Справа № 826/13489/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 листопада 2015 року письмове провадження № 826/13489/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., вирішив адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної охорони України

про визнання неправомірними та скасування наказів

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до відповідача в якому просив визнати неправомірними і скасувати накази начальника Управління державної охорони України:

- № 68-ос від 22 травня 2015 року про виведення його у розпорядження за підпунктом "є" п. 48 Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України;

- № 347 від 11 червня 2015року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді пониження військового звання на один ступінь;

- № 77-ос від 11 червня 2015 року про продовження терміну перебування у розпорядженні, але вже згідно підпункту "а" пункту 48 Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України.

В судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити з підстав, що були зазначені в позовній заяві, зокрема позивач зазначив, що оскаржувані накази та дисциплінарне стягнення є протиправними та такими, що прийнятті з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив в повному обсязі, просив суд в задоволені адміністративного позову відмовити, оскільки оскаржувані накази та дисциплінарне стягнення прийняті (накладені) відповідачем у спосіб та в межах, визначених чинним законодавством України, а тому не було допущено порушень законних прав та інтересів позивача.

В судовому засіданні 29.09.2015 р., відповідно до положень ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України суд перейшов до письмового провадження по справі за згодою сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом начальника Управління державної охорони України № 68-ос від 28.05.2008 року підполковника ОСОБА_1 прийнято на військову службу в Управління державної охорони України.

Наказом начальника Управління державної охорони України № 5-ос від 14.01.2015 року полковника ОСОБА_1 призначено на посаду начальника 1 Служби Департаменту з роботи з особовим складом Управління державної охорони України.

Відповідно до службової записки № 2/14-591 с/з від 28.08.15 інспекції УДО України на підставі усного наказу Начальника УДО України полковника ОСОБА_1 було тимчасово усунуто від виконання службових обов'язків за порушення військової дисципліни, що виявилось у можливій причетності ОСОБА_1 до розповсюджень підроблених посвідчень У ДО України відповідно до рапорту директора ДОЗО УДО України № 1/3/1-1826 дек від 9.05.2015.

Наказом УДО України від 22.05.2015 № 68-ос полковника ОСОБА_1 зараховано у розпорядження Начальника УДО України зі збереженням усіх видів грошового забезпечення за посадою, яку він займав (посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що носять постійний характер та премії) згідно з підпунктом «є» п. 48 Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України, затвердженого Указом Президента України від 19 жовтня 2007 року № 982/2007 (у разі усунення військовослужбовця від виконання службових обов'язків за порушення військової дисципліни - на період, необхідний для проведення службового розслідування (перевірки) та прийняття відповідного рішення, але не більше двох місяців), звільнивши його з посади начальника 1 Служби Департаменту з роботи з особовим складом Управління державної охорони України.

Згідно наказу Управління державної охорони України від 26.05.2015 № 315 призначено службове розслідування за фактом причетності окремих військовослужбовців УДО України до підроблення посвідчень військовослужбовців Управління державної охорони України та їх використання.

За наслідками проведення службового розслідування відповідачем складено висновок службового розслідування за фактом причетності окремих військовослужбовців УДО України до підроблення посвідчень військовослужбовця УДО України та їх використання, затверджений Начальником Управління державної охорони України 06.06.2015 року від 06.06.2015 року, згідно якого своїми діями полковник ОСОБА_1, підполковник ОСОБА_2, майор ОСОБА_3 порушили вимоги норм закону:

ст. 17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», згідно якої військовослужбовці Управління державної охорони України зобов'язані суворо дотримуватися вимог законодавства та військових статутів, кваліфіковано і сумлінно виконувати покладені на них службові обов'язки;

ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно якої військовослужбовці повинні свято і непорушно додержуватися Конституції України та законодавства України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати вий обов'язок;

ст. 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, згідно якої, військовослужбовці повинні свідомо ставитися до виконання військового обов'язку, нести особисту відповідальність за дотримання військової присяги, виконання своїх обов'язків, вимог військових статутів;

ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, згідно якої військова дисципліна зобов'язує кожного військовослужбовця поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Комісією запропоновано за недотримання вищевказаних вимог закону на підставі ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (стягнення які накладаються на офіцерів), притягнути до дисциплінарної відповідальності правами Начальника УДО України: полковника ОСОБА_1 - понизити у військовому званні.

