Справа № 815/5730/15
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5730/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкову Олександру Юрійовичу про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкову Олександру Юрійовичу (далі Уповноважена особа Фонду), в якому позивачі просили визнати протиправними дії відповідача, якими визнано нікчемними:

- правочин зі списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_5 ОСОБА_1 в сумі 125 425 доларів США на рахунок № НОМЕР_1 з призначенням платежу «списання коштів на погашення заборгованості за кредитом ПП «Прогресфарм» згідно Договору поруки № 278-02-5 від 05.02.2015 року;

- правочин зі списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_6 ОСОБА_1 в сумі 60 414,42 доларів США на рахунок № НОМЕР_2 з призначенням платежу «списання коштів на погашення заборгованості за кредитом ПП «Прогресфарм» згідно Договору поруки № 278-02-5 від 05.02.2015 року;

- правочин зі списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_6 ОСОБА_1 в сумі 85 000 доларів США на рахунок № НОМЕР_3 з призначенням платежу «списання коштів на погашення заборгованості за кредитом ПП «Прогресфарм» згідно Договору поруки № 279-02-5 від 05.02.2015 року;

- правочин зі списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_6 ОСОБА_1 в сумі 81 000 доларів США на рахунок № НОМЕР_2 з призначенням платежу «списання коштів на погашення заборгованості за кредитом ПП «Прогресфарм» згідно Договору поруки № 279-02-5 від 05.02.2015 року;

- правочин зі списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_7 ОСОБА_2 в сумі 100 210 доларів США на рахунок № НОМЕР_1 з призначенням платежу «списання коштів на погашення заборгованості за кредитом ПП «Прогресфарм» згідно Договору поруки № 280-02-5 від 05.02.2015 року;

- правочин зі списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_8 ОСОБА_2 в сумі 100 000 доларів США на рахунок № НОМЕР_4 з призначенням платежу «списання коштів на погашення заборгованості за кредитом ПП «Прогресфарм» згідно Договору поруки № 280-02-5 від 05.02.2015 року;

- правочин зі списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_8 ОСОБА_2 в сумі 215 403,64 доларів США на рахунок № НОМЕР_1 з призначенням платежу «списання коштів на погашення заборгованості за кредитом ПП «Прогресфарм» згідно Договору поруки № 280-02-5 від 05.02.2015 року;

Позивачі зазначили, що ними з ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» 05.02.2015 року були укладені договори поруки № 278-02-5, № 279-02-5, № 280-02-5, відповідно до яких вони зобов'язуються солідарно та в обсязі зазначеної у кожному договорі конкретної суми, відповідати перед Банком за виконання зобов'язань ПП «Прогресфарм» за Кредитним договором № 1322-02-1. Згідно з договорами у випадку невиконання Боржником (ПП «Прогресфарм») зобов'язань за Кредитним договором у встановлений строк, Кредитор (Банк) надсилає Поручителю повідомлення з вимогою про виконання забезпеченого порукою зобов'язання Боржника за Кредитним договором.

13.02.2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» позивачам надіслано повідомлення про те, що з 10 лютого 2015 року ПП «Прогресфарм» не виконуються умови Кредитного договору в частині сплати основного боргу.

19.03.2015 року з рахунків позивачів було списано грошові кошти в загальному розмірі 767453,06 доларів США в рахунок погашення заборгованості за кредитом ПП «Прогресфарм», що підтверджується виписками по рахунках, меморіальними ордерами, копії яких додаються.

Однак Листами № 3029/16 від 20.04.2015 року, № 3030/16 від 20.04.2015 року та № 3031/16 від 20.04.2015 року ПАТ «Банк «Київська Русь» повідомив їх - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про нікчемність правочинів зі списання грошових коштів з їх рахунків на підставі вимог статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". При цьому повідомлено, що грошові кошти, списані з рахунків, повернуто позивачам на їхні рахунки. Однак жодних обґрунтованих підстав, з яких причин такі договори визнано нікчемними, в повідомленнях не наведено. Тобто правочини визнано нікчемними без жодних законних підстав та обґрунтувань.

Позивачі вважають, що дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова Олександра Юрійовича (на теперішній час уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію) не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, суперечать вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", є такими, що перевищують повноваження передбачені ст. 38 вказаного Закону.

Вичерпний перелік підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, визначено частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", жодна з котрих не знайшла свого підтвердження.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зміст укладених ними правочинів не суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Жодних підстав для визнання їх нікчемними не існує.

