Справа № 806/4853/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова О.П.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"23" листопада 2015 р. Справа № 806/4853/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "09" жовтня 2015 р. у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області про визнання протиправною (недійсною) та скасування постанови №38 від 08.07.2014 р. про накладення штрафних санкцій в розмірі 25500 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.10.2015 р. адміністративний позов залишено без розгляду в зв"язку з пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_4 посилається на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлено, що постановою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Житомирській області від 08 липня 2014 року на ФОП ОСОБА_4 накладено штраф в розмірі 1500 (тисяча п"ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 25500 грн. за порушення п.4 ч.2 ст.44 Закону України "Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції". Факт направлення та вручення вказаної постанови позивачу 10 липня 2014 р. відповідач обґрунтовує рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.20-об.)

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, визначений ч.5 ст.99, ст.100 КАС України.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції помилковим, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 99 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.5 статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч.1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Перебіг строку для звернення до суду за нормами Кодексу адміністративного судочинства України розпочинається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи достовірно не підтверджується отримання ФОП ОСОБА_4 оскаржуваної постанови відповідача саме 10 липня 2014 р., поскільки розписка рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не містить підпису позивача, що лише тільки може беззаперечно свідчити про вручення документа вказаній особі. Зазначене є суттєвою перешкодою в реалізації права на звернення до суду за захистом власних прав, хоча суд першої інстанції не взяв до уваги вказані обставини, не врахував їх та помилково залишив адміністративний позов без розгляду.

Тому, з урахуванням вищевикладених норм права та фактичних обставин справи, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про залишення позову без розгляду.

Слід також зазначити, що оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду з позовом, суд має виходити з оцінки та аналізу всіх наведених доводів і з того, чи мав заявник за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду.

У відповідності до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондуються з нормами ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при обмеженні права на звернення з відповідною заявою або поданням до суду порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 року №475/97.

Як свідчить позиція Європейського Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Отже, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "09" жовтня 2015 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Є.В.Одемчук

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3- відповідачу/відповідачам: Інспекція з питань захисту прав споживачів у Житомирській області вул.Черняховського,3,м.Житомир,10014

4 - представнику позивача ОСОБА_5, АДРЕСА_1,