Наказом Управління державної охорони України № 347 від 11.06.2015 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» полковнику ОСОБА_1, який перебуває у розпорядженні начальника Управління державної охорони України понижено військове звання на один ступень.

Наказом Управління державної охорони України № 77 від 11.06.2015 року продовжено перебування у розпорядженні Начальника Управління державної охорони України зі збереженням всіх видів грошового забезпечення за посадами, які вони займали (посадових окладів, окладів за військовим званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що носять постійний характер та премії) підполковнику ОСОБА_1

Позивач вважаючи, накази про дисциплінарне стягнення - «пониження військового звання на один ступень», про продовження перебування у розпорядженні Начальника Управління державної охорони України, про виведення позивача у розпорядження такими, що винесено з порушенням вимог чинного законодавства звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Пунктами 1, 2, 3 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", № 551-XIV від 24.03.1999, встановлено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Пунктом 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов'язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Загальні обов'язки військовослужбовців передбачені статтею 11 Закону України від 24 березня 1999 року N 548-XIV, яким затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України.

Так, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов'язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов'язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов'язок; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» Управління державної охорони України є державним правоохоронним органом спеціального призначення, підпорядкованим Президентові України та підконтрольним Верховній Раді України.

Статтею 17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» передбачено, що військовослужбовці Управління державної охорони України зобов'язані:

1) наполегливо і послідовно втілювати в життя політику держави в сфері оборони і забезпечення національної безпеки України;

2) суворо додержуватися вимог законодавства та військових статутів, кваліфіковано і сумлінно виконувати покладені на них службові обов'язки;

3) підтримувати належний рівень професійних і правових знань, спеціальної, бойової та фізичної підготовки;

4) захищати і поважати конституційні права і свободи людини і громадянина, бути зразком високої культури, скромності та витримки.

За вчинені правопорушення військовослужбовці Управління державної охорони України несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну або кримінальну відповідальність згідно з законом.

Згідно з п. 47-1 Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України, затвердженого Указом Президента України від 19 жовтня 2007 року № 982/2007 усунення військовослужбовців від виконання службових обов'язків здійснюється відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідно до п. 47 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", невиконання (неналежне виконання) службових обов'язків, що призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків, є підставою для усунення військовослужбовців від виконання службових обов'язків.

Рішення про усунення військовослужбовця від виконання службових обов'язків приймається прямим командиром (начальником) та оформляється наказом, про що негайно доповідається в порядку підпорядкованості із зазначенням причин і обставин усунення.

Судом встановлено, що у порушення вищевказаних вимог закону письмовий наказ про усунення позивача від виконання службових обов'язків не приймався.

Разом з тим, як зазначалося, згідно службової записки № 2/14-591 с/з від 28.08.15 інспекції УДО України на підставі усного наказу Начальника УДО України полковника ОСОБА_1 було тимчасово усунуто від виконання службових обов'язків за порушення військової дисципліни.

Згідно з п. 48 Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України, затвердженого Указом Президента України від 19 жовтня 2007 року № 982/2007 зарахування військовослужбовців у розпорядження начальника Управління державної охорони України допускається, зокрема, як передбачено пунктом «є» у разі усунення військовослужбовця від виконання службових обов'язків за порушення військової дисципліни - на період, необхідний для проведення службового розслідування (перевірки) та прийняття відповідного рішення, але не більше двох місяців.

За військовослужбовцями Управління, зарахованими у розпорядження начальника Управління державної охорони України, зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Таким чином, зарахування позивача в розпорядження відбулось на підставі усного наказу про усунення його від виконання службових обов'язків.