Також позивачі звертають увагу на те, що інформація викладену у листі щодо повернення грошових коштів на рахунки позивачів не відповідає реальним обставинам, так як рахунки позивачів закрито, що підтверджується відповідно довідкою (вих. № 470/01-7433 від 24.04.2015 року).

Позивачі надали до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.155).

Представник Уповноваженої особи Фонду до судового засідання не з'явився, надав заперечення на позов, в яких просив позов залишити без задоволення та розглянути справу у його відсутності. Обґрунтовуючи заперечення на позов Уповноважена особа Фонду посилалась на те, що відповідно Договорів поруки Поручитель взяв на себе зобов'язання в солідарному порядку та в повному обсязі відповідати перед Банком за виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, Відповідальність Поручителя обмежена сумою, зазначеною у договорі. На думку Уповноваженої особи Фонду договорами поруки передбачено, що обов'язок щодо сплати заборгованості за Кредитним договором у Поручителя виникає у разі одночасної наявності двох обставин - наявності прострочення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором та звернення Банку до Поручителя з вимогою про сплату заборгованості за Кредитним договором. Інших підстав для виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором Поручителем не передбачено умовами Договорів поруки.

Станом на 13.02.2015 року у ПП «Прогресфарм» існувала прострочена заборгованість за Кредитним договором зі сплати кредиту в сумі 50 000,00 дол. США, заборгованість зі сплати пені в сумі 160,27 дол. США та заборгованість зі сплати штрафних санкцій в сумі 123,29 дол. США, всього 50 283,56 дол. США. 13.02.2015 року у на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було направлено листа про необхідність сплати заборгованості за Кредитним договором в сумі 50 283,56 дол. США.

На підставі меморіальних ордерів №9541, №9536, №9537, №9538 від 19.03.2015 року з рахунку ОСОБА_1 було списано 351839,42 дол. США, а на підставі меморіальних ордерів №9539, №9542, №9535 від 19.03.2015 року з рахунку ОСОБА_2 було списано 415 613,64 дол. США. Таким чином, за наявності простроченої заборгованості за Кредитним договором в сумі 50 283,56 дол. США з рахунків належних Поручителям фактично було списано грошові кошти в сумі 767453,06 дол. США.

З 20.03.2015 року було запроваджено у банку тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду, яка зобов'язана забезпечити перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема такою підставою є укладення банком правочинів, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Оскільки Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено право Уповноваженої особи Фонду визнавати правочини частково нікчемними, правочині позивачів були визнані нікчемними (а.с.170-174).

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено, що 26.09.2012 року укладений кредитний договір №1322-02-1 між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ПП «Прогресфарм» (Позичальник), в якій сторонами вносились зміни та доповнення згідно договорів №1 від 05.12.2012 року, №2 від 18.06.2013 року, №3 від 09.08.2013 року,№4 від 05.02.2015 року (а.с.52-79).

Також 14.03.2013 року укладений кредитний договір №393-02-1 між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ПП «Прогресфарм» (Позичальник), в якій сторонами вносились зміни та доповнення згідно договорів №1 від 06.06.2013 року, №2 від 06.12.2013 року, №3 від 05.02.2013 року (а.с.16-51). Умовами забезпечення кредитних договорів №1322-02-1, №393-02-1 крім іншого, визначені застава, порука, іпотека.

05.02.2015 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем ОСОБА_1 укладено договори поруки №278-02-5, №279-02-5, відповідно до п.2.1 яких ОСОБА_1.(поручитель) зобов'язується відповідати перед Банком (кредитором) за виконання зобов'язань ПП «Прогресфарм» солідарно та в обсязі 185839, 42 доларів США за Кредитним договором № 1322-02-1, солідарно та в обсязі 166000,00 доларів США за Кредитним договором № 393-02-1 (а.с.80-89).

05.02.2015 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем ОСОБА_2 укладено договір поруки №280-02-5, відповідно до п.2.1 яких ОСОБА_2.(поручитель) зобов'язується відповідати перед Банком (кредитором) за виконання зобов'язань ПП «Прогресфарм» солідарно та в обсязі 415613,64 доларів США за Кредитним договором № 1322-02-1 (а.с.90-94).

13.02.2015 року Банком (ПАТ «Банк «Київська Русь») направлені позивачам листи, згідно з якими вони повідомлені про невиконання Позичальником умов кредитних договорів та запропоновано ліквідувати прострочену заборгованість Позичальника перед Банком у сумі 50283,56 дол. США (а.с.95-100).

