажів виступали фірми з ознаками фіктивності;

5.7. проведення роботи щодо розпорядження конфіскованим майном;

5.8. ознайомлення посадових осіб, зазначених у пунктах 1,2, з цим наказом, під особистий підпис;

5.9. проведення розрахунку з посадовими особами, зазначеними в пункті 1 цього наказу, згідно з чинним законодавством.

На виконання доручення голови ДФС України Департаментом внутрішнього аудиту і контролю додатково розглянуті матеріали перевірок Вінницької та Рівненської митниць щодо повноти виконання службових обов'язків керівниками митниць та їх відповідальності, про що складено Доповідну записку від 24.09.2015р. У доповідній записці Директор Департаменту внутрішнього аудиту та контролю А.П. Видиборець зазначив, що з метою поліпшення організації роботи територіальних органів ДФС, усунення виявлених недоліків і порушень у роботі та недопущення їх у подальшому, забезпечення належного рівня адміністрування податків, організації митного контролю та митного оформлення, боротьби із контрабандою та порушення митних правил, вважав би за доцільне розглянути питання щодо внесення змін до наказу ДФС від 18.09.2015 № 718 «Про результати перевірок митниць ДФС» та доповнення п.п.1.1 згаданого наказу (на підставі ст.147, 148,149, відповідно до п.1 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення звільнити із займаної посади) наступним: начальника Вінницької митниці ДФС ОСОБА_2 за неналежне виконання службових обов'язків з організації роботи у напрямі протидії митним правопорушенням поза пунктами пропуску, невжиття своєчасних заходів щодо припинення митних правил при транзиті та тимчасовому ввезенні на митну територію України транспортних засобів особистого користування, при митному контролі та митному оформленні товарів, що призвело до порушень ч.1ст.54 Митного кодексу України, п.п.2.4-2.5 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 13.07.2012 № 362.

Як наслідок, наказом ДФС № 730 від 25.09.2015 «Про внесення змін до наказу ДФС від 18.09.2015 № 718» підпункт 1.1 пункту 1 наказу № 718 доповнено новим абзацом, внаслідок чого п.п.1.1 п.1 визначає « на підставі ст. 147, 148, 149, відповідно до п.1 ч.1 ст. 41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення звільнити із займаних посад: начальника Вінницької митниці ДФС ОСОБА_2 з 25.09.2015р. за неналежне виконання службових обов'язків з організації роботи у напрямі протидії митним правопорушенням поза пунктами пропуску, невжиття своєчасних заходів щодо припинення порушення митних правил при транзиті та тимчасовому ввезенні на митну територію України транспортних засобів особистого користування, при митному контролі та митному оформленні товарів, що призвело до порушень ч.1ст.54 Митного кодексу України, п.п.2.4-2.5 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 13.07.2012 № 362.

09 жовтня 2015 року наказом ДФС України №775 внесено зміни до наказу ДФС від 18.09.2015 № 718 «Про результати перевірок митниць ДФС», а саме, словосполучення у абзаці першому п.п.1.1. п.1 «25.09.2015» замінено на «у перший робочий день після виходу на роботу» (а.с.208).

Надаючи оцінку законності наказу Державної фіскальної служби України № 718 від 18.09.2015 року та наказу № 730 від 25.09.2015, в частинах, що оскаржуються і є предметом спору у цій справі, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про держану службу" № 3723-XII від 16.12.1993 року з наступними змінами і доповненнями (далі - Закон, Закон № 3723-XII, Закон України "Про держану службу") державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Основні обов'язки державних службовців визначені статтею 10 вищевказаного Закону. Так, державний службовець повинен дотримуватись Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; не допускати порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосередньо виконувати покладені на нього службові обов'язки, своєчасно і точно виконувати рішення державних органів чи посадових осіб, розпорядження і вказівки своїх керівників; зберігати державну таємницю, інформацію про громадян, що стала йому відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншу інформацію, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійно вдосконалювати організацію своєї роботи і підвищувати професійну кваліфікацію; сумлінно виконувати свої службові обов'язки, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення, а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

В силу вимог ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Статтею 14 Закону України "Про держану службу" встановлено особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців, зокрема те, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює. До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність, затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Аналізуючи наведені вище норми, суд приходить до висновку, що норми Закону № 3723-ХІІ є спеціальними по відношенню до Кодексу законів про працю України. Тобто, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків до державного службовця поряд із звільненням та попередженням можуть застосовуватись заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність, затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

У судовому засіданні судом встановлено, що жодних заходів дисциплінарного впливу до позивача не застосовувались.

Статтею 41 Кодексу законів про працю України передбачені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов.

Так, зокрема, відповідно до п.1ч.1 ст.41 крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

Вирішуючи питання про те, чи є те чи інше порушення трудових обов'язків грубим, суд бере до уваги абзац 2 пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів». Вказаним положенням Постанови передбачено, що суд, вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду. Порушення є одноразовим. Верховний Суд вважає неможливим звільнення за пунктом 1 стаття 41 КЗпП, якщо порушення носить тривалий, а не разовий характер, зокрема, не дає підстав для звільнення за цим пунктом у зв'язку з послаблення контролю за роботою підлеглих працівників. Наведене також підтверджується сталою правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, в ухвалі від 18.11.2004 р. по справі за позовом громадянина Г. до Антимонопольного комітету України про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, виходячи зі змісту п. 1 ст. 41 КЗпП підставою для звільнення керівника за цією нормою є вчинення ним одноразового грубого порушення трудових обов'язків, а не тривале, зокрема, неналежне керівництво роботою установи, ослаблення контролю за роботою підлеглих тощо).

