Справа № 826/11363/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Косівському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Косівському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках у банках,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 вересня 2015 року відмовлено повністю у задоволенні позову ДПІ у Косівському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що податковим керуючим виконано передбачені діючим законодавством функції, спрямовані на погашення податкового боргу відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно довідки станом на 05 червня 2015 року за даними картки особового рахунку ПАТ «Укрнафта» у відповідача наявний податковий борг з плати за користування надрами для видобування нафти, плати за користування надрами для видобування природного газу та плати за користування надрами для видобування газового конденсату у загальному розмірі 74163887,49 грн.

На підставі наявної заборгованості позивачем прийнято рішення від 22 травня 2015 року №863 про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків, яким вирішено здійснити погашення податкового боргу шляхом стягнення готівкових коштів відповідача.

На виконання вказаного рішення службовими особами податкового органу здійснено виїзд на автозаправну станцію ПАТ «Укрнафта», що розташована в с.Тулуків Снятинського району Івано-Франківської області.

Згідно акту податкового керуючого від 28 травня 2015 року №1 про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим, працівниками АЗС ПАТ «Укрнафта» не допущено посадових осіб позивача до вилучення готівкових коштів.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що підставою для заявлених позивачем вимог щодо зупинення видаткових операцій є саме вчинення відповідачем перешкод щодо виконання податковим керуючим повноважень, факт чого не знайшов свого підтвердження у ході розгляду справи, враховуючи, що судом встановлено наявність заборони вчиняти дії, спрямовані на виконання повноважень податкового керуючого щодо відповідача, а також відсутність повноважень податкового керуючого щодо відповідача у всіх контролюючих органів, окрім податкових керуючих Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.1-2 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.20.1.32 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Отже, у випадку перешкоджання платником податків виконанню податковим керуючим відповідних повноважень, визначених ПК України, контролюючі органи можуть звернутись до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Відповідно до п.91.1 ст.91 ПК України керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

Пунктом 91.3 ст.91 ПК України встановлено, що податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Окрім того, пунктом 5.6 Порядку призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №578, до основних функцій та повноважень податкового керуючого щодо продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, та стягнення коштів, віднесено вилучення готівкових коштів на підставі рішення суду та забезпечення погашення податкового боргу платника податків за їх рахунок.

Згідно з п.91.4 ст.91 ПК України у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що обов'язковою умовою для зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків є саме перешкоджання платником податків виконанню податковим керуючим повноважень, визначених ПК України.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 10 листопада 2014 року у справі №826/14102/14 за позовом ПАТ «Укрнафта» до Богодухівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 квітня 2015 року та набрала законної сили, встановлено, що ПАТ «Укрнафта» перебуває на обліку як платник податків у Міжрегіональному ГУ Міндоходів - Центральному офісі з обслуговування великих платників. Крім того, встановлено, що оскільки платником плати за користування надрами для видобування корисних копалин є ПАТ «Укрнафта», що отримало спеціальні дозволи на користування надрами, призначати такому платнику податків податкового керуючого має контролюючий орган за місцем реєстрації такої юридичної особи, що свідчить про те, що право щодо призначення податкового керуючого/податкових керуючих ПАТ «Укрнафта» у зв'язку з виникненням податкового боргу саме з плати за користування надрами належить до повноважень виключно Міжрегіонального ГУ Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

З наведеного вбачається відсутність у позивача (його службових та посадових осіб) повноважень податкового керуючого ПАТ «Укрнафта», оскільки такий податковий керуючий міг бути призначений виключно контролюючим органом за місцем реєстрації платника податків, відомостей про що позивачем до матеріалів справи не додано.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 24 березня 2015 року у справі №826/4288/15, що набрала законної сили, задоволено клопотання ПАТ «Укрнафта» про забезпечення адміністративного позову шляхом встановлення заборони територіальним органам Міністерства доходів і зборів та/або територіальним органам Державної фіскальної служби, їх посадовим та службовим особам, крім Міжрегіонального ГУ ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, приймати рішення про призначення податкових керуючих, вчиняти дії, спрямовані на виконання уже прийнятих рішень про призначення податкових керуючих, а також вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на виконання повноважень податкового керуючого.

Зазначена ухвала набрала законної сили 24 березня 2015 року та підлягала негайному виконанню на підставі ч.5 ст.118 КАС України, відомостей щодо оскарження зазначеної ухвали суду не надано.