З клопотанням погасити заборгованість до позивачів також звернулось ПП «Прогресфарм». Крім того, ПП«Прогресфарм» у зв'язку з виниклим тяжким фінансовим станом та з метою недопущення заборгованості просило погасити наявну кредитну заборгованість за кредитними договорами в розмірі договорів поруки (а.с.101-103).

19.03.2015 року з рахунків позивачів було списано грошові кошти в загальному розмірі 767453,06 доларів США в рахунок погашення заборгованості за кредитом ПП «Прогресфарм», що підтверджується виписками по рахунках, меморіальними ордерами (104-112).

19.03.2015 року Правлінням НБУ була прийнята постанова №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.03.2015 року прийнято рішення №61 про запровадження з 20.03.2015 року тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю.

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Листами №3029/16, №3030/16 від 20.04.2015 року Уповноваженою особою Фонду позивачі були повідомлені про визнання нікчемними правочинів зі списання коштів з їх рахунків на підставі меморіальних ордерів №9541, № 9536, №9537, №9538, №9539, №9542 ,№9535 від 19.03.2015 року згідно договорів поруки (а.с.114-120).

Суд вважає, що висновки відповідача по визнанню зазначених правочинів нікчемними є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Статтею 3 Закону встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з ч.1,2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( в редакції Діючій на час виникнення спірних правовідносин) Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 38 Закону визначені підстави визнання правочинів (у тому числі договорів) неплатоспроможного банку нікчемними.

Відповідач у своїх запереченнях посилається на застосування такої підстави для визнання правочинів зі списання коштів з рахунків позивачів нікчемними, як укладення банком правочинів (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Зазначена підстава встановлена п.7 ч.3 ст.38 Закону. Крім того, відповідач посилається на ст.ст.202,203,215,228 ЦК України, та зазначає, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, незаконне заволодіння ним. Правочин, спрямований на безпідставне та незаконне заволодіння майном держави вважається таким, що порушує публічний порядок, а відтак є нікчемним.

Проте жодних доказів та обґрунтувань своєї позиції відповідач у запереченнях не наводить.

Суд вважає, що зазначені підстави для визнання правочинів за списання коштів банком з рахунків поручителів кредитора на рахунок кредитора банку з метою погашення цього кредиту відсутні.

Суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачів та їх задоволення також виходячи з наступного.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно зі ст.546 ЦК України видами забезпечення виконання зобов'язання є неустойка, порука, гарантія, застава, при тримання, завдаток.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Зі змісту ст.553 ЦК України впливає, що поручитель відповідає перед кредитором не тільки за будь-яке порушення зобов'язання боржником, але насамперед поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку у визначеному договором обсязі. Таким чином, позивачі, як поручителі за договорами кредиту №1322-02-1 від 26.09.2012 року, №393-02-1 від 14.03.2013 року відповідають перед кредитором - банком не тільки за порушення у вигляді не сплати чергового платежу, але і за сплату кредиту у цілому в обсязі, визначеному у договорі поруки.

ПАТ «Банк «Київська Русь» правомірно списало суми зазначені у договорах поруки в рахунок погашення кредиту, оскільки позивачами - поручителями за кредитними договорами досягнута відповідна домовленість з боржником.

ПАТ «Банк «Київська Русь» не мав права відмовити у здійснені вказаних правочинів також у зв'язку з тим, щ відповідно до ч.1 ст.558 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Статтею 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З урахуванням встановлених обставин та наданих сторонами доказів суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159-164 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкову Олександру Юрійовичу про визнання протиправними дій - задовольнити.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова Олександра Юрійовича щодо визнання нікчемними правочинів зі списання на підставі меморіальних ордерів №9541, №9536, №9537, №9538 від 19.03.2015 року грошових коштів у сумі 351839,42 дол. США з рахунків НОМЕР_11, НОМЕР_12 ОСОБА_1 на рахунки НОМЕР_9, НОМЕР_10, № НОМЕР_3 з призначенням платежу «списання коштів на погашення заборгованості за кредитом ПП «Прогресфарм» згідно Договору поруки № 278-02-5 від 05.02.2015 року; зі списання грошових коштів на підставі меморіальних ордерів №9539, №9542 ,№9535 від 19.03.2015 року у сумі 415613,64 дол. США з рахунків НОМЕР_13, НОМЕР_14 ОСОБА_2 на рахунки НОМЕР_9, НОМЕР_15 з призначенням платежу «списання коштів на погашення заборгованості за кредитом ПП «Прогресфарм» згідно Договору поруки № 280-02-5 від 05.02.2015 року.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.