У судовому засіданні представником відповідача не було надано пояснень, у чому саме полягало одноразове грубе порушення трудових обов'язків ОСОБА_2 Навпаки, встановлено, що неналежне виконання обов'язків було допущено під час всього періоду перевірки, тобто факт тривалості знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд виходить із того, що фактично підставою для прийняття наказу про звільнення із його подальшими змінами, слугували результати перевірки та доповідна записка Директора Департаменту внутрішнього аудиту і контролю, яка досліджувалась судом. Однак, додаткові заходи, зокрема ініціювання проведення службового розслідування по факту допущених порушень, відповідачем не вживались.

Постановою Кабінету Міністрів України № 750 від 13.06.2000 затверджено «Порядок проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Порядок).

Відповідно до п.1 Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування може бути проведено службове розслідування:

у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян;

у разі недодержання ними законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозр.

Разом з тим, суд враховує і те, що в ході проведення перевірки було встановлено і факти належного виконання своїх посадових обов'язків позивачем, а саме, належно організованої роботи, виконання запланованих показників. Так, в акті перевірки (а.с.56) зазначено, що протягом січня-червня 2015 року індикативні показники надходжень до загального фонду Держбюджету виконувались щомісячно, у повному обсязі. Загалом перераховано 786983,1 тис. грн. Вибірковою перевіркою (перевірено березень та травень 2015 року) порушень перерахування митних платежів при виконанні індикативів не встановлено. (а.с.57)

Протягом І півріччя 2015 року спостерігається збільшення активності суб'єктів ЗЕД, що перебувають на обліку у Вінницькій митниці, а саме на 15 відсотків, порівняно з аналогічним періодом 2014 року (а.с.57).

В результаті здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів базу оподаткування у 2014 році було збільшено на 235,8 млн. грн., що у порівнянні з 2013 роком це на 17,2 млн. більше. Доведений індикативний показник на 2014 рік фактично виконано на 103 відс. (а.с.59)

Водночас, досліджуючи копію трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи (а.с.43-48) суд враховує і те, що протягом проходження державної служби до ОСОБА_2 не було застосовано заходи дисциплінарної відповідальності взагалі.

Окрім того, суд бере до уваги, що наказом № 718 від 18.09.2015, який був прийнятий безпосередньо після проведеної перевірки, ОСОБА_2 було зобов'язано забезпечити усунення у повному обсязі виявлених недоліків та порушень, вжити заходи для недопущення їх у подальшій роботі, тобто жодних заходів дисциплінарної відповідальності до позивача не застосовувались.

Частиною четвертою статті 40 КзПП не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Разом з тим, статтею 43 Конституції України гарантовано захист від незаконного звільнення, а згідно із ст. 32 Закону № 3723-XII рішення про припинення державної служби може бути оскаржено державним службовцем безпосередньо до суду.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71, ст. 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій, суд доходить висновку про протиправність п.п.1.1. п.1 наказу Державної фіскальної служби України № 718 від 18.09.2015 року із змінами, внесеними наказом ДФС від 25.09.2015р. №730 «Про внесення змін до наказу ДФС від 18.09.2015 № 718» в частині звільнення ОСОБА_2 з 25.09.2015р. з посади начальника Вінницької митниці ДФС, а також протиправність п.1 наказу ДФС України від 25.09.2015 № 730 «Про внесення змін до наказу ДФС від 18.09.2015 № 718» в частині доповнення п.п.1.1. п.1 наказу № 718 абзацом щодо звільнення ОСОБА_2 з 25.09.2015 з посади начальника Вінницької митниці.

Відтак, адміністративний позов належить задовольнити.

Таким чином, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного здобутого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_2

Враховуючи відсутність судових витрат у цій адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати п.п. 1.1. п.1 наказу Державної фіскальної служби України від 18.09.2015 року за №718 зі змінами, внесеними наказом ДФС від 25.09.2015 №730 "Про внесення змін до наказу ДФС від 18.09.2015 №718" в частині звільнення ОСОБА_2 з 25.09.15 з посади начальника Вінницької митниці та п.1 наказу Державної фіскальної служби України від 25.09.2015 за №730 "Про внесення змін до наказу ДФС від 18.09.2015 №718" в частині доповнення наказу ДФС від 18.09.2015 №718 п.п. 1.1 п.1 абзацом щодо звільнення ОСОБА_2 з 25.09.2015 з посади начальника Вінницької митниці, а також наказу від 09.10.2015 за №775 "Про внесення змін до наказу ДФС від 18.09.2015 №718.

Скасувати п.п. 1.1 п.1 наказу Державної фіскальної служби України від 18.09.2015 року за №718 із змінами, внесеними наказом ДФС від 25.09.2015 №730 "Про внесення змін до наказу ДФС від 18.09.2015 №718" в частині звільнення ОСОБА_2 з 25.09.2015 з посади начальника Вінницької митниці.

Скасувати п.1 наказу Державної фіскальної служби України від 25.09.2015 за №730 "Про внесення змін до наказу ДФС від 18.09.2015 №718 п.п. 1.1. п.1 абзацом, щодо звільнення ОСОБА_2 з 25.09.2015 з посади начальника Вінницької митниці.

Скасувати наказ Державної фіскальної служби України "Про внесення змін до наказу ДФС від 18.09.2015 №718" від 09.10.2015.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Чернюк Алла Юріївна

Судді: Заброцька Людмила Олександрівна

Мультян Марина Бондівна