Підстави, порядок організації і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Управління державної охорони України (далі - УДО України), оформлення його результатів та прийняття за ним рішення визначає Інструкція про порядок проведення службового розслідування в Управлінні державної охорони України, затверджена Наказом Управління державної охорони № 454 від 03.10.2011 (далі - Інструкція 454).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 розділу 1 Інструкції 454, службове розслідування - це комплекс заходів, які проводяться в межах компетенції з метою встановлення обставин, причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законами України, а також визначення ступеня вини військовослужбовця, чиї дії або бездіяльність стали причиною його скоєння.

Службове розслідування може проводитися перед прийняттям начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення.

Згідно з п. 2.1. розділу 2 Інструкції 454, підставами для проведення службового розслідування можуть бути факти, зокрема, невиконання або неналежного виконання під час службової діяльності вимог чинного законодавства, наказів начальників (керівників) чи інших розпорядчих документів, що негативно вплинуло на стан виконання покладених на УДО України завдань або створило загрозу здоров'ю чи життю людей, призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків, порушень військової дисципліни або громадського порядку, прав та законних інтересів осіб, заподіяння шкоди державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян.

Пунктом 2.2. Інструкції 454 визначено, що підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в рапортах військовослужбовців УДО України, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, іноземців та осіб без громадянства, запитах і зверненнях народних депутатів України, заявах або повідомленнях правоохоронних органів, підприємств, установ, організацій та їх посадових осіб, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Під час розгляду справи встановлено, що підставою для призначення службового розслідування щодо, зокрема, ОСОБА_1 став рапорт директора ДОЗО УДО України № 1/3/1-1826 дек від 19.05.2015 (а.с. 35-36).

Відповідно до п.п. 5.6., 5.7 Інструкції 454 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема, знати підстави проведення стосовно нього службового розслідування, брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі надавати усні чи письмові пояснення, робити заяви, подавати документи, вимагати додаткового вивчення пояснень осіб, причетних до службового розслідування, а також проведення опитування інших осіб, яким відомі обставини, що досліджуються під час службового розслідування, відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено чинним законодавством України, ознайомлюватися з висновком за результатами службового розслідування разом з усіма матеріалами; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені чинним законодавством України.

У разі відмови надати пояснення військовослужбовцем, стосовно якого проводиться службове розслідування, посадовою особою, що його проводить, складається відповідна довідка.

З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2015 та 22.05.2015 року у позивача відібрано письмові пояснення з приводу його можливої причетності до розповсюджень підроблених посвідчень УДО України, які долучено до матеріалів службового розслідування. Під час проведення службового розслідування письмові пояснення відібрано від ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Положеннями вказаної інструкції не встановлено обов'язку УДО України повідомляти особу відносно якої проводиться службове розслідування про його проведення та ознайомлювати військовослужбовців УДО України з матеріалами та висновком службового розслідування, проте надано права особі відносно якої таке розслідування проводиться брати у ньому участь, ознайомлюватися з висновком за результатами службового розслідування разом з усіма матеріалами; оскаржувати рішення, прийняте за його результатами.

Як вбачається з висновку службового розслідування Директор ДОЗО ДО України полковник Чайковський С.А., доповів рапортом Начальнику ДО України про те, 04 березня 2015 року під час проведення охоронних входів в оточенні адміністративної будівлі Адміністрації Президента України (м. Київ, вул. Банкова, 11) на пункті попередньої фільтрації № 2 перехрестя вул. Лютеранської та Круглоуніверстетської) офіцером безпеки 2 Служби ДППОЗ УДО України старшим лейтенантом Ригуном А.О. приблизно о 10 год. 00 хв. - 10 год.10 хв. У невстановленої особи було вилучене посвідчення військовослужбовця УДО України серії НОМЕР_1, 5; видане на ім'я полковника ОСОБА_8 з зазначенням посади начальника відділу Служби безпеки Президента України, дійсне до 31 грудня 2016 року з явними ознаками підробки.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів працівниками карного розшуку Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві спільно з військовослужбовцями ДОЗО України 21.05.2015 було встановлено місце проживання громадянина ОСОБА_8 та було здійснено його затримання та доставлено до відділення міліції для опитування.

