Справа № 2а-1870/8518/12
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року м. Київ К/800/20240/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Сумах на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до управління Пенсійного фонду України в м. Сумах про скасування вимоги,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Сумихімпром» звернулось до суду з позовом в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу управління Пенсійного фонду України в м.Сумах від 04 жовтня 2012 року № Ю 37/10 про сплату боргу в розмірі 7 222 855, 16 грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу управління Пенсійного фонду України в м. Сумах від 04 жовтня 2012 року №Ю37/10 про сплату боргу за несплату або несвоєчасну сплату страхувальником страхових внесків в розмірі 7 222 855, 16 грн.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, управління Пенсійного фонду України в м. Сумах звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «Сумихімпром» відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, рішенням відповідача №188 від 21 квітня 2011р. до ПАТ "Сумихімпром" застосований штраф в розмірі 290 311, 55 грн. та нарахована пеня в розмірі 653 166, 82 грн. З метою стягнення суми заборгованості, визначеної рішенням №188 від 21.04.2011 р., відповідач звернувся до органів державної виконавчої служби. Так, постановою від 28 травня 2012 р. відкрито виконавче провадження по стягненню з позивача 943 478, 37 грн. штрафу та пені, однак на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", постановою від 10 вересня 2012 р., зазначене рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені повернуто стягувачу.

Рішенням УПФУ в м. Сумах №606 від 15 грудня 2010 р. до позивача застосований штраф в розмірі 18 173, 23 грн. та нарахована пеня в розмірі 35 491, 38 грн. Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ "Сумихімпром" оскаржило його в судовому порядку, але постановою Сумського окружного адміністративного суду від 07.02.2011 р. по справі № 2а-1870/112/11, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2011р, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Крім того, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2012 р. по справі №2а-1870/1149/12, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2012 р., позов УПФУ в м. Сумах задоволено та стягнуто з ПАТ "Сумихімпром" штраф в розмірі 18 173, 23 грн. та пеня в розмірі 35 491, 38 грн. На виконання рішення суду, постановою державної виконавчої служби від 25 липня 2012 р. відкрито виконавче провадження по стягненню з позивача вказаних вище сум штрафу та пені, але на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", постановою від 10 вересня 2012 р., виконавчий документ повернутий стягувачу.

Рішенням відповідача №450 від 09 червня 2009 р. до ПАТ "Сумихімпром" застосований штраф в розмірі 1 955 626, 48 грн. та нарахована пеня в розмірі 612 935, 51 грн. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку, але постановою Сумського окружного адміністративного суду від 08.02.2010 р. по справі № 2а-16/10/1870, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2010 р., в задоволенні адміністративного позову відмовлено. З метою стягнення суми заборгованості, визначеної Рішенням № 450 від 09.06.2009 р., відповідач звернувся до органів державної виконавчої служби. Так, постановою від 16 травня 2012 р. відкрито виконавче провадження по стягненню з позивача 2 568 561, 99 грн. штрафу та пені, але на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", постановою від 10 вересня 2012 р., зазначене рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені повернуто стягувачу.

Рішенням УПФУ в м. Сумах №469 від 18 червня 2009 р. до позивача застосований штраф в розмірі 1 429 199, 50 грн. Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ "Сумихімпром" оскаржило його в судовому порядку, однак постановою Сумського окружного адміністративного суду від 21.01.2010 р. по справі № 2а-336/10/1870, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2010 р., в задоволенні адміністративного позову відмовлено. З метою стягнення суми заборгованості, визначеної Рішенням № 469 від 18.06.2009 р., відповідач звернувся до органів державної виконавчої служби. Постановою від 01 серпня 2012 р. відкрито виконавче провадження по стягненню з позивача 1 429 199, 50 грн. штрафу, але на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", постановою від 10 вересня 2012 р., зазначене рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені повернуто стягувачу.

Рішенням відповідача №186 від 19 квітня 2010 р. до ПАТ "Сумихімпром" застосований штраф в розмірі 328 283, 32 грн. та нарахована пеня в розмірі 900 388, 72 грн. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку, але постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2010 р. по справі № 2а-4555/10/1870, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2010 р., в задоволенні адміністративного позову відмовлено. З метою стягнення суми заборгованості, визначеної Рішенням № 186 від 19.04.2010 р., відповідач звернувся до органів державної виконавчої служби. Так, постановою від 16 липня 2012 р. відкрито виконавче провадження по стягненню з позивача 1 228 672, 04 грн. штрафу та пені, але на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", постановою від 10 вересня 2012 р., зазначене рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені повернуто стягувачу.

