Справа № 2-а-325/10
Суддя: Гавриш М. З.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-325/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі судді Гавриш ¦-З- при секретарі Єгоровій Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області про визнання безпідставною відмову у виплаті щомісячної соціальної допомоги як дитині війни. ч та зобов'язання

¦чинити певні дії

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до Кілійського районного суду Одеської

«Сласті 12.11.2009 року з адміністративним позовом до Управління Шенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області про визнання протиправною відмову відповідача у виплаті

щомісячної соціальної допомоги як дитині війни у виді щомісячної

драпати до пенсії за період з 2006-2008 роки та зобов»язати

відповідача нарахувати та виплатити як дитині війни зазначену соціальну допомогу в сумі 38 90 грн 60 коп. і стягнути компенсацію ¦родових доходів у зв»язку з порушенням строків виплати в сумі 946 Ші 20 коп. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на порушення ідповідачем ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни ¦ід 18.11.2004 року № 2195-1У ( зі змінами та доповненнями),

¦ддповідно до якої дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове ¦утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість щавсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Управління Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської іИВСдасті з позовом не погоджується та вважає його таким, що не

¦підлягає задоволенню з підстав, викладених в письмових запереченнях, ¦осипаючись , зокрема, на правомірність своїх дій щодо невиплати

державної соціальної допомоги, оскільки фінансування виплат за Законом України « Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-1У ( зі змінами та доповненнями) , проводиться із

Ирржавного бюджету України а не з бюджету Пенсійного Фонду України . Згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення Жіт.ям війни до пенсії у розмірі ЗО відсотків від мінімальної пенсії за ¦іжом здійснюється за кошти державного бюджету, які передбачаються ¦ваганами України про бюджет на кожний відповідний рік. Державними ищжетами на 2006 та 2007 роки кошти на підвищення пенсій дітям війни у заказаному розмірі не передбачалися і не виплачувалися, а в 2008 році

¦ 01 січня передбачено і виплачується дітям війни підвищення до пенсій

¦ розмірі надбавки, встановленої для учасників війни у розмірі 10 % ¦Ш прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Також відповідач в письмових запереченнях зазначає, що позивачу за 2008 рік

¦ певному обсязі сплачено передбачену діючим законодавством надбавку

¦ сумі 479 грн. 70 коп.,позов вважає таким, що не підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги те, що позивачем надано письмове клопотання аре розгляд справи у його відсутність , а відповідачем у письмових 'Штшереченнях на адміністративний позов викладено прохання щодо розгляду справи за відсутності представника , судовий розгляд івщрази здійснено в порядку письмового провадження відповідно до

іприписів ч.З ст.122 КАС України. Вивчивши матеріали справи та мсслідивши надані докази у їх сукупності судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 1 Закону України « Про соціальний захист дітей »їини» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ ( зі змінами та доповненнями),

Лрхиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час яокінчення Другої світової війни ( 02 вересня 1945 року) було менше 118 років.

Громадянин України ОСОБА_1 , 12 жовтня 1943 року

¦уродження належить до соціальної групи дітей війни, що підтверджується наявними у матеріалах справи копією паспорту та

¦снією пенсійного посвідчення, зазначений факт відповідачем не ©спорюється.

Відповідно до ст. б ЗУ « Про соціальний захист дітей війни ( у редакції від 18.11.2004 року, яка діяла з 01.01.2006 року по

21.12.2007року), дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання шж державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, ідвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

П.17 ст.77 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2 00 6 рік» було зупинено на 2006 рік дію ст.. 6 ЗУ « Про соціальний захист дітей

В.а. ИН И »

Законом України « Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 19.01.2006 року № 3367-1У IE-17 ст. 77 вказаного Закону виключено, а ст.110 викладено у новій редакції, якою встановлено, що пільги дітям війни , передбачені ст.6 'ЗУ « Про соціальний захист дітей війни», запроваджується у 2006 році июетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі у ¦©ряду, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з

¦дмітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Проте, протягом 2006 року Кабінетом Міністрів України вказаний

порядок запровадження та виплати пільг дітям війни, які передбачені «яг. 6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни» визначений не був. Таким чишом, фінансування виплат підвищення пенсії зазначеній категорії

¦ромадян з Державного бюджету у 2006 році не проводилось. Вказані вище ¦вжоження ЗУ « Про Державний бюджет України на 2006 рік» є чинними, ¦витання щодо невідповідності їх Конституції України Конституційним СЦшэм України не розглядались.