ОСОБА_8 пояснив, що у 2011 році він познайомився в м. Києві, з ОСОБА_1, який в подальшому, запропонував йому виготовити посвідчення військовослужбовця УДО України для пред'явлення працівникам ДАІ МВС України, на що останній погодився.

Як вбачається з висновку службового розслідування, підполковник ОСОБА_1 пояснив, що з метою виготовлення посвідчення громадянину ОСОБА_8 до нього звернулася особа на ім'я «Дмитро», з яким його познайомив двоюрідний брат матері приблизно в 2012 році.

ОСОБА_1 надав «ОСОБА_6» власне службове посвідчення військовослужбовця УДО України та бланк обкладинки з надписом «Управління державної охорони України», який ОСОБА_1 отримав під час виконання своїх службових обов'язків.

В подальшому як вбачається з матеріалів службового розслідування, ОСОБА_1 спільно з «ОСОБА_6» на його орендованій квартирі на кольоровому сканері, зробили копію його службового посвідчення.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_9, що додані до матеріалів службового розслідування, через декілька днів, також на прохання «ОСОБА_6», ОСОБА_8 передав через нього диск з власною фотокарткою. Приблизно через тиждень ОСОБА_9 передав громадянину ОСОБА_8 виготовлене посвідчення військовослужбовця УДО України видане на ім'я останнього.

Відповідно до службової записки начальника 3 Служби ДРОС полковника ОСОБА_10, в журналах обліку видачі посвідчень № 6/1-331-11 від 04.01.2011 та № 2/6/1-407-13 від 04.01.2015 посвідчення серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_8 та серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_11 не реєструвалися та не видавалися (а.с. 84).

Згідно довідки заступника директора ДРОС підполковника Головка В.В., полковник ОСОБА_1, з 07.05.2009 по 11.05.2012 перебував посаді начальника 3 відділу Служби кадрового забезпечення УДО України (серед функціональних обов'язків зазначеного відділу - виготовлення та облік службових посвідчень співробітників УДО України).

Також під час розгляду справи встановлено, що слідчим відділом Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві за вищевказаним фактом внесені відомості до ЄРДР № 0001611 від 05.03.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

02.06.2015 року кримінальне провадження № 0003575 за фактом підроблення посвідчення працівника Управління Державної охорони України, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України направлено за підслідністю до військової прокуратури Київського гарнізону. Матеріали службового розслідування від 05.06.2015 року за №2/14-191 які направлено УДО України до військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0003575.

Частиною 5 статті 5 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» встановлено, що присвоєння та позбавлення військових звань, пониження та поновлення у військовому званні військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, переатестація громадян України, які мають спеціальні звання або класні чини, для присвоєння військових звань здійснюються в порядку, визначеному статутами Збройних Сил України, положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до п. 39 Положення про проходження військової служби за контрактом військовослужбовцями Управління державної охорони України, затвердженого Указом Президента України від 19.10.2007 №982/2007, позбавлення осіб рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу (крім осіб вищого офіцерського складу) військових звань, пониження їх у військовому званні на один ступінь у порядку дисциплінарного стягнення та поновлення у попередньому військовому званні до полковника (капітана 1 рангу) включно проводиться начальником Управління державної охорони України згідно з вимогами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Пунктом 84 Дисциплінарного статуту визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

На військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення (ст. 83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов'язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов'язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Кожний військовослужбовець зобов'язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Згідно з п. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, пониження військового звання на один ступінь.

Наказом Управління державної охорони України № 347 від 11.06.2015 року «Про накладення дисциплінарного стягнення» полковнику ОСОБА_1, який перебуває у розпорядженні начальника Управління державної охорони України понижено військове звання на один ступень, тобто до підполковника. Підставою прийняття вказаного наказу слугував висновок службового розслідування від 05.06.2015 року.

Таким чином, Начальник Управління державної охорони України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та нормативно- правовими актами УДО України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем визначена законом процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності в цілому дотримана.

Зважаючи на обставини даної справи, а також оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог даного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності оскаржуваних рішень виконав у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 69-71, 124, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова набирання законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій