Справа № 641/7690/15-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 р.Справа № 641/7690/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Федоренко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.10.2015р. по справі № 641/7690/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова

про визнання неправомірними і протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

02 жовтня 2015 року постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про визнання неправомірними і противоправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити з 24.01.2015 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ГУ ДКС України в Харківській 06.08.2015 року за № 13-71/286-7739, врахувавши при цьому суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати та виплати, які здійснюються відповідно до постанови КМУ від 24.02.2003 року № 212, зі збереженням відсотку нарахування пенсії на момент її призначення у розмірі 90 % та здійснити відповідні виплати з урахуванням вже проведених виплат.

Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова, не погодившись із постановою суду, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вказує, що пенсія позивачці обчислена та виплачується у відповідності до вимог Закону України "Про державну службу". Матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація заробітної плати не є складовими частинами заробітної плати, а тому їх не враховують під час обчислення пенсії.

ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не подала.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Від Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова та ОСОБА_1 надійшли клопотання про розгляд справи без участі сторін. Таким чином, у відповідності до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перешкод для розгляду справи судом не вбачається.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи, що з липня 2007 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Комінтернівського району м. Харкова та отримує пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», в розмірі 90% від заробітку

04 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова із заявою, в якій просила провести перерахунок призначеної пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку (а.с.13).

15 липня 2015 року листом за вих.№9962/02-28 ОСОБА_1 повідомлено, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація заробітної плати не входять до складу заробітної плати державного службовця відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу", тому не можуть бути враховані при розрахунку пенсії (а.с.15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримані позивачкою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні були бути включені відповідачем до заробітку, з якого обчислюється пенсія державного службовця.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно частин 1, 5 статті 37 Закону України "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-XII) в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачці, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" (далі Закон №108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога, індексація заробітної плати, а також грошова винагорода згідно постанови Кабінету Міністрів України №212 від 24.02.2003 року, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватись при обчисленні розміру пенсії позивачки, є обґрунтованим.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу, оскільки зазначені види виплат не можуть зараховуватись до складу заробітної плати при обчисленні розміру пенсії, є безпідставними з огляду на норми ст. 33, 37 Закону України "Про державну службу", ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З матеріалів справи вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії позивача є отримані нею довідки №13-71/260-6895 від 14.07.2015 року, №34-06/409 від 16.07.2007 року (а.с.10-11). Зазначені документи надають право для проведення перерахунку раніше призначеної пенсії.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права, у відповідності до вимог норм матеріального права, тому колегія суддів вважає, що підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова - залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.10.2015р. по справі № 641/7690/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Спаскін О.А. Жигилій С.П.
Повний текст ухвали виготовлений 24.11.2015 р.