Справа № 805/2682/15-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року справа №805/2682/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Василенко Л.А.

Жаботинської С.В.

За участі секретаря судового засідання Святодух О.Б.,

За участі представників:

позивача - Чемьоркіної Ю.Л., Масляка В.В.,

відповідача 1, - Ламєкіна С.М., Ротар О.О.,

відповідача 2, - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі № 805/2682/15-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Зевс Кераміка» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2015 року Приватне акціонерне товариство «Зевс Кераміка» (далі - ПАТ «Зевс Кераміка») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - Слов'янська ОДПІ) з вимогами:

- про визнання протиправною бездіяльність Слов'янської ОДПІ щодо не проведення заліку надмірно сплачених позивачем авансових внесків з податку на прибуток підприємств в розмірі 620 000,00 грн. у рахунок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток нерезидента, неповернення на розрахунковий рахунок позивача надмірно сплачених позивачем авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 356 925,00 грн.;

- про визнання протиправними дії Слов'янської ОДПІ щодо здійснення додаткових, не передбачених Податковим кодексом України погоджень висновків щодо проведення заліку надмірно сплачених позивачем авансових внесків з податку на прибуток підприємств в розмірі 620 000,00 грн. у рахунок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток нерезидента, неповернення на розрахунковий рахунок позивача надмірно сплачених позивачем авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 356 925,00 грн.;

- про зобов'язання Слов'янську ОДПІ провести залік надмірно сплачених позивачем грошових коштів за авансовими внесками з податку на прибуток в сумі 620 000,00 грн. у рахунок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток нерезидента та про зобов'язання відповідача повернути на розрахунковий рахунок позивача 2 356 925,00 грн. надмірно сплачених позивачем авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств;

- про зобов'язання Слов'янську ОДПІ утриматися від нарахування пені за прострочення термінів сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток нерезидентів, яке виникло внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, а саме не проведення заліку надмірно сплачених позивачем сум податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 620 000,00 грн. у рахунок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток нерезидента за відповідною заявою АТ «Зевс Кераміка» (арк. справи 5-7).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління державної казначейської служби України у Донецькій області (арк. справи 150).

08 вересня 2015 року постановою Донецького окружного адміністративного суду частково задоволені наведені вище позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Зевс Кераміка» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, а саме, в частині стягнення з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства «Зевс Кераміка» надмірно сплачені авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2 356 925,00 грн., та зобов'язання Слов'янську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області провести залік надмірно сплачених позивачем грошових коштів з податку на прибуток в сумі 620 000,00 грн. в рахунок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток нерезидентів Приватного акціонерного товариства «Зевс Кераміка». В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (арк. справи 170, 171-176).

Не погодившись із даною постановою суду, Слов'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - апелянт, Слов'янська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області) звернулась із апеляційною скаргою до Донецького апеляційного адміністративного суду, в обґрунтування доводів якої апелянт, зазначив, що судом першої інстанції при винесенні рішення порушені норми матеріального та процесуального права, оскільки останнім не прийнято до уваги, що підпунктом 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України чітко визначений порядок та джерела сплати податку на прибуток іноземних юридичних осіб (який зараховується на КБК 110205), тобто на думку апелянта зарахування податку за рахунок переплати даною нормою не передбачені. З урахуванням викладеного апелянт просив суд прийняти до розгляду апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити позивачеві у повному обсязі (арк. справи 180).

При цьому під час розгляду даної адміністративної справи судом ухвалою від 25 листопада 2015 року за клопотанням апелянта замінено первісного відповідача - Слов'янську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Донецькій області на її правонаступника - Слов'янську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області.

У судовому засіданні представники апелянта підтримали вимоги апеляційної скарги, просили суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представники позивача у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили суд відмовити у її задоволенні та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідач 2, або його представник до судового засідання з приводу розгляду даної справи до суду апеляційної інстанції не з'явився, але був повідомленений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином (арк. справи 208).

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів адміністративної справи, 04 березня 2015 року ПАТ «Зевс Кераміка» звернулось до Слов'янської ОДПІ із заявою за № 0104 про зарахування переплати з податку на прибуток в рахунок сплати податку на доходи нерезидентів в сумі 620 000,00 грн. (арк. справи 8).

20 березня 2015 року відповідачем надано відповідь за вих.5605/10/05-22-20-02, що для отримання згоди на зарахування надміру сплачених сум з податку на прибуток матеріали будуть направлені до ДФС у Донецькій області (арк. справи 9).

При цьому, 23 березня 2015 року відповідачем 1, за № 5580/8/05-22-20-01-13 на адресу Головного управління Міндоходв у Донецькій області (Коррдинаційне-моніторінгове управління) на виконання пункту 2.16 наказу ГУ Міндоходів від 12 лютого 2015 року № 24 надано для розгляду Паспорт-висновок щодо повернення надміру сплачених сум, у тому числі з податку на прибуток у розмірі 620 000,00 грн. (арк. справи 74-75).