1т. 71 ЗУ « Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою

¦ригведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом,

аряинено дію ст..6 ЗУ « Про соціальний захист дітей війни» з Врахуванням ст.111 зазначеного Закону, якою встановлено, що в 2007 роті підвищення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання щж державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії шцщповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»

плачу ється особам, які є інвалідами ( крім тих, на яких поширюється ЖІ* ЗУ « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) W розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі № 1-29/2007 за конституційним поданням 46 народних

шута ті в України щодо відповідності Конституції України положень ¦в*-. 29,36, ч.2 ст.56, ч.2 ст.62, ч.І ст.66,

¦.7, 9,12, 13, 14,23,29,ЗО, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст.71, ст..98, 101, 103, 111 ЗУ m Еро Державний бюджет України на 2007 рік» ( Справа про соціальні

жирантії громадян) був визнаний таким, що не відповідає Конституції Лцраіни (є неконституційним) п. 12 ст. 71, ст. 111 ЗУ «Про державний кет України на 2007 рік» від 19.12.2006 року, яким була зупинена на 2007 рік дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду від 22 травня 2008 р. № 10-рп/2008 р. були визнані неконституційними зміни, внесені підпунктом 2 пункту €1 розділу II ЗУ «Про Державний бюджет України на 2 008 рік та про ¦несення змін до деяких законодавчих актів України», яким ст. 6 Закону Жжраїни № 2195-IV була викладена в новій редакції, згідно якої дітям ш.і_мни передбачалась виплата підвищення до пенсії у розмірі надбавки ¦становленої для учасників війни, тобто на 10 % прожиткового мінімуму двш осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, зазначеними рішеннями Конституційного Суду на 2007 та 2008 роки з моменту прийняття відповідних рішень була поновлена испередня редакція ст.6 Закону про право дітей війни на підвищення до пенсії у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Однак Управлінням Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області позивачу в 2007-2008 роках передбачене ст.6 ЗУ « ¦fco соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії не нараховувалось і не виплачувалось, що також не оспорюється ш-жп. о в і д а ч еivi.

На думку суду зазначені дії відповідача суперечать чинному :законодавству України виходячи з наступного.

Згідно зі ст.8 Конституції України вона має найвищу юридичну (0013/. Закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі ¦снституції України і повинні їй відповідати.

Ст. 22 Конституції України встановлено, що конституційні права ж свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті шсвих законів або внесення змін в до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст..46 Конституції України пенсії, інші види ссаіальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, ¦вш'ть забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму * встановленого законом.

Ст.З ЗУ « Про соціальний захист дітей війни» вказано, що ЛШержавні соціальні гарантії дітям війни , встановлені цим Законом, не ¦южуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими ¦зетами.

Ст.. 152 Конституції України встановлено, а в рішеннях

Жснституційного Суду України зазначено, що вони є обов1язковими до ¦¦конання на території України, остаточними та мають преюдиціальне '¦Бачення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у ¦зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень, статей законів, які визнані неконституційними та також зазначено, що исдоження законів про бюджет, які визнані неконституційними, втрачають «чинність з дня ухвалення КС України відповідних рішень.

В абзаці 8 п.4 Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 шиї 09.07.2007 року зазначено, що оскільки предмет закону про ІЬержавний бюджет України чітко визначений у Конституції України, ¦ющжетному кодексі, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов»язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених ішжими законами України .

Крім того, відповідно до абз.4 п.3.1 Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 по справі № 1-29/2007 визначено, що

зупинення дій положень законів, якими визначено права і свободи ¦громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати ¦ссце лише у випадках, передбачених Основним Законом України. У ст..64 ¦Реституції України вичерпно визначені такі випадки, а саме ¦передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень, та визначено ряд прав і свобод, які не можуть Ядети обмежені за жодних обставин. Внаслідок зупинення на певний час цді чинних законів України, якими встановлені пільги , компенсації чи Дівші форми соціальних гарантій, відбувається фактичне зниження

гтєвого рівня громадян, який не може бути нижчим від встановленого еоном прожиткового мінімуму ( ч.З ст.46 Конституції України), та рузгуєть-ся гарантоване ст.48 Конституції України право кожного на статній життєвий рівень.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов!язкове ЛЯБржавне . пенсійне страхування», мінімальна пенсія за віком іновлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили ідездатність.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 9 66- ЖТ передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення .розмірів заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення

розмірів соціальної допомоги, допомоги по безробіттю та т.і., ходячи з вимог Конституції та Законів України. Таким чином вказаний

розмір мінімальної пенсії за віком в розмірі прожиткового мінімуму

ЛЕМ осіб, які втратили працездатність застосовується до положень 'Зажену № 2195-IV, оскільки іншого законодавством не передбачено,

¦разові засади формування та застосування державних соціальних

стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених

¦Еве с ти туц і'єю України та законами країни основних соціальних гарантій значаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та Jржавні соціальні гарантії», відповідно до статті 17 якого ¦і мі мальний розмір пенсії за віком, як основна державна соціальна

рантія, встановлюється законами. Таким чином, Кабінет Міністрів Жфаїни не уповноважений встановлювати мінімальні розміри пенсії за міжон. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і шмобхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рішень, тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, ного Законом України „Про соціальний захист дітей війни", є

їйпідставним.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому ¦разовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну тяжу. Таким чином, застосування постанов Кабінету Міністрів України, і суперечать законам України є неприпустимим, з огляду на ішіоритетність законів над підзаконними актами.

Таким чином, виплата підвищення до пенсії як дитині війни згідно іВ-8 постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання

такії атгьного захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 р. ¦530, а не відповідно до вимог ст.б Закону України «Про соціальний жхст дітей війни " суперечить вимогам чинного законодавства.

Законом «Про державний бюджет України на 2 007 рік» був ¦становлений розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили ^здатність: зокрема з 01 квітня 2007 року - 406 грн., з 01

тля 2007 року - 411 грн.

Законом «Про державний бюджет на 2008 рік» був встановлений сір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність ¦зокрема з 01.01.2008 - 470 грн. з 01 квітня - 481 грн., з 01 липня

452 грн., з 01 жовтня - 498 грн.

Таким чином суд визнає, що відповідач повинен був нарахувати

сплатити позивачу підвищення до пенсії як дитині війни, відповідно

Закону № 2195-IV у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за

гем визначеної відповідно до абз.1 ч.І ст.28 ЗУ «Про

гальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено,

ще мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у шшк -________20 років страхового стажу встановлюється у розмірі

мінового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. (Для іначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до абзацу першого частини

першої ст. 28 цього Закону з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений абзацом пятам частини першої статті. 62 Закону України від 19.12.2006 р. N 489-У, збільшений на 1 відсоток згідно із Законом України від Iй. 12.2007 р. N 489-V, враховуючи зміни, внесені Законом України від 15.03.2007 р. N 749-У)

Суд визнає, що розмір мінімальної пенсії за віком та відповідно 30% від мінімальної пенсії становили:

В 2007 році :

З 01.04.2007 по 30.09.2007 р. - 410 грн. Об коп. ( 406 грн. + 1 % ( 4,06 грн.), відповідно 30% від 410 грн.Об коп. = 123,018 грн.

З 01.10.2007 по 31.12.2007 р.- 415 грн. 11 коп. ( 411 + 1% ( 4,1 грн.) , ЗО %

від 414 грн. 11 коп. = 124 грн. 533 коп.,

в 2008 році

З 01.01.2008 по 31.03.2008 р. - 470 грн., ЗО % від 470 грн. = 141 грн.

З 01.04.2008 по 30.09.2008 р. - 418 грн., 30% від 418 грн. = 144.30 грн.

З 01.10.2008 по 31.12.2008 р.- 498 грн. 50 коп., ЗО % від 498.50 - 149.55 грн.

З 01.01.2008 року позивач отримує в складі пенсійних виплат 10% підвищення, передбачене у розмірі надбавки встановленої для учасників війни яке становило з 01.01.2008 року -47 грн. 00 коп., з СІ.04.2008 року -48 грн.10 коп., з 01.07.2008 року - 48 грн 20 коп., з СІ.10.2008 року - 49 грн 80 коп.до цього часу.

Отже, виходячи з наведеного суд визнає, що право позивача на отримання щомісячної соціальної допомоги , передбаченої ст. 6 ЗУ « Про

соціальний захист дітей війни» у розмірі ЗО відсотків від мінімальної

пенсії за віком з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року - порушено. У загальному розмірі сума недоотриманоі позивачем щомісячної соціальної допомоги складається з різниці між сумами, належними до виплати (у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком визначеної відповідно до абз.1 чЛ ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та фактично виплаченою в 2008 році надбавкою у виді 10% підвищення

Посилання відповідача на відсутність правових підстав та механізму здійснення соціальних виплат дітям війни та відсутність на рахунках Б ФУ коштів для зазначених виплат не може бути підставою для

невиконання державою своїх обовязків та порушенням прав своїх громадян.