Рішенням УПФУ в м. Сумах № 538 від 02 листопада 2010 р. до позивача застосований штраф в розмірі 261 591, 27 грн. та нарахована пеня в розмірі 737 687, 38 грн. Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ "Сумихімпром" оскаржило його в судовому порядку. Так, постановою Сумського окружного адміністративного суду від 21.04.2011 р. по справі № 2а-8825/10/1870 адміністративний позов частково задоволений, рішення відповідача в частині застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 261 591, 27 грн. визнано протиправним та скасовано. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2011 р., залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.09.2012 р., зазначена постанова суду першої інстанції скасована, в задоволенні позовних вимог ПАТ "Сумихімпром" відмовлено. З метою стягнення суми заборгованості, визначеної Рішенням № 538 від 02.11.2010 р., відповідач звернувся з позовом до Сумського окружного адміністративного суду, але постановою суду від 24.10.2012 р. по справі № 2а-1870/7981/12, яка станом на день розгляду справи не набрала законної сили, в задоволенні позову УПФУ в м. Сумах відмовлено.

Враховуючи наявність заборгованості по сплаті фінансових санкцій у вигляді штрафу та пені, визначеної вищезазначеними рішеннями, УПФУ в м. Сумах 04 жовтня 2012 року направило позивачу вимогу № Ю-37/10 про сплату боргу в розмірі 7 222 855, 16 грн.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Закон № 1058) позивач був страхувальником і зареєстрований як платник страхових внесків в УПФУ в Зарічному районі м. Суми (правонаступником якого є відповідач).

На виконання ч. 6 ст. 20 Закону №1058, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону №1058, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною 3 статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Пунктом 2 ч. 9 ст. 106 Закону №1058 встановлено, що виконавчі органи Пенсійного фонду за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, застосовують до страхувальників фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Частиною 13 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення виконавчого органу Пенсійного фонду про нарахування пені та накладання штрафів зупиняє строки їх сплати до винесення вищим органом Пенсійного фонду або судом рішення у справі. Строки сплати фінансових санкцій також призупиняються до винесення судом рішення в разі оскарження страхувальником вимоги про сплату недоїмки, якщо накладення фінансових санкцій пов'язано з її виникненням або несвоєчасною сплатою.

Виходячи з положень вказаних норм, страхувальник має право протягом десяти днів з моменту отримання рішення про сплату фінансових санкцій та пені оскаржити його в судовому порядку, повідомивши про це орган Пенсійного фонду, який прийняв оскаржуване рішення. При цьому, строк сплати визначених рішенням фінансових санкцій та пені, настає після закінчення встановленого десятиденного строку для подання позову до суду про його оскарження або після набрання законної сили судовим рішенням за наслідками оскарження.

В даному випадку, строк сплати нарахованих рішенням №538 від 02.11.2010 р. фінансових санкцій у вигляді штрафу та пені настав в липні 2011 року (набрання законної сили Постановою Харківського апеляційного адміністративного осуду від 12.07.2011 р. по справі № 2а-8825/10/1870); нарахованих рішенням № 469 від 18.06.2009 р. - в липні 2010 року (набрання законної сили Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2010 р. по справі № 2а-336/10/1870); нарахованих рішенням № 186 від 19.04.2010 р. -в листопаді 2010 року (набрання законної сили Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2010 р. по справі № 2а-4555/10/1870); нарахованих рішенням № 450 від 09.06.2009 р. -в серпні 2010 року (набрання законної сили Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.08.2010 р. по справі № 2а-16/10/1870); нарахованих рішенням № 606 від 15.12.2010 р. -в липні 2011 року (набрання законної сили Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2011 р. по справі № 2а-1870/112/11); нарахованих рішенням № 188 від 21.04.2011 р. -в травні 2011 року (закінчення встановленого десятиденного строку для подання позову до суду про оскарження рішення).

При цьому, як вірно враховано судами попередніх інстанцій, ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.10.2011 по справі №5021/2506/2011 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Оголошення про порушення справи про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" було опубліковано в газеті "Голос України" № 33 від 21.02.2012 року.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом" визначено, що конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника.

Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

УПФУ в м. Сумах 22 березня 2012 року подало до Господарського суду Сумської області заяву про визнання та включення до реєстру вимог кредиторів по справі про банкрутство ПАТ "Сумихімпром". Із копії вказаної заяви вбачається, що заборгованість по фінансовим санкція та пені у розмірі 7 222 855, 16 грн., застосованих згідно з рішеннями № 538 від 02.11.2010 р., № 469 від 18.06.2009 р., № 186 від 19.04.2010 р., № 450 від 09.06.2009 р., № 606 від 15.12.2010 р. та № 188 від 21.04.2011 р., не заявлена відповідачем до реєстру вимог кредиторів.

Згідно п. 2 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом" вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що заборгованість по фінансових санкціях та пені в сумі 7 222 855, 16 грн., застосованих згаданими рішеннями, виникла до порушення провадження у справі про банкрутство, не була включена до реєстру вимог кредиторів, а тому вона вважаються погашеною.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджує висновки судів попередніх інстанцій про те, оскаржувана вимога про сплату боргу не відповідає вимогам ч. 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій були повно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального та процесуального права. Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Сумах залишити без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2012 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: