Справа № 813/2796/14
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/2796/14

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючої судді – Васильченко Н.В.,

суддів: Калашнікової О. В., Донця О.Є.

провівши попередній розгляд справи за касаційною скаргою Громадської організації знайомств "Доля Янтар" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року у справі № 813/2796/14 за позовом Громадської організації знайомств "Доля Янтар" до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області про скасування рішення, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року громадська організація знайомств «Доля Янтар» звернулась в суд з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області, в якому просила визнати протиправними дії посадової особи відділу реклами інспекції з питань захисту прав споживачів у Львівській області щодо проведення у 2014 році перевірки дотримання законодавства про рекламу за адресою: м. Львів, вул. С. Бандери, 87; визнати протиправним і скасувати рішення відповідача за № 0047 від 11.03.2014 року про накладення на громадську організацію знайомств «Доля Янтар» штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у ч. 2 ст. 16 Закону України «Про рекламу» визначено перелік вимог зовнішньої реклами, та наведено - які саме мають бути носії зовнішньої реклами. Позивач вказував, що ним розміщено лише захисне покриття від постійних пошкоджень фасаду будинку на місці найбільшого та різного роду псування й на котрому проводились ремонтні роботи. Також він зазначав, що не є розповсюджувачем зовнішньої реклами, а тому і не надавалось в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом місце для рекламного засобу та з боку позивача не було жодних розміщень зовнішньої реклами.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі судовими рішеннями громадська організація знайомств «Доля Янтар» звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що департаментом економічної політики Львівської міської ради, вимогою від 13.12.2013 року № 23/Р-2-3889, відповідача повідомлено про порушення вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», а саме: самовільно встановлено спеціальну конструкцію зовнішньої реклами, на будинку по вул. С. Бандери, 87. Поданням департаменту економічної політики Львівської міської ради від 11.01.2014 року № 23/Р-2-35 про порушення Закону України «Про рекламу», про вказане порушення повідомлено відповідача.

Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області 28.01.2014 року складено протокол про порушення законодавства про рекламу та листом № 0249 від 28.01.2014 року повідомлено позивача про необхідність надання пояснення за фактом розміщення рекламної конструкції з порушенням встановленого порядку, надання інформації про вартість виготовлення рекламної конструкції, а також повідомлено позивача, що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відбудеться 11.03.2014 року. Громадською організацією знайомств «Доля Янтар» вказану інформацію відповідачу не було надано. Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Львівській області 11.03.2014 року відповідно до протоколу № 0047, встановлено, що в порушення вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» позивачем прийнято рішення про самовільне розміщення зовнішньої реклами на фасаді будинку по вул. С. Бандери, 87, без дозволу органів місцевого самоврядування і в порушення вимог ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» не подано інформацію щодо вартості розповсюдження реклами. Рішенням відповідача № 0047 від 11.03.2014 року, на підставі протоколу № 0047 від 11.03.2014 року про порушення позивачем законодавства про рекламу (самовільне розміщення зовнішньої реклами на фасаді будинку по вул. С. Бандери, 87 без дозволу органів місцевого самоврядування та неподання інформації щодо вартості розповсюдження реклами), на позивача накладено штраф у розмірі 1700,00 грн.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 року № 270/96-ВР під зовнішньою рекламою розуміється реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг. Згідно зі ст. 16 вказаного Закону, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

При цьому, згідно п. 1.1. Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, які затверджені рішенням виконкому Львівської міської ради від № 569 від 21.05.2010 року, ці правила визначають порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Львові. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів – щодо захисту прав споживачів реклами. Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про рекламу» спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі за поданням органів державної влади, зазначених у ст. 26 цього ж Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією ж статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на розповсюджувачів реклами за вчинення дій, – у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що відповідач при накладенні штрафу на позивача діяв у межах наданих законом повноважень, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим же Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до положень п. 14 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу визначено, що Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день. Згідно із п. 16 цього Порядку справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому судами попередніх інстанцій встановлено, що після складення протоколу про порушення законодавства про рекламу відповідач листом від 28.01.2014 року № 0249 повідомив позивача про необхідність надання пояснення за фактом розміщення рекламної конструкції з порушенням встановленого порядку, надання інформації про вартість виготовлення рекламної конструкції, а також повідомив його, що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відбудеться 11.03.2014 року.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного. Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про рекламу», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про рекламу» контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів – щодо захисту прав споживачів реклами. Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про рекламу» спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі за поданням органів державної влади, зазначених у ст. 26 цього ж Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією ж статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на розповсюджувачів реклами за вчинення дій, – у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим же Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, при прийнятті рішення відповідача за № 0047 від 11.03.2014 року про накладення на громадську організацію знайомств «Доля Янтар» штрафу за порушення законодавства про рекламу відповідач дія на підставі, в межах повноважень, оскільки позивач не подав відповідачу інформацію щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами.

Колегія суддів дійшла думки, що суди першої та апеляційної інстанції повно та всебічно дослідили обставини справи, вірно встановили характер спірних правовідносин та обґрунтовано застосували норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б призвели до ухвалення незаконних рішень судів першої та апеляційної інстанції, не вбачається.

Згідно ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Громадської організації знайомств "Доля Янтар" відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2015 року у справі № 813/2796/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 – 239-1 КАС України.

Судді: