Справа № 281/439/15-а
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"25" листопада 2015 р. Справа № 281/439/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Кузьменко Л.В.,

при секретарі Іщенко І.П. ,

за участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "30" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання рішення незаконним та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Лугинський районний суд Житомирської області постановою від 30.07.2015 року позов ОСОБА_3 задовольнив.

Визнав незаконним рішення комісії Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області по реалізації Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 30.06.2015 року в частині відмови в постановці на чергу на виплату грошової компенсації за втрачене належне ОСОБА_3 нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Зобов'язав Лугинську районну державну адміністрацію Житомирської області поставити ОСОБА_3 на чергу на виплату компенсації за втрачене належне йому майно, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та прийняти нове рішення.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивачем порушено п.6 Порядку виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території та п.11 Порядку відселення та самостійного переселення громадян з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга не належить до задоволення, враховуючи таке.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області із позовом, в якому просить: визнати незаконним рішення комісії Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області по реалізації Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" в частині відмови в постановці на чергу на виплату грошової компенсації за втрачене належне йому нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1; зобов'язати Лугинську районну державну адміністрацію Житомирської області поставити його на чергу на виплату компенсації за втрачене належне йому майно, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1.

В зв'язку із великим радіаційним забрудненням після аварії на ЧАЕС та неможливістю проживати у вказаному населеному пункті він, одержавши 23.04.1999 року ордер від Івницької сільської ради Андрушівського району, переселився із сім'єю в с.Івниця Андрушівського району Житомирської області.

Вказує, що 18.05.2015 року здав на баланс Жеревецької сільської ради належний йому на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1 та звернувся до Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області про постановку на чергу на виплату компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно забрудненій території.

Однак, відповідач відмовив у постановці на чергу на виплату компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно забрудненій території (а.с.6).

Суд першої інстанції встановив, що позивач ОСОБА_3 був власником житлового будинку зі всіма надвірними будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 згідно запису в погосподарську книгу №1 на 2011-2015 року, особовий рахунок НОМЕР_1.

Даний населений пункт відповідно до Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року, та розпорядження КМ України №17 від 12.01.1993 року відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Згідно із ордером на житлове приміщення, який виданий Івницькою сільською радою Андрушівського району 23.04.1999 року, позивачу надано право на зайняття житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2, куди позивач і переселився разом із сім'єю, що підтверджується довідкою Івницької сільської ради №37 від 17.01.2014 року. Даний населений пункт не належить до зон радіоактивного забруднення.

Право власності у позивача на зазначений житловий будинок виникло 03.04.2006 року (свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_2 від 03.04.2006р.).

Відповідно до акта від 18.05.2015 року позивачем було здано на баланс Жеревецької сільської ради житловий будинок зі всіма надвірними будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, вартістю 162217,00грн.

Позивач звернувся до Лугинської райдержадміністрації щодо постановки на чергу на виплату компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно забрудненій території за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, рішенням комісії Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області по реалізації Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 30.06.2015 року №Б-171/14 відмовлено ОСОБА_3 в постановці на чергу на виплату грошової компенсації за втрачене належне йому нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 з посиланням на те, що на підставі списку на переселення від 24.09.1998 року йому було надано будинок в АДРЕСА_2, проте тільки 18.05.2015 року ОСОБА_3 передав втрачене нерухоме майно, чим порушив місячний термін з моменту придбання житла у місці переселення, передбачений п.6 Порядку виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території (протокол №2 від 30.06.2015 р.).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ст.4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що підставами на відселення громадян з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, є положення Концепції проживання населення на територіях України з підвищеними рівнями радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Етапи відселення визначаються Концепцією. Населення, яке проживає у зоні безумовного (обов'язкового) відселення, підлягає обов'язковому відселенню. Громадянам, які прийняли рішення про виїзд із зони гарантованого добровільного відселення, створюються умови для відселення. Громадяни, які відселяються або самостійно переселяються, користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом. Відселення та самостійне переселення дозволяється лише у місцевості, які не віднесені до категорій зон радіоактивно забруднених територій (стаття 2), за винятком переселення до близьких родичів. Порядок відселення та самостійного переселення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" компенсація громадянам за втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 цього Закону майно включає грошову компенсацію у повному розмірі вартості жилих, дачних, садових будинків, гаражів, господарських будівель та споруд, яка здійснюється за цінами, встановленими на момент припинення права власності. Порядок виплати компенсацій, передбачених пунктами 1 і 6 частини першої цієї статті, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Компенсації, передбачені цією статтею, надаються один раз.

Згідно з п. 1 Порядку виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2009 р. №1243, цей Порядок визначає механізм виплати громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, компенсації за майно, втрачене у зв'язку з їх відселенням або самостійним переселенням відповідно до статті 4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Дія цього Порядку поширюється на громадян, які не отримали зазначену компенсацію на дату набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в тому числі тих громадян, які перебувають на черзі на отримання компенсації.

Як свідчать п.п.1,3 Порядку втрачене нерухоме майно - це житловий, дачний, садовий будинок, гараж, господарські будівлі та споруди, що розташовані на радіоактивно забрудненій території, перебували у приватній власності громадянина та залишені ним у разі використання права на переселення. Компенсація це відшкодування вартості нерухомого майна, втраченого на місці відселення на момент припинення права власності, розмір якого визначається шляхом проведення суб'єктом оціночної діяльності незалежної оцінки такого майна у порядку, встановленому Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до п.6 Порядку виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забрудненої території, затвердженого постановою КМУ від 18.11.2009 року за №1243, втрачене нерухоме майно передається переселенцем відповідному органові самоврядування місця відселення (сільській, селищній, міській раді) у разі, зокрема, забезпечення його житловим приміщенням у місці переселення відповідно до Порядку відселення та самостійного переселення громадян з територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого постановою КМ України від 16.12.1992 року № 706.

Згідно зі ст.ст.24,50 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками місця проживання. Кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, а тому суд вважає, що відмовляючи позивачу в постановці на чергу для отримання компенсації, відповідач обтяжує його становище, який вимушений використовувати своє право власності в більш небезпечних для здоров'я умовах відносно свого постійного місця проживання, чим порушується його конституційне право на безпечні умови життя.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач неправомірно позбавив позивача його права на отримання грошової компенсації за втрачене нерухоме майно, а також правильно вказав, що порушення порядку одержання ордеру та здачі втраченого нерухомого майна, на який звертає увагу Лугинська райдержадміністрація, не є обставиною, що може вплинути на суть прийнятого судового рішення, зважаючи на визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" гарантії для осіб-переселенців із радіоактивно забруднених територій.

Постанова суду відповідає матеріалам справи та нормам чинного законодавства, а тому її слід залишити без змін. Доводи апеляційної скарги спростовуються викладеним вище.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лугинської районної державної адміністрації Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "30" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: Т.В. Іваненко

Л.В. Кузьменко

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Лугинська районна державна адміністрація Житомирської області вул.К.Маркса, 4,смт.Лугини,Лугинський район, Житомирська область,11301

- ,