Таким чином, 28 травня 2015 року, тобто на момент виїзду посадових осіб позивача на АЗС ПАТ «Укрнафта» для вилучення готівкових коштів, була чинною ухвала Окружного адміністративного суду м.Києва від 24 березня 2015 року у справі №826/4288/15, відповідно до якої заборонено вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання повноважень податкового керуючого щодо ПАТ «Укрнафта».

Як вбачається з матеріалів справи, 22 травня 2015 року в.о.начальника ДПІ у Косівському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийнято рішення №863 щодо здійснення погашення податкового боргу шляхом стягнення готівки ПАТ «Укрнафта». Зазначене рішення викладено за формою, як додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року №273.

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування. Постанови Кабінету Міністрів України публікуються в Офіційному віснику України, газеті «Урядовий кур'єр», акти Кабінету Міністрів України також оприлюднюються шляхом їх розміщення на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 року №273 «Деякі питання стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу» опублікована в офіційному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур'єр» від 19 травня 2015 року №87, проте без додатку 1, яким визначено форму рішення.

Оскільки на день прийняття рішення №863 від 22 травня 2015 року додаток 1 до постанови №273 не опублікований, а отже не набрав чинності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності прийнятого рішення про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу відповідача та безпідставності дій по стягненню готівкових коштів з АЗС ПАТ «Укрнафта».

Згідно з п.87.1, пп.87.3.2 п.87.3 ст.87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків: майно, яке належить на правах власності іншим особам та перебуває у володінні або користуванні платника податків, у тому числі (але не виключно) майно, передане платнику податків у лізинг (оренду), схов (відповідальне зберігання), ломбардний схов, на комісію (консигнацію); давальницька сировина, надана підприємству для переробки, крім її частини, що надається платнику податків як оплата за такі послуги, а також майно інших осіб, прийняті платником податків у заставу чи заклад, довірче та будь-які інші види агентського управління.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії пояснень майстра АЗС «ПАТ «Укрнафта», контролюючому органу відмовлено в стягненні готівкових коштів у зв'язку з тим, що наявні готівкові кошти не належать ПАТ «Укрнафта», оскільки нафтопродукти, що реалізуються на АЗС, є комісійними.

30 квітня 2015 року між ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» (комітент) та ПАТ «Укрнафта» (комісіонер) укладено договір комісії №1221/11/2118, відповідно до умов якого комісіонер зобов'язується за дорученням комітента за комісійну плату укласти від свого імені, але за рахунок комітента договори про продаж нафтопродуктів.

Відповідно до п.1.3 вказаного договору нафтопродукти, передані на комісію для здійснення їх подальшого продажу, а також грошові кошти, отримані комісіонером від продажу нафтопродуктів, є власністю комітента.

Таким чином, готівкові кошти від продажу нафтопродуктів на АЗС ПАТ «Укрнафта» є власністю ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» відповідно до умов договору від 30 квітня 2015 року №1221/11/2118 та не належать відповідачу, у зв'язку з чим вони не можуть бути використані як джерело погашення податкового боргу відповідача.

Разом з тим, згідно заяв позивача від 07 серпня 2015 року №7-27/2618 та №7-27/2619, рішенням ДФС України від 07 серпня 2015 року №249 ПАТ «Укрнафта» надано розстрочення сплати податкового боргу під проценти з 07 серпня 2015 року по 30 грудня 2015 року, отже заявлений позивачем до стягнення податковий борг розстрочено.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності факту вчинення відповідачем перешкод при виконання податковим керуючим відповідних повноважень, враховуючи наявність заборони вчиняти дії, спрямовані на виконання повноважень податкового керуючого щодо відповідача та відсутність повноважень податкового керуючого щодо відповідача у всіх контролюючих органів, окрім податкових керуючих Міжрегіонального ГУ Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників, відсутність на АЗС ПАТ «Укрнафта» готівкових коштів, які можуть бути використані як джерело погашення податкового боргу відповідача, а також приймаючи до уваги прийняте контролюючим органом рішення про розстрочення податкового боргу, підстави для зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках ПАТ «Укрнафта» у банках відсутні.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Косівському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 15 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 23 листопада 2015 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Грищенко Т.М.

Лічевецький І.О.