Справа № 813/5930/15
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року № 813/5930/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Шозда Г.В.

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Здинянчина Р.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Франківський районний відділ Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання наказу протиправним та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, з урахуванням поданих уточнень, до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про зобов'язання внести зміни в частині підстав звільнення, зокрема, змінивши на п. «г» ст.64 згаданого Положення «через скорочення штатів».

Підставою позовних вимог, на думку позивача, є те, що дійсне волевиявлення при звільненні стосувалось організаційно-штатних змін у системі Міністерства внутрішніх справ України. Як наслідок вважає, що підстави звільнення зазначені у спірному наказі не відповідають його волевиявленню. Також, просить перерахувати розмір грошової допомоги при звільненні.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні, проти задоволення позову заперечує, вважає, що звільнення відбулось відповідності до вимог чинного законодавства. Зокрема, звертає увагу суду на те, що звільнення відбувалось на підставі рапорту позивача, з якого вбачається, що звільнення пов'язується з власним бажанням. Крім того, зазначає про те, що станом на 28.09.2015 року жодних організаційно-штатних змін не відбувалось.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та представника відповідача, дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 28.09.2015 року за №680 о/с підполковника міліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого сектору карного Франківського районного відділу ЛМУ ГУМВС з 28.09.2015 року звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за підп. «ж» п.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Підставою для прийняття такого наказу був рапорт позивача від 14.09.2015 року.

Правова оцінка судом спірних правовідносин ґрунтуєтьсь на наступних обставинах справи та нормах чинного законодавства.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначені Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року N 114, з наступними змінами та доповненнями (далі - Положення).

Відповідно до пункту 10 Положення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Підпунктом «ж» пункту 64 Положенням, передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.

У пункті 68 Положення зазначено, що особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

За змістом пункту 68 Положення звільнення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу на підставі підпункту «ж» пункту 64 цього ж Положення зі служби до спливу тримісячного строку у разі зазначення особою у рапорті дати звільнення, що свідчить про домовленість сторін про звільнення у більш короткий строк, є обґрунтованим.

Такий висновок про застосування норми права зазначений у постановах Верховного Суду України, від 24.06.2014 року за №21-241а14 та від 14.10.2014 року за №21-299а14. При цьому, суд не вбачає підстав для відступлення від наведеної правової позиції.

У рапорті про звільнення позивач зазначив дату звільнення - 28.09.2015 року. Ця дата погоджена з керівництвом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, тим самим сторони домовилися про звільнення у більш короткий строк.

Посилання позивача на те, що його звільнення пов'язується з організаційно-штатними змінами спростовується рапортом від 14.09.2015 року, в якому зазначено: «… прошу Вас звільнити мене з ОВС за власним бажанням з 28.09.2015 року та саме з вказаною датою я пов'язую своє звільнення.».

Більше того, саме таке формулювання звільнення передбачено підпунктом «ж» пункту 64 Положенням.

Крім того, як встановлено у судовому засіданні, позивач пов'язував своє звільнення з наявністю у нього вислуги років для звільнення на пенсію станом на 28.09.2015 року, що відповідає його волевиявленню при звільненні за власним бажанням.

Не можна залишити поза увагою і те, що станом на 28.09.2015 року (на день звільнення) жодних організаційно-штатних змін не було, в підтвердження чого в матеріалах справи наявна довідка відповідача від 06.11.2015 року за №1/8-207. Відтак, відсутність об'єктивних обставин скорочення штатів, виключає можливість звільнення позивача на підставі п. «г» ст.64 згаданого Положення «через скорочення штатів».

Наведене дозволяє суду констатувати факт правомірності звільнення позивача на підставі підпункту «ж» пункту 64 цього ж Положення.

Відтак, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог про зобов'язання внести зміни в частині підстав звільнення, зокрема, змінивши на п. «г» ст.64 згаданого Положення «через скорочення штатів».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити з позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

3. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23 листопада 2015 року.

Суддя В.Я.Мартинюк