30 березня 2015 року ПАТ «Зевс Кераміка» з метою повернення надмірно сплаченої суми авансових внесків з податку на прибуток та про зарахування існуючої переплати в рахунок інших податків подано до Слов'янської ОДПІ заяви:

- № 0170 про зарахування переплати з податку на прибуток в рахунок сплати земельного податку в сумі 5 681,51 грн., орендної плати за землю в сумі 31 915,67 грн. до бюджету м. Слов'янська та № 169 про зарахування переплати земельного податку в сумі 3 182,75 грн., орендної плати за землю в сумі 9 219,07 грн. до бюджету м. Краматорська (арк. справи 10-11);

- № 0168 про зарахування переплати з податку на прибуток в рахунок сплати податку на доходи нерезидентів в сумі 620 000,00 грн. (арк. справи 12);

- № 0167 про повернення надміру сплаченої суми авансових внесків з податку на прибуток у сумі 2 356 925,00 грн. на рахунок підприємства (арк. справи 13).

Листом від 22 квітня 2015 року № 7975 Слов'янська ОДПІ повідомила позивача, що за результатами декларування за 2012, 2013 роки підприємством визначено до сплати авансові внески з податку на прибуток за 1 квартал 2014 року на загальну суму 1 718 711 грн. При надані збиткової декларації за 1 квартал 2014 року ПАТ «Зевс Кераміка» звільняється від сплати авансових внесків з квітня 2014 року. В ході планової перевірки буде перевірено правомірність формування збитків за 1 квартал 2014 року, а податок на прибуток нерезидентів підлягає сплаті під час виплати доходів, а отже він не може бути зарахований переплатою з податку на прибуток.

Таким чином спірним питанням на даному етапі розгляду справи є дії Слов'янської ОДПІ щодо неповернення платнику податків надмірно сплаченої суми авансових внесків з податку на прибуток, а також не зарахування переплати в рахунок інших податків платника у відповідності до вимог Податкового законодавства.

З приводу викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків є сумою коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Абзацом 4 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України зазначено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

Відповідно до підпункту 17.1.10 статті 17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

До того ж, у відповідності до пункту 43.3 статті 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Таку заяву платник податків подає у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином з наведеного вбачається, що обов'язковою умовою для здійснення повернення платникові надміру сплачених сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви «про повернення таких коштів», у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів, потім контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, який у свою чергу протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечувалось сторонами у суді апеляційної інстанції, за даними облікової картки ПАТ «Зевс Кераміка» :

- за платежем «Податок на прибуток приватних підприємств» (платіж 11021000) вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року у позивача обліковується переплата за цим платежем у розмірі 20 007,93 грн.; станом на 31 грудня 2014 року у позивача обліковується переплата за цим платежем 1 668 727,93 грн. ( арк. справи 65, 73);

- за платежем «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» (платіж 11024000) вбачається, що станом на 31 грудня 2013 року у позивача обліковується переплата за цим платежем 1 454,00 грн.; станом на 31 грудня 2014 року у позивача обліковується переплата за цим платежем 2 356 925,00 грн.( арк. справи 66-71).

До того ж, наявність переплати на обліковому рахунку підприємства: з податку на прибуток, з авансових внесків з податку на прибуток та з податку на прибуток нерезидентів підтверджується платіжними дорученнями (арк. справи 106-115), та актами проведення звірення розрахунків по вищенаведеним податкам за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року (№ 3555-20 від 12 березня 2015 року щодо з авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств де «сальдо на 31 грудня 2014 року визначено 2 356 925,00 грн.»; № 3559-20 від 12 березня 2015 року щодо проведення звірення розрахунків за період з 01 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року з податку на прибуток приватних підприємств де «сальдо на 31 грудня 2014 року визначено 1 668 727,93 грн. (арк. справи 104-105).

Таким чином, з урахуванням наведених положень Податкового кодексу, у зв'язку з існуючою у платника податків переплатою грошових зобов'язань з авансових внесків з податку на прибуток, а також наявності відповідної заяви від 30 березня 2015 року на повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо встановленого права позивача на повернення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток та, відповідно, застосування належного способу захисту порушеного права позивача у вигляді стягнення надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток в сумі 2 356 925,00 грн. з Державного бюджету України.

До того ж колегія суддів у даному випадку вважає за необхідне зазначити, що такими діями, а саме, не поверненням платникові надміру сплачених податкових зобов'язань з податку на прибуток, податковий орган фактично позбавляє позивача у праві користування та розпорядження своєю власністю, що враховуючи норми міжнародного права, є свавільним втручанням публічних органів державної влади у майнові права.

Що стосується заліку податковим органом надмірно сплачених позивачем грошових коштів за авансовими внесками з податку на прибуток в сумі 620 000,00 грн. у рахунок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток нерезидента, а також посилання апелянта на підпункт 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України - суд зазначає наступне.

