Справа № 820/10541/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"17" листопада 2015 р. Справа № 820/10541/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюков Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Харківський національний університет внутрішніх справ, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з відповідача, на користь Харківського національного університету внутрішніх справ суму витрат, пов'язаних з утриманням, в сумі 43466, 34 грн.

В обґрунтування вимог зазначив, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 05.08.2009 року № 323 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом 1-го курсу ХНУВС з 15.08.2009 року, присвоївши спеціальне звання "рядовий міліції". Наказом ХНУВС від 05.07.2014 року № 142 о/с відповідача відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до ГУМВС України в Харківській області для подальшого проходження служби. Наказом ГУМВС України в Харківській області від 15.06.2013 року № 134 о/с відповідача звільнено з органів внутрішніх справ відповідно до "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України" в Запас Збройних сил за ст. 64 "ж". Під час навчання відповідач перебував на повному державному забезпеченні, за рахунок Державного бюджету України, відповідного укладеного між ним та університетом договору про підготовку фахівця в вищому навчальному закладі МВС України, всього на його утримання було витрачено 43466, 34 грн. В добровільному порядку відповідачем зазначені витрати не відшкодовані.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 14, 40) .

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 44-59). Конверти із поштовими відправленнями на адресу відповідача останнім місцем реєстрації, які містять копії ухвали про відкриття провадження у справі, копію ухвали про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, інформацію про процесуальні права та обов'язки, судову повістку повернулося до суду із довідкою про повернення з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Згідно ч. 11 ст. 35 КАСУ у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно вимог ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Оскільки судом зібрані докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, визначене ч. 1 ст. 2 КАС України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, в тому числі і справи за позовом до суб'єкта владних повноважень і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, суд доходить висновку, що адміністративна справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2009 року по 28.04.2015 року.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 05.08.2009 року № 323 о/с (а.с 6) ОСОБА_1 прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом 1-го курсу до навчально-наукового інституту підготовки фахівців кримінальної міліції ХНУВС 15.08.2009 року та присвоєно звання рядовий міліції".

Відповідно до вимог Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" та наказу МВС від 15 травня 2007 року № 150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України", між відповідачем, ХНУВС та ГУМВС України в Харківській області 01 вересня 2010 року було укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 15 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Пунктом 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 383/2011 визначено, що Міністерство внутрішніх справ України (МВС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МВС України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та реалізації державної політики у сфері захисту прав і свобод людини та громадянина, власності, інтересів суспільства і держави від злочинних посягань, боротьби зі злочинністю, розкриття та розслідування злочинів, охорони громадського порядку, забезпечення громадської безпеки, безпеки дорожнього руху, а також з питань формування державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Частиною 2 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби та спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Тотожна позиція висловлена в рішенні Верховного суду України від 18.05.2011 року за позовом Академії внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" спори з приводу стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Так, роз'яснено, що згідно зі статтею 9 ЗУ "Про міліцію" на курсантів, слухачів, ад'юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов'язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до частини першої даного Закону працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Згідно з пунктом 6.8 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 лютого 2008 року № 62 "Про затвердження Положення про вищі навчальні заклади МВС", початком проходження служби в органах внутрішніх справ уважається дата, зазначена в наказі про зарахування на навчання до вищого навчального закладу.

Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особа проходить публічну службу в міліції.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ХНУВС від 15.06.2013 року № 134 о/с (а.с. 7) ОСОБА_1 відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до ГУМВС України в Харківської області для подальшого проходження служби.

Відповідно до наказу ГУМВС України в Харківській області від 15.09.2015 року № 485 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ відповідно до "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом внутрішніх справ України" в запас Збройних сил за ст. 64 "ж" (за власним бажанням).

Згідно із частиною 6 статті 18 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII, курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Пунктом 2 статті 52 Закону України "Про освіту" передбачено, що випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2.3.6 Договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 30.08.2009 року, особа зобов'язується в разі відрахування із навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Постановою Кабінету Міністрів України № 313 від 1 березня 2007 року затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, який визначає механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС прирівнюється до проходження військової служби, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі:

1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни;

2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном.

Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладу, головним управлінням або управлінням МВС та особою.

Наказом Міністерства внутрішніх справ № 150 від 14.05.2007 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 1 березня 2007 року № 313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ" та відповідно до вимог Законів України "Про вищу освіту", "Про міліцію", з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого передбачено відшкодування вказаних витрат.

Спільним Наказом МО України, МФ України, МВС України, МТЗ України, АДПС України, УДО України, СБ України №419/831/240/605/537/219/534 від 16 липня 2007 року затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно п.п.2.1.1. п.2.1 Порядку №419 витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

На підтвердження розміру зазначених витрат відповідачу 07.06.2013 року наданий розрахунок вартості навчання, за яким загальні витрати за період навчання відповідача склали 43466,34 грн. (а.с. 11).

З вищевикладеного вбачається, що відповідач за період проходження служби з 15.08.2009 року по 15.06.2013 року повинен відшкодувати витрати на грошове забезпечення у загальній сумі 43466,34 грн.

Відповідно до п.2.1.2 Порядку № 419 витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. В свою чергу норми харчування затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 426 від 29.03.2002 року. Згідно із пунктом 2.1.6 Порядку № 419 до спожитих курсантом комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Згідно із пунктом 2.1.3 Порядку № 419 витратами на речове забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами. Утримання вартості речового майна провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби.

Оскільки відповідача звільнено за пунктом 64 "ж" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за власним бажанням), що підпадає до п.3 договору від 30.08.2009 року, виходячи з формулювання причин звільнення, він повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання у позивача. Проте зазначені витрати на час розгляду справи ним не відшкодовано добровільно.

Відповідно до п.6 Порядку № 313 у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

В розумінні вимог п.12 ст. 2 Бюджетного кодексу України, позивач є бюджетною установою, яка повністю утримується за рахунок державного бюджету.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрати здійснити, відповідно до ст. 94 КАС України.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Водночас відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року N 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" у разі задоволення позову і сплати позивачем 10 відсотків розміру ставки судового збору з відповідача стягується цей розмір на користь позивача та 90 відсотків розміру ставки судового збору до Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1, адреса: 63701, АДРЕСА_1) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (адреса: 61080, м. Харків, пр. 50-річчя СРСР, 27, рахунок 5066 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Харківській області, МФО 851011, ) витрати, пов'язані з утриманням, в сумі 43466,34 грн. (сорок три гривні чотириста шістдесят шість гривень 34 копійки).

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, рахунок 4011) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1218,0 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) на користь Харківського національного університету внутрішній справ (61080, м. Харків, пр. 50-річчя СРСР, 27) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 182,70 (сто вісімдесят дві гривні 70 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1, адреса: 63701, АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України (УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, рахунок 4011) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1218,0 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.