Справа № 822/5837/15
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/5837/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі за участі: представника позивача представника відповідачаОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УКР БУД КОМПАНІ" м. Хмельницький до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області , Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 25.08.2015 року № 31-Л в частині зупинення дії ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю «УКР БУД КОМПАНІ» серії АЕ № 273576, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 05.08.2013 року.

Свій позов позивач мотивує тим, що для здійснення своєї господарської діяльності у сфері будівництва житлових і нежитлових будівель, він отримав ліцензію серії АЄ № 273576, терміном дії з 26.07.2013 року по 26.07.2016 року.

Позивач 21 липня 2015 року отримав повідомлення управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області про проведення планової перевірки щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, в період з 03.08.2015 року по 14.08.2015 року.

Потім, 18.08.2015 року позивач отримав акт перевірки № 3-ЛП від 14.08.2015 року та акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування № 3-ЛП/В від 14.08.2015 року.

В акті перевірки зазначено, що під час неодноразових виїздів посадових осіб управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області за місцем діяльності позивача для проведення перевірки, особа уповноважена представляти інтереси ліцензіата під час проведення перевірки була відсутня. В акті перевірки зазначена пропозиція розглянути на засіданні Ліцензійної комісії питання щодо анулювання ліцензії серії АЕ № 273576.

На засіданні Ліцензійної комісії 25.08.2015 року прийнято рішення про зупинення дії ліцензії на підставі акту перевірки № 3-ЛП від 14.08.2015 року.

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 31-Л від 25.08.2015 року зупинено дію ліцензії ТОВ «УКР БУД КОМПАНІ» до усунення порушень, повязаних з додержанням ліцензійних умов провадження будівельної діяльності, виявлених у результаті планових перевірок.

Позивач вважає такий наказ протиправним і таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 року, передбачено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік, контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду а бо згідно з вимогами КПК України.

Винятки з мораторію на перевірки передбачені лише для перевірок, які проводить Державна фіскальна служба України.

Обсяг доходу позивача за 2014 рік не перевищує 20 млн. грн., заявки на проведення перевірки він не подавав, відсутнє рішення суду про проведення його перевірки, відсутні будь-які процесуальні документи про проведення перевірки згідно з вимогами КПК України.

У відповідача відсутній дозвіл Кабінету міністрів України на проведення перевірки, отримання якого передбачено постановою Кабінету міністрів України № 408 від 13.08.2014 року «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами».

Державна регуляторна служба України в своїх розясненнях щодо застосування мораторію на перевірки субєктів господарської діяльності зазначила, що пункт 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» не є зміною або доповненням до Податкового кодексу України, це положення створює цілком самостійну норму, яка поширюється на всі без винятку контролюючі органи.

На даний час відсутні ліцензійні умови, затверджені Кабінетом міністрів України, оскільки органи ліцензування можуть здійснювати контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов, виданих відповідно до вимог частини 2 статті 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» № 222-VIII від 02.03.2015 року.

Таким чином після 28.06.2015 року не можуть бути предметом перевірки ліцензійні умови прийняті на виконання вимог Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» який втратив чинність.

В акті планової перевірки не зазначено жодного порушення позивачем положень ліцензійних умов чи інших нормативно-правових актів.

Протягом терміну перевірки, а саме з 03.08.2015 року по 14.08.2015 року посадові особи управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області на перевірку не зявлялися, адреса державної реєстрації позивача відповідає фактичному місцезнаходженню, позивач не відмовлявся від проведення перевірки, а лише заявив клопотання стосовно правомірності здійснення перевірки.

Додатків до акту перевірки позивач не отримав.

В акті перевірки не відображено порушення позивачем ліцензійних умов, а також не зазначено, які саме порушення неможливо усунути в процесі провадження будівельної діяльності.

У законодавстві відсутні такі підстави як відсутність особи уповноваженої представляти інтереси ліцензіата під час проведення перевірки для зупинення дії ліцензії.

За таких обставин позов необхідно задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, пояснивши суду, що обставини підтверджуючі позовні вимоги викладені в мотивувальній частині позову. Додатково пояснив, що позивач своєчасно отримав повідомлення про проведення перевірки, а також в послідуючому акти перевірки.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши суду, що проведення перевірки, прийняття наказу повністю відповідає вимогам чинного законодавства, тому наказ скасуванню не підлягає.

Всі обставини, які заперечують правомірність позовних вимог наведені у письмових запереченнях, доданих до матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 1 Закону України «Про основи містобудування» № 2780-XII від 16.11.1992 року визначено, що містобудування (містобудівна діяльність)-це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Відповідно до пункту 9 частини 16 статті 2 цього Закону одним із головних напрямків містобудівної діяльності є ліцензування певних видів господарської діяльності у будівництві об'єктів IV і V категорій складності за переліком видів робіт, що визначається Кабінетом Міністрів України в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про основи містобудування», законодавство України про містобудування складається з Конституції України, цього Закону, законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність» та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання.

Згідно статті 7 цього Закону державне регулювання у сфері містобудування здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю визначається відповідно до закону (стаття 15 Закону України «Про основи містобудування»).

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до частин 1, 3 статті 6 цього Закону управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється в тому числі і центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 1 «Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014 року, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України-Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Дослідження змісту вказаних норм чинного законодавства вказує на те, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України-Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Враховуючи питання які ставилися відповідачем для проведення перевірки позивача, а саме: контроль за додержанням суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, суд вважає, що в даному випадку порядок призначення та проведення такої перевірки регулюється такими законами і законодавчими актами:

-Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

-«Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

-Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року;

-Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» № 222-VIII від 02.03.2015 року.

Пунктами 4, 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом проведення ліцензування і професійної атестації, контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Відповідно до частин 1, 13 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, здійснює контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Частиною 1 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» встановлено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» здійснюється в тому числі і Держархбудінспекцією.

Частиною 2 Порядку № 553 від 23.05.2011 року визначено за дотриманням чого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Згідно частини 3 Порядку № 553 від 23.05.2011 року державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Відповідно до частин 5, 6 Порядку № 553 від 23.05.2011 року державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Органи державного архітектурно-будівельного контролю проводять планові перевірки об'єктів містобудування не частіше ніж один раз на півроку.

Строк проведення планової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на п'ять робочих днів.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до частин 1, 3 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Планові заходи здійснення державного нагляду (контролю) безпосередньо регулюються статтею 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Частинами 1, 4 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 7 цього Закону для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначення виключного переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлення уніфікованого порядку їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності регулюється Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» № 222-VIII від 02.03.2015 року, який набрав чинності 28.06.2015 року.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» орган ліцензування це орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, або уповноважений законом державний колегіальний орган.

Згідно частини 1 статті 6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» орган ліцензування видає ліцензії на право здійснення видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону.

Види господарської діяльності, на здійснення яких державний колегіальний орган видає ліцензії, встановлюються цим Законом.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності як будівництво об'єктів IV і V категорій складності-з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про архітектурну діяльність».

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» № 687-XIV від 20.05.1999 року встановлено, що господарська діяльність, пов'язана із створенням об'єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України.

Органом ліцензування є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Частинами 6, 7, 8, 11, 12 статті 19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» контроль за наявністю у ліцензіатів (суб'єктів господарювання) ліцензій здійснюють державні органи, на які згідно із законом покладено функції контролю за наявністю ліцензій.

Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Для проведення перевірки органом ліцензування створюється комісія, до складу якої можуть входити виключно працівники його апарату і територіальних органів.

Перевірка додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов проводиться органом ліцензування залежно від предмета перевірки:

-за місцезнаходженням ліцензіата;

-за місцями провадження ліцензіатом господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

З метою забезпечення ліцензіатом присутності керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування планової перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов, орган ліцензування вживає вичерпних заходів попереднього інформування (не менш як за десять робочих днів) ліцензіата про дату та місце проведення планової перевірки, зокрема за допомогою засобів поштового, телефонного, факсимільного та/або електронного поштового зв'язку.

Перший заступник голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з метою забезпечення завдань, покладених на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, керуючись Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», прийняв наказ № 627 від 24.06.2015 року «Про затвердження плану перевірок дотримання субєктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної з будівництвом обєкта архітектури, яка підлягає ліцензуванню Держархбудінспекцією, на III квартал 2015 року», яким наказав:

1) затвердити план перевірок дотримання субєктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної з будівництвом обєкта архітектури, яка підлягає ліцензуванню Держархбудінспекцією, на III квартал 2015 року, згідно з додатком;

2) керівникам територіальних органів забезпечити письмове повідомлення субєкта господарювання про проведення планового заходу не пізніше як за десять днів до дня здійснення цього заходу; оформлення направлення на проведення контрольного заходу.

На підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 627 від 24.06.2015 року виконуючий обовязки управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області видав направлення для проведення планової перевірки № 4 від 03.08.2015 року, завідувачу сектору по роботі з ліцензіатами управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, та головному спеціалісту по роботі з ліцензіатами, для здійснення планової перевірки щодо додержання субєктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів містобудування та архітектури-товариством з обмеженою відповідальністю «УКР БУД КОМПАНІ», (), вул. Свободи, 4/1, м. Хмельницький.