Підпунктом 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Так, відповідно до листа Міжрегіонального ГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників від 08 вересня 2015 року № 21630/10/28-10-06-11 «Щодо підстав для застосування 0 % з податку на доходи нерезидентів, виплачених у вигляді дивідендів» встановлені роз'яснення щодо особливостей оподаткування нерезидентів у розумінні пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України. Так, з урахуванням вимог даного пункту роз'яснено, що порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України встановлено статтею 103 ПКУ.

При цьому, порядок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток при виплаті дивідендів встановлено пунктом 57.1 1 статті 57 Податкового кодексу України.

Тобто, у питанні вибору підстав для оподаткування доходів (дивідендів) нерезидента з джерелом походження з України (норм ПКУ або положень міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування) платник податків має керуватись вищенаведеними нормами.

При цьому, абзацом другим пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Отже з наведеного вбачається, що будь-якої іншої процедури заліку переплачених коштів з податку на прибуток у вигляді сплати авансових внесків з цього ж податку податковим законодавством не передбачена.

Таким чином із наведеного пункту 87.1 Податкового кодексу України можна зробити висновок, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є, зокрема, суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. При чому, як сплата грошових зобов'язань, так і погашення податкового боргу платника податків із відповідного платежу може бути здійснена:

- за рахунок надміру сплачених сум такого платежу - без заяви платника;

- за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів - на підставі відповідної заяви платника.

З урахуванням викладеного, суд також погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, що податковий орган був зобов'язаний здійснити погашення недоїмки з податку на прибуток нерезидентів, яка виникла у позивача, за рахунок переплати з податку на прибуток без будь-якої заяви платника податків, хоча, як зазначалось судом вище така заява у платника була.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Слов'янської ОДПІ щодо не проведення заліку надмірно сплачених позивачем авансових внесків з податку на прибуток підприємств в розмірі 620 000,00 грн. у рахунок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток нерезидента, неповернення на розрахунковий розрахунок позивача надмірно сплачених позивачем авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 356 925,00 грн., а також вимог про визнання протиправними дії Слов'янської ОДПІ щодо здійснення додаткових, не передбачених Податковим кодексом України погоджень висновків щодо проведення заліку надмірно сплачених позивачем авансових внесків з податку на прибуток підприємств в розмірі 620 000,00 грн. у рахунок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток нерезидента, неповернення на розрахунковий розрахунок позивача надмірно сплачених позивачем авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 356 925,00 грн., - суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що останні не підлягають задоволенню, оскільки відповідач діяв у спосіб та на підставі вимог, передбачених внутрішнім Наказом ГУ ДФС у Донецькій області, а саме: були складені та направлені висновки, щодо повернення та зарахування надміру сплачених податкових зобов'язань, з яких:

- 07 квітня 2015 року за № 6985/8/05-22-20-01-13 Слов'янською ОДПІ на виконання пункту 2.16 наказу ГУ Міндоходів від 12 лютого 2015 року № 24 на адресу Головного управління Міндоходв у Донецькій області Координаційне-моніторінгове управління надано для розгляду пропозиції щодо можливого повернення надміру сплачених сум ПАТ «Зевс Кераміка» з податку на прибуток в сумі 620 тис. грн. з КБК 11021000 (податок на прибуток приватних підприємств на КБК 11025000 (податок на прибуток іноземних юридичних осіб); з коду бюджетної класифікації 1102400 на розрахунковий рахунок платника в сумі 2 356,9 грн.( арк. справи 76);

- 08 квітня 2015 року № 7076/10/05-22.20-02 Слов'янська ОДПІ повідомила позивача, що на виконання вимог листа Департаменту фінансів Донецької обласної державної адміністрації від 19 березня 2015 року № 01-02/35-201 «Про погодження висновків щодо повернення платникам податків сум грошових зобов'язань» висновки щодо повернення сум зобов'язань ПАТ «Зевс Кераміка» направлені на погодження до Департаменту фінансів Донецької обласної державної адміністрації та повернулись без вказаного погодження, у зв'язку з тим, що у минулих бюджетних періодах податок на прибуток приватних підприємств у повному обсязі зараховувався до державного бюджету (арк. справи 14).

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України визначено,що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Отже в цій частині позовних вимог суд також погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки позивач не довів у відповідності до статей 69-70 КАС України доказів, які б підтверджували протиправність в цій частині дій або бездіяльності відповідача, з урахуванням чого вимоги про утримання відповідача від нарахування пені за прострочення термінів сплати податкового зобов'язання податку на прибуток нерезидентів, яке виникло внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від попередніх.

На підставі викладеного, з огляду на те, що станом на момент розгляду справи за позивачем існує наявна переплата грошових зобов'язань, які підлягають поверненню, та сплив граничний термін, коли позивачу повинні бути виплачені зазначені кошти, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем виконані всі необхідні умови для отримання та для проведення заліку надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток, а відповідачем 1 не вчинено дій, спрямованих на перерахування позивачу бюджетної заборгованості, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі № 805/2682/15-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року у справі № 805/2682/15-а - залишити без змін.

Повний текст ухвали виготовлений 25 листопада 2015 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді Л.А. Василенко

С.В. Жаботинська