Справа № 826/12407/15
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Кабінету Міністрів України, треті особи - Міністерство фінансів України, Міністерство інфраструктури України, про визнання незаконною та нечинною постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - Позивач, ДП «НАЕК «Енергоатом») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України (далі - Відповідач, КМ України) про визнання незаконною та нечинною з моменту прийняття постанови КМ України від 24.12.2014 року №710 «Про внесення змін до Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями».

Крім того, 30.09.2015 року Позивачем подано клопотання про термінове забезпечення адміністративного позову, в якому останній просив вжити заходів забезпечення позову та зупинити дію постанови КМ України від 24.12.2014 року №710 «Про внесення змін до Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями» до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2015 року у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів заяви не вбачається існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ДП «НАЕК «Енергоатом» до ухвалення рішення в адміністративній справі, або того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Не погоджуючись із викладеним в ухвалі рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу і вжити заходи забезпечення позову та зупинити дію постанови КМ України від 24.12.2014 року №710 «Про внесення змін до Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями» до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/12407/15.

У судовому засіданні повноважний представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Представник Третьої особи-1 зазначили, що з доводами та вимогами апеляційної скарги не погоджуються.

Третя особа-2, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання явку повноважного представника не забезпечив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

При винесенні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем не було доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ДП «НАЕК «Енергоатом» до ухвалення рішення в адміністративній справі, або того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З таким рішенням суду не можна не погодитися, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Приписи ч. 3 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства визначають, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

При цьому, відповідно до абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України викладених у постанові від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадку, коли захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Зі змісту як заяви про забезпечення позову, так і апеляційної скарги, вбачається посилання Позивача на наявність ознак незаконності оскаржуваного акту з підстав його невідповідності ст. 58 Конституції України, Бюджетному кодексу України, ст. ст. 5, 11-1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності», ст. ст. 3, 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що, на думку колегії суддів, є обґрунтуванням предмету позову, яке підлягає перевірці та оцінці під час судового розгляду справи, в тому числі з урахуванням позицій відповідача, третіх осіб та вимог закону.

Забезпечення позову у даному випадку могло призвести до вирішення спору по суті без з'ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

Аналогічна позиція підтримується Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 12.02.2015 року у справі № К/9991/12850/11.

Отже, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову.

Крім того, в обґрунтування апеляційної скарги, ДП «НАЕК «Енергоатом», як і заяви про забезпечення позову, вказує на те, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.09.2015 року у справі №826/14937/15 задоволено позовні вимоги Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників до ДП «НАЕК «Енергоатом» про стягнення коштів в сумі 4 238 714 975,60 грн. При цьому, згідно твердження Позивача, ухвалення такого рішення було спричинено прийняттям оскаржуваної постанови КМ України.

Однак, як вірно звернув увагу суд першої інстанції, на момент вирішення питання про забезпечення позову дана постанова Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/14937/15 законної сили не набрала, оскільки переглядалася судом апеляційної інстанції. Відтак, на думку колегії суддів, відсутні обставини, що підтверджують очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Позивача до ухвалення судового рішення у справі, або до того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім іншого, судовою колегією враховується, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.11.2015 року задоволено апеляційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом» - скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.09.2015 року у справі №826/14937/15 та ухвалено нову, якою у задоволенні позову Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників про стягнення коштів з ДП «НАЕК «Енергоатом» відмовлено.

З огляду на викладене, судова колегія вважає правильним висновки суду першої інстанції про відсутність необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до приписів ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Згідно приписів ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 117, 195, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Кабінету Міністрів України, треті особи - Міністерство фінансів України, Міністерство інфраструктури України, про визнання незаконною та нечинною постанови - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Шурко О.І.

Кузьменко В. В.