Справа № 817/1840/14
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало А.Б.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"24" листопада 2015 р. Справа № 817/1840/14

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю 3-ї особи - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "31" липня 2015 р. у справі за позовом Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_4 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Рокитнівської селищної ради Рокитнівського району Рівненської області про зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014р. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області звернулась до суду з позовом про зобов'язання ОСОБА_4 знести самочинну добудову до багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1. Обґрунтовуючи позов Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області зазначає про те, що громадянкою ОСОБА_4 ведеться самочинне будівництво добудови до багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 з грубим порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Крім того, як зазначає позивач, у встановлений строк відповідачем добровільно не виконано, встановлені у вказаних приписах, а тому такий об'єкт підлягає знесенню в результаті прийнятого рішення суду. Як зазначає позивач, будівництво проводиться на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, будівництво здійснюється без належно затвердженого проекту будівництва.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 31.07.2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В скарзі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області зазначає про те, що добудова до багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 здійснюється з істотними порушеннями будівельних норм і правил, а саме: відсутні документи про право власності чи володіння земельною ділянкою, на якій проводиться добудова, добудова здійснюється без проектної документації в порушення ст.9 Закону України "Про архітектурну діяльність".

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Наказом інспекції ДАБК у Рівненській області від 17.12.2012 №695-п призначено позапланову перевірку добудови до багатоквартирного житлового будинку в АДРЕСА_1 (за заявою ОСОБА_3 від 21.11.2012р.).

За результатом проведеної перевірки, складено акт від 18.12.2013, яким встановлено, що за результатом перевірки від 04.08.2011 на предмет дотримання вимог будівельних норм, державних стандартів та правил під час виконання будівельних робіт з будівництва добудови до багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 02.08.2011 та вручено припис про усунення виявлених порушень №11 з вимогою зупинити виконання будівельних робіт до набуття права здійснювати такі будівельні роботи у порядку передбаченому ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

31.10.2011 при проведенні перевірки виконання вимог припису від 02.08.2011, встановлено, що вимога даного припису не виконана на що було повторно вручено припис від 31.10.2011 №327 з вимогою до 31.11.2011 набути прав на виконання будівельних робіт.

15.12.2011 було проведено перевірку де встановлено, що вимога припису від 31.10.2011 №327, не виконана.

За таких обставин, 18.12.2012 Інспекцією ДБК у Рівненській області складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено припис №566 «Про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил».

Постановою від 25.12.2012 ОСОБА_4 за порушення ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст.96 КУпАП.

30.09.2013 Інспекцією ДАБК проведено перевірку виконання припису №566 від 18.12.2012. Як встановлено за результатом проведеної перевірки, вимога припису вказаного припису відповідачем не виконана.

У зв'язку із чим 30.09.2013 позивачем винесено припис №460 з вимогою провести демонтаж добудови до багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1

Постановою від 08.10.2013 відповідача в черговий раз притягнуто адміністративної відповідальності за порушення вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, від 07.04.2014 інспекцією ДБК у Рівненській області встановлено невиконання вимог припису №460 від 30.09.2013.

У зв'язку із наведеним інспекція ДБК у Рівненській області звернулась до суду із вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції вказав на те, що Інспекцією під час перевірки не встановлено та в судовому засіданні не доведено істотного відхилення від проекту, суперечності суспільним інтересам або порушення права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, неможливості проведення відповідної перебудови або відмови особи від її проведення.

Крім того, суд вважав в разу прийняття позитивного рішення останне буде дискримінаційним по відношенню до відповідача, так як іншими судовими рішеннями були узаконені аналогічні дії по самочинній добудові, щодо цього ж об"єкту, іншій особі - ОСОБА_3.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення від 31.07.2015р., колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Не може бути виправданням дій порушника (самочинного забудовника) по відношенню до відповідного об"єкту, наявністю узаконених дій щодо самочинної добудови до цього ж об"єкту іншої особи. Тому, колегія суддів не погоджується з доводами суду першої інстанції, що протилежне рішення буде дискримінаційним по відношенню до відповідача, та вважає, що такі доводи не могли слугувати підставою для відмови в задоволенні позову. Що до іншого обгрунтування, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Згідно з ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно з приписами частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до частин 1, 2 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Замовником робіт із знесення зазначеного об'єкта є орган державного архітектурно-будівельного контролю, за позовом якого прийнято відповідне рішення суду.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Приписами ч.4 ст.376 Цивільного кодексу України визначено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану (ч.7 376 Цивільного кодексу України).

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що при розгляді позовів про знесення самочинно збудованого об'єкта нерухомості суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Здійснивши аналіз наведених норм права, колегія суддів приходить до висновку, що звернення контролюючого органу до суду з позовом про знесення самочинного будівництва можливе лише за наявності вищезазначених обставин як крайній захід, за умови, якщо цим будівництвом порушуються права третіх осіб, а перебудова не призведе до усунення їх порушених прав, а також у разі, якщо перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, неможливо, порушення будівельних норм, відхилення від проекту, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Водночас, Інспекцією не надано доказів того, що будівельні роботи, виконані відповідачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, наявна шкода інтересам інших осіб, а також доказів неможливості перебудови такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм (в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про протилежне). Тому суд вважає передчасним звернення позивача до суду з такими вимогами.

При цьому, можливість знесення самочинного будівництва закон пов'язує саме з вищевказаними обставинами, а не з невиконанням припису (як зазначено в акті перевірки від 07.04.2014р. щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил).

Посилання позивача лише на факт невиконання відповідачем припису в добровільному порядку не може бути підставою для знесення самочинного будівництва, що крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути підставою для скасування оскарженого рішення.

Приписами ч.1 ст.200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "31" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "25" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області вул. 16 Липня,38,м.Рівне,33028

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_2

4-третій особі: ОСОБА_5 - АДРЕСА_3

5 - ОСОБА_3 - АДРЕСА_1,34200,

6 - ОСОБА_6 - АДРЕСА_4

7 - Рокитнівська селищна рада Рокитнівського району Рівненської області - вул. Незалежності, 15,смт. Рокитне,Рокитнівський район, Рівненська область,34200,