Згідно ч.І ст.17 Закону України «Про виконання рішень та

застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ, застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело ¦ссав а.

Як свідчить позиція Європейського Суду принцип юридичної

^¦всзначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу

.поскладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі

'Зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має

.автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу повязана з Ідаиим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що ЛНЕркава не може посилатися на власне порушення зобовязань для задзбігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган ¦Чрблічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це надання іщ,држдення пенсії дітям війни, держава чи орган вважатимуться такими,

діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи ¦юведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави .ЛИШ виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно .ЛИввржання державою чи органом публічної влади такої політики чи

¦ЕШ0ДІНКИ.

Європейський Суд з прав людини при розгляді справи «Кечко проти

України» (Заява N 63134/00,Страсбург, 8 листопада 2005 року) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, припиняти чи закінчити виплату таких надбавок , вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (п.23 рішення Суду). У зв'язку з чим Європейський суд не прийняв до уваги позицію уряду України про колізію двох нормативних актів - Закону України, відповідно якому встановлені надбавки з бюджету і який є діючим, та Закону України «Про Державний бюджет» на відповідний рік, де положення останнього Закону, на думку уряду України, превалювали. Європейський суд не прийняв аргумент уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов 1язань.

Відповідно до п.п.1,3 п.15 «Положення про Пенсійний Фонд України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року 5*1261, Пенсійний Фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплат пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюється за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний Фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку Головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, управління в районах, містах та районах у містах.

Відповідно до ст.44 Закону України «Про загальнообовязкове

державне пенсійне страхування» пенсія призначається та перераховується відповідним територіальним органом Пенсійного Фонду України.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті підвищення до пенсії позивача, передбаченого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», покладено на Управління Пенсійного Фонду України в Кенійському районі Одеської області.

Відповідно до ч.І ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

4.1ст.71 КАС України передбачено що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних

повноважень обов»язок доказування правомірності свого рішення , дії або бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує

проти позову. Відповідач, заперечуючи проти позову, не надав належних доказів та не довів суду правомірність невиплати позивачу соціальної допомоги як особі, що має статус дитини війни за період з липня по грудень 2007 року та з квітня 2008 року по вересень 2009 року включно.

За суттю заявлених вимог позивач просить покласти на

відповідача зобов»язання виконати не вчинені дії - нарахувати та виплатити передбачені законом соціальні виплати за певний

проміжок часу і в цій частині, беручи до уваги та оцінюючи наявні у

матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що позов

підлягає задоволенню частково, а доводи відповідача мають бути

відхилені, як такі, що суперечать конституційним нормам в сфері

соціального захисту громадян ( ст. ст.. 22,46,92 Конституції України).

5/

В частині стягнення компенсації за затримку виплати належних позивачу коштів суд визнає вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки Законом України «Про компенсацію громадянам

втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм

власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам

втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) . Оскільки предметом спору є не нараховані і тому не виплачені суми , застосування зазначеного закону, який застосовується виключно до нарахованих доходів є неправомірним .

4.2ст. 162 КАС України передбачено, що суд може прийняти іншу, ніж зазначена у п.1-8 ч.2 цієї статті постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод та інтересів сторін людини і

громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, виходячи з чого

резолютивна частина постанови має бути викладена в редакції, що

гарантує виконання судової постанови, постанови та отримання позивачем суми невиплаченого як дитині війни щомісячного підвищення до пенсії.

Керуючись ст. ст. 9,100, ч.З ст.122, 158-163 Кодексу

адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області, щодо не здійснення нарахування та не виплати ОСОБА_1 , 12 жовтня 19434

року народження , підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з С9.07.2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22.05.2008 року по

31.12.2008року включно.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області здійснити перерахунок та забезпечити проведення виплати на користь ОСОБА_1 недоплаченої як дитині зійни щомісячної державної соціальної допомоги за період 09.07.2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року жзлючно у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з

розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, значеного Законом України « Про державне загальнообов'язкове * альне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне сжарження протягом 10 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга ішже бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне сжарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього ¦слання заяви про апеляційне оскарження, якщо подається в строк, ¦становлений законом для подання заяви про апеляційне оскарження.

іпгггдиппз сили після закінчення строку подання

якщо таку заяву не було подано жодною

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3