Справа № 2а-497/11/0970
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2011 р. справа № 2a-497/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі

судді Могили А.Б.,

з участю секретаря Надраги Л.Я.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі до Виробничо-комерційного підприємства «Рожнятівська друкарня»про стягнення заборгованості в сумі 1522,16 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі звернулося в суд із адміністративним позовом до Виробничо-комерційного підприємства «Рожнятівська друкарня» про стягнення заборгованості по відшкодуванні витрат на фактичні виплати та доставку пільгових пенсій в сумі 690,12 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що у відповідності з розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в частині пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»за відповідачем рахується борг по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах по Списку №2 за січень 2011 року 690,12 грн.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву позивача про збільшення суми позовних вимог на 832,04 гривень та просив стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за січень-лютий 2011 року в сумі 1522,16 гривень, оскільки невиконання відповідачем вимог законодавства про пенсійне забезпечення призводить до невиконання бюджету Пенсійного фонду, що позбавляє його можливості фінансування пенсійних та інших виплат.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав, однак зазначив, що пенсія ОСОБА_3 повинна бути призначена згідно з ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не ст. 13 цього Закону. У звязку з цим відповідачем відкликалася у позивача довідка на підставі якої ОСОБА_3 призначена пенсія. Така обставина впливає на порядок здійснення відшкодування витрат до Пенсійного фонду на доставку пенсій призначених на пільгових умовах. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідач є юридичною особою, зареєстрованою 18.12.1996 року Рожнятівською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області, про свідчить копія свідоцтва серії А00 № 513911, виданого Державним реєстратором Рожнятівської райдержадміністрації (а.с.6).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування»відповідач з 25.12.1996 року - платник збору на обовязкове державне пенсійне страхування та зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі. З 01.01.2011 року згідно Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»відповідач є платником єдиного внеску на обовязкове державне пенсійне страхування.

Виключно Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»визначаються принципи та структура системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обовязки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками. Згідно статті 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносин, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1, встановлює обовязок підприємств здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В судовому засіданні встановлено, що працівник позивача ОСОБА_3В вийшла на пенсію з дванадцятирічним стажем роботи. Управлінням Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі їй призначена пенсія на пільгових умовах у відповідності до пункту «б»-«з»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»по списку №2, виплата та доставка яких здійснена позивачем у січні та лютому 2011 року в розмірі 1522,16 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний здійснювати відшкодування витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, його працівникам.

Відповідач відшкодування зазначених витрат позивачу не здійснив внаслідок чого за ним рахується заборгованість за січень-лютий 2011 року - 1522,16, що підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_3 призначеної відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в частині пенсії, призначеної відповідно до пунктів «б»- «з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(а.с.9).

Пунктом 6.4 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року за №21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пункт 6.8. вказаної Інструкції встановлює, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, обовязок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобовязаний здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається відповідачу.

Позивач на адресу відповідача надіслав розрахунок фактичних витрат на виплату до доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»в частині пенсій призначених відповідно до підпункту «б»-«з»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»з січня 2011 року.

Суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на неправильність призначення пенсії ОСОБА_3 згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»і як наслідок відсутність підстав до відшкодування витрат на її виплату і доставку, так як пенсія цій особі підлягає призначенню в порядку ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки відповідач невірно трактує положення ст.100 вказаного Закону.

Положеннями ст.100 вказаного Закону встановлено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством (пункт а); особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством (пункт б).

Право на призначення пенсії на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення»встановлювалося положеннями ст. 9 Закону СРСР «Про державні пенсії», згідно яких таке право виникало у чоловіків по досягнення 50 (пункт а) та 55 років (пункти б-д) та жінок 45 (пункт а) та 50 років (пункти б-д) за умови наявності 20, 25 років та 15, 20 років трудового стажу, відповідно, на роботах з шкідливими та важкими умовами праці.

Суд зазначає, що досягнення віку та здобуття стажу, визначених законом є обовязковими умовами, які у своїй сукупності породжують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відсутність будь-якої з зазначених умов не породжує право на призначення такої пенсії.

Як встановлено судом ОСОБА_4 на момент введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення»досягла 38 років та здобула 12 років пільгового стажу, тобто віку, з якого ОСОБА_4 набула права на призначення пенсії на пільгових умовах дана особа досягла після 1992 року, тобто після введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року до події, факту застосовується той закон або іншій нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тому, суд вважає вірним призначення ОСОБА_4 пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто відповідно до закону, який діяв в момент виникнення у особи права на призначення пенсії на пільгових умовах та визначення відповідачем обовязку позивача на здійснення відшкодування понесених витрат на виплату і доставку цих пенсій.

Згідно здійсненого розрахунку позивача, борг відповідача по зазначених витратах становить 1522,16 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, призначеної ОСОБА_3 відповідно до п. «б»- «з»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»в сумі 1522,16 грн. підлягають до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Виробничо-комерційного підприємства «Рожнятівська друкарня» в користь управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі заборгованість по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 1522 (одна тисяча пятсот двадцять дві) грн.16 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) Могила А.Б.

Постанова складена в повному обсязі 05.03.2011 року.