Справа № 302/330/15-а 2-а/302/33/15
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Справа № 876/5173/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2015 року в адміністративній справі № 302/330/15-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариство з додатковою відповідальністю «Селена», про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити і виплатити пільгову пенсію,

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Міжгірського районного суду Закарпатської області із вказаним позовом, в якому просила визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області (далі - УПФУ в Міжгірському районі) в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах і зобов'язати відповідача призначити та виплатити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення за призначенням пенсії - з 29.12.2009 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має безперервний стаж роботи 9 років і 3 місяці на посаді, яка віднесена до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Список № 1), а тому має право на отримання пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову УПФУ в Міжгірському районі призначити пенсію ОСОБА_2 за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов'язано УПФУ в Міжгірському районі призначити і виплатити пенсію ОСОБА_2 за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 19 вересня 2014 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про призначення і виплату вказаної пенсії з моменту звернення за призначенням пенсії з 29.12.2009 р. по 18.09.2014 р. залишено без розгляду.

Постанову суду в частині присудження і виплати пенсії у межах суми за один місяць звернено до негайному виконання.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржив відповідач УПФУ в Міжгірському районі, який вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а при винесенні рішення судом допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просить скасувати оскаржувану постанову і постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач працювала на посаді «лудильник гарячим способом» та виконувала роботи «по лудінню деталей приладів гарячим способом», однак назви професій «лудильник гарячим способом» і «лудильник деталей приладів гарячим способом» не є тотожними та професія лудильника деталей приладів гарячим способом не дає право на пільгове пенсійного забезпечення за Списком № 1.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом, 29.12.2009 р. позивачка подала до УПФ України в Міжгірському районі необхідні матеріали для призначення їй пенсії на пільгових умовах, як працівниці, що досягнула 45-річного віку і була зайнята на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 1 при стажі роботи не менше 15 років і з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах, оскільки її безперервний стаж роботи на вищевказаній посаді, включеної до Списку № 1, складає 9 років і 3 місяці.

Листом № 6640-03 від 15.09.2010 р. УПФ України у Міжгірському районі повідомило позивачку, що їй у призначенні пенсії відмовлено у зв'язку з відсутністю пільгового стажу роботи згідно зі статтею 100 пункт «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» у відповідності до роз'яснення головного управління праці та соціального захисту населення Закарпатської ОДА № 869/01-20 від 26.08.2010 р.

Підставою відмови було те, що лудильники деталей приладів гарячим способом Міжгірського заводу «Селена» не користуються правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1 з посиланням на роз'яснення Головного управління праці та соціального захисту населення.

Позивачка дії відповідача з цього приводу до суду не оскаржувала.

17.02.2015 р. позивачка повторно звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пільгової пенсії, однак листом від 02.03.2015 р. № 10-В їй було повторно відмовлено в задоволенні такої заяви.

Задовольняючи частково вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, відповідач дійшов помилкового висновку щодо відсутності у позивачки права на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки дані записів, зроблених в трудовій книжці позивачки, є підставою для зарахування періоду роботи на посадах лудильниці гарячим способом та монтажника до трудового стажу і призначення їй пенсії на пільгових умовах.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 20 цього Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 працювала повний робочий день на заводі «Селена»: з 28.06.1979 р. по 01.04.1982 р. - ученицею монтажника радіоапаратури і приладів цеху № 2; з 01.04.1982 р. по 01.09.1989 р. - лудильницею другого розряду цеху № 2; з 01.09.1989 р. по 18.06.1992 р. - лудильницею другого розряду деталей приладів гарячим способом; з 18.06.1992 р. по 29.02.2000 р. - намотчицею катушок. Зазначені записи внесено до трудової книжки позивачки та відповідачем не оспорюються.

Крім того, в матеріалах справи є довідка ВАТ «Селена» від 09.02.2010 р. про те, що ОСОБА_2 за період з 01.04.0983 р. по 31.12.1991 р. працювала на посаді лудильника гарячим способом, яка передбачена Списком № 1, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173.

Відповідно до Списку № 1 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 р. - робота на посаді лудильника гарячим способом, монтажника дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказані посади відносилися також до Списку № 1 «Виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановами Кабінету Міністрів України № 10 від 26.01.1991 р., № 162 від 11.03.1994 р. та № 36 від 16.01.2003 р.

Статтею 100 цього Закону передбачено, що особам, які на день введення в дію цього Закону мають стаж на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, мають право на пенсію на пільгових умовах, яка призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно роз'яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС від 02.04.1976 р. № 5/8 порядок застосування Списків № 1 та № 2 передбачає в тих випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені працівники, які виконують певні роботи, то правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються всі працівники, постійно зайняті на цих роботах, незалежно від найменування їх професії.

Відповідно до пункту 3 наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 р., яким затверджено «Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 р.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, оскільки на час звернення про призначення пенсії на пільгових умовах вона досягла 45 років, її загальний трудовий стаж перевищував 15 років та пільговий стаж становив не менше 7 років 6 місяців, що підтверджується записами в трудовій книжці та матеріалами справи.

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений частиною другою статті 99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Враховуючи позовні вимоги позивача та виходячи із встановленого законом шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду, колегія суддів приходить до переконання про правильність задоволення позовних вимог позивача та правильність встановлення судом першої інстанції періоду за який необхідно позовні вимоги задоволити.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2015 року в адміністративній справі № 302/330/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді В.В.Гуляк

О.М.Довгополов

Ухвала складена у повному обсязі 23 листопада 2015 року.