Строк дії направлення встановлений з 03.08.2015 року до 14.08.2015 року.

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, 20.07.2015 року за № 1575 направило позивачу письмове повідомлення про проведення планової перевірки щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, повязаної із створенням обєктів архітектури яким повідомив позивача, що посадовою особою сектору по роботі з ліцензіатами управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області буде проведено перевірку щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, повязаної із створенням обєктів архітектури субєктом господарювання-товариством з обмеженою відповідальністю «УКР БУД КОМПАНІ», що знаходиться за адресою, вул. Свободи, 4/1, м. Хмельницький.

До початку заходу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області попросило надати документи за вказаним переліком до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області для проведення повної та всебічної перевірки.

В повідомленні зазначено, що перевірка буде проводитися з 03.08.2015 року по 14.08.2015 року.

Позивач попереджений про наслідки неподання вказаних документів та недопущення посадових осіб відповідача за місцезнаходженням субєкта господарювання для проведення перевірки.

Посадовою особою управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області на підставі отриманого направлення проведено планову перевірку додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної із будівництвом обєкта архітектури, яка підлягає ліцензуванню Держархбудінспекцією.

Відповідно до частини 16 Порядку № 553 від 23.05.2011 року за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Посадовою особою управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області за результатами перевірки позивача складено акт планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної із будівництвом обєкта архітектури, яка підлягає ліцензуванню Держархбудінспекцією № 3-ЛП від 14.08.2015 року.

Перевіркою встановлено, що під час неодноразових виїздів посадових осіб управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області на місце провадження господарської діяльності ТОВ «УКР БУД КОМПАНІ» по вул. Свободи, 4/1, у м. Хмельницькому, особа уповноважена представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки була відсутня.

Позивач не надав документів, інформації щодо предмета перевірки, не забезпечив доступ посадових осіб управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області до місця провадження діяльності, а також за місцем знаходження ліцензіата були відсутні особи уповноважені представляти його інтереси на час проведення перевірки. Позивач відмовив посадовим особам управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області у проведенні перевірки.

В акті перевірки запропоновано на засіданні Ліцензійної комісії розглянути питання щодо анулювання ліцензії серії АЕ № 273576.

Відповідно до статтей 10, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:

-він здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), передбачених законом;

-посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

Суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний:

-допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом;

-надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Згідно пунктів 1, 8 частини 11 Порядку № 553 від 23.05.2011 року посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право:

-безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

-отримувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно частини 14 Порядку № 553 від 23.05.2011 року суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний:

-допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;

-подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.

Оскільки позивач не надав документів, інформації щодо предмета перевірки, не забезпечив доступ посадових осіб управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області до місця провадження діяльності, а також за місцем знаходження ліцензіата були відсутні особи уповноважені представляти його інтереси на час проведення перевірки, посадовою особою управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області складено акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування № 3-ЛП/В від 14.08.2015 року.

Відповідно до частини 1, пункту 8 частини 2 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії.

Ліцензія вважається анульованою з дня, коли ліцензіат дізнався чи повинен був дізнатися про анулювання ліцензії, але у строк, не менший за один тиждень з дня прийняття органом ліцензування рішення про анулювання виданої йому ліцензії.

Підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об'єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Відповідно до пункту 22 «Порядку ліцензування господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1396 від 05.12.2007 року «Про ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури», однією із підстав для зупинення дії ліцензії є акт перевірки суб'єкта будівельної діяльності щодо порушення ліцензійних умов, якщо виявлені порушення неможливо усунути у процесі провадження будівельної діяльності.

На підставі висновку Ліцензійної комісії Державної архітектурно-будівельної інспекції України, оформленого протоколом № 16 від 20.08.2015 року, голова Державної архітектурно-будівельної інспекції України прийняв наказ № 31-Л від 25.08.2015 року «Про результати розгляду питань щодо ліцензування», яким наказав зупинити дію виданої ліцензії в звязку з виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури, на підставі акту перевірки, субєктам господарської діяльності згідно з додатком 6 до цього наказу.

Надано термін на усунення порушень, повязаних з додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури, на підставі акту перевірки, субєктам господарської діяльності згідно з додатком 7 до цього наказу.

Сторони не заперечують в своїх поясненнях, що позивач внесений до додатку № 6 цього наказу, тобто йому зупинено дію виданої ліцензії, а також позивач внесений в додаток № 7 цього наказу-йому надано термін на усунення порушень.

Підсумовуючи встановлені по справі обставини, підтверджені дослідженими доказами, суд зазначає:

-посадовою особою Державної архітектурно-будівельної інспекції України прийнято наказ № 627 від 24.06.2015 року «Про затвердження плану перевірок дотримання субєктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної з будівництвом обєкта архітектури, яка підлягає ліцензуванню Держархбудінспекцією, на III квартал 2015 року», яким наказано:

1) затвердити план перевірок дотримання субєктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної з будівництвом обєкта архітектури, яка підлягає ліцензуванню Держархбудінспекцією, на III квартал 2015 року, згідно з додатком;

2) керівникам територіальних органів забезпечити письмове повідомлення субєкта господарювання про проведення планового заходу не пізніше як за десять днів до дня здійснення цього заходу; оформлення направлення на проведення контрольного заходу.

Із пояснень сторін вбачається, що планова перевірка у III кварталі 2015 року позивача-ТОВ «УКР БУД КОМПАНІ» м. Хмельницький передбачена вказаним наказом;

-наказ прийнятий уповноваженим чинним законодавством центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду-Державною архітектурно-будівельною інспекції України, враховуючи також предмет перевірки зазначений у ньому;

-позивач належним чином повідомлений про проведення планової перевірки шляхом надіслання йому відповідного письмового повідомлення № 1575 від 20.07.2015 року про проведення планової перевірки щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, повязаної із створенням обєктів архітектури яким повідомив позивача, що посадовою особою сектору по роботі з ліцензіатами управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області буде проведено перевірку щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, повязаної із створенням обєктів архітектури субєктом господарювання-товариством з обмеженою відповідальністю «УКР БУД КОМПАНІ», що знаходиться за адресою, вул. Свободи, 4/1, м. Хмельницький.

Представник позивача у своїх поясненнях визнав, що ТОВ «УКР БУД КОМПАНІ» отримало письмове повідомлення в строки та за належним місцем свого місцеперебування та здійснення господарської діяльності як це передбачено законом;

-посадові особи управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області отримали належним чином оформлені направлення для проведення планової перевірки № 4 від 03.08.2015 року, для здійснення планової перевірки щодо додержання субєктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів містобудування та архітектури-товариством з обмеженою відповідальністю «УКР БУД КОМПАНІ», (), вул. Свободи, 4/1, м. Хмельницький.

Вказані обставини свідчать про те, що відповідач при призначені та проведенні перевірки не допустив жодних порушень чинного законодавства, яке регулює порядок призначення та проведення перевірки.

Позивач не надав документів, інформації щодо предмета перевірки, не допустив посадових осіб управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області для проведення перевірки, всупереч своєму обовязку, встановленому законом виконати такі дії, що підтверджується актом планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної із будівництвом обєкта архітектури, яка підлягає ліцензуванню Держархбудінспекцією № 3-ЛП від 14.08.2015 року, складеного відносно ТОВ «УКР БУД КОМПАНІ», актом про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування № 3-ЛП/В від 14.08.2015 року, поясненнями представника позивача, свідка ОСОБА_7, який безпосередньо був свідком дій посадових осіб управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області при спробах провести планову перевірку позивача.

Позивач не допустивши посадових осіб управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області для проведення перевірки, таким чином порушив право контролюючого органу на проведення перевірки, встановлене законом.

Наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 31-Л від 25.08.2015 року «Про результати розгляду питань щодо ліцензування», яким наказано зупинити дію виданої ліцензії в звязку з виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури, на підставі акту перевірки, субєктам господарської діяльності згідно з додатком 6 до цього наказу, в тому числі і ТОВ «УКР БУД КОМПАНІ», (), вул. Свободи, 4/1, м. Хмельницький, відповідає вимогам пункту 22 «Порядку ліцензування господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури» в контексті пункту 8 частини 2 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Суд вважає, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України зробила правильний висновок про необхідність зупинення ліцензії позивача на підставі пункту 22 «Порядку ліцензування господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури», в контексті пункту 8 частини 2 статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», так як ненадання документів на перевірку та недопущення посадових осіб управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області для проведення перевірки є фактичним порушенням ліцензійних умов.

Представником позивача не наведено жодних законодавчих підстав і обставин та не надано відповідних доказів в підтвердження таких підстав і обставин, за яких у позивача могло б виникнути право не допустити посадових осіб управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області для проведення планової перевірки.

Підсумовуючи наведене, суд не вбачає правових підстав для того щоб визнати протиправним та скасувати наказ № 31-Л від 25.08.2015 року «Про результати розгляду питань щодо ліцензування».

Суд при вирішенні спору не бере до уваги пояснення представника позивача, враховуючи наступне.

Позивач у мотивувальній частині позову, представник позивача у своїх поясненнях в судовому засіданні, заперечуючи право Державної архітектурно-будівельної інспекції України на проведення перевірки позивача, посилаються на частину 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 року, відповідно до якої установлено, а саме:

-що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

-з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

-з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

В підтвердження свого трактування вказаної норми закону на свою користь, представник позивача посилається на розяснення Державної регуляторної служби України, згідно якого вказана норма закону поширюється на всі без винятків контролюючі органи.

Таке трактування частини 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» суд вважає помилковим і неприпустимим при вирішенні даного спору, враховуючи наступне.

Зміст вказаного закону прямо вказує, що всі зміни до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України стосуються тільки податкової реформи і ніяким чином не можуть бути підставою для заборони іншим контролюючим органам призначати та проводити перевірки в межах своїх повноважень, визначених законом.

Крім того необхідно звернути увагу, що в той же день законодавчим органом прийнятий Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 року.

Відповідно до частини 8 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Оскільки наказ на перевірку прийнятий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, яка є центральним органом виконавчої влади і входить в склад Кабінету Міністрів України, її діяльність координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, суд приходить до висновку, що наказ на проведення перевірки і є дозволом Кабінету Міністрів України на її проведення, тобто на думку суду Державна архітектурно-будівельна інспекція України мала право призначати і проводити перевірки в період протягом січня - червня 2015 року.

Разом з тим наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 627 від 24.06.2015 року «Про затвердження плану перевірок дотримання субєктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, повязаної з будівництвом обєкта архітектури, яка підлягає ліцензуванню Держархбудінспекцією, на III квартал 2015 року», перевірку позивача передбачено провести у третьому кварталі 2015 року, тобто після закінчення вказаного законодавчого мораторію на проведення перевірок за відсутності вказаних обставин.

За змістом Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», він встановлює заборону перевірок за відсутності вказаних підстав всіма контролюючими органами крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України, на відміну від Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який передбачає заборону проведення перевірок за відсутності певних підстав саме Державною фіскальною службою України в межах її повноважень, встановлених законом.

Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» набрав чинності через три місяці з дня його опублікування, тобто з 28.06.2015 року, а Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» № 1775 від 01.06.2000 року втрачає чинність з дня набрання чинності цим Законом (стаття 21 Закону № 222-VIII від 02.03.2015 року).

Згідно до частини 6 статті 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензії на провадження видів господарської діяльності, що на день набрання чинності цим Законом є чинними, продовжують діяти.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1396 від 05.12.2007 року «Про ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури», затверджено «Порядок ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури».

Згідно частини 1 Порядку 1396 від 05.12.2007 року, він розроблений відповідно до Законів України «Про архітектурну діяльність», «Про основи містобудування» та «Про регулювання містобудівної діяльності», і встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності.

Вказана постанова Кабінету Міністрів України № 1396 від 05.12.2007 року на даний час є чинною і не скасована, тому контролюючий орган має право на проведення перевірки ліцензійних умов за правилами цієї постанови в період її чинності до скасування в звязку із розробленням ліцензійних умов та змін до них як це передбачено частиною 2 статті 9 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

За таких обставин суд вважає помилковим твердження представника позивача про те, що відсутній предмет перевірки позивача, оскільки втратив чинність Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», тому що продовжують діяти ліцензійні умови, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1396 від 05.12.2007 року.

Суд вважає також помилковим посилання представника позивача на постанову Кабінету Міністрів України № 408 від 13.08.2014 року «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами», згідно частини 1 якої встановлено, що надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об'єктів суб'єктів електроенергетики та суб'єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження.

Згідно додатку до вказаної постанови до переліку контролюючих органів, яким необхідно отримувати дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців включена і Держархбудінспекція.

Постанова Кабінету Міністрів України № 408 від 13.08.2014 року прийнята у зв'язку із запровадженням статтею 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами.

Суд звертає увагу на те, що згідно статті 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» № 719-VII від 16.01.2014 року перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України) виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, здійснюються тільки протягом серпня-грудня 2014 року, тоді як перевірка позивача проведена у серпні 2015 року.

Враховуючи викладене, аналізуючи все в сукупності суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та недоведений у судовому засіданні дослідженими доказами, тому у його задоволені необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 6, 7, 15 Закону України «Про основи містобудування», ст. ст. 6, 7, 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 1, 6, 7, 16, 19, 21 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ст. 17 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. ст. 2, 4, 5, 7, 10, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ч. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», ч. 8 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», ст. 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», постановою Кабінету Міністрів України № 408 від 13.08.2014 року, «Порядком ліцензування господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури», «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», «Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України», ст.ст. 9, 11, 86, 159 163, 167 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 23.11.2015 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23 листопада 2015 року

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/ /підпис/ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1