Справа № 814/2544/15
Суддя: Князєв В.С.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

15 жовтня 2015 року Справа № 814/2544/15

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Князєва В.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за

адміністративним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Варта-7 Київ», вул. Ген. Карпенка, 51-Б, оф. 2, м. Миколаїв, 54038
до відповідачів1. Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві, вул. Верховинна, 9, м. Київ 115, 03115 2. Міжрегіонального Головного управління ДФС Центральний офіс з обслуговування великих платників податків, Львівська площа, 8 (10 - 13 пов), м. Київ, 03058; вул. Леваневського, 2, м. Київ, 04655
треті особиТовариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО», пр. Науки, 8, м. Київ 39, 03039
провизнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Варта-7 Київ» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до відповідачів - Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві (Відповідач 1), Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників (Відповідач 2) та за участю третьої особи на стороні Позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО», ідентифікаційний код 32104254, в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просило суд визнати протиправними дії Відповідача 1 щодо розірвання примірного договору про визнання електронних документів; визнати протиправними дії Відповідача 1 з відмови у прийнятті податкової декларації Позивача з податку на додану вартість за квітень 2015 року; зобов'язати Відповідача 1 прийняти податкову декларацію Позивача з податку на додану вартість за квітень 2015 року та відобразити її у комп'ютерній автоматизованій інформаційній системі «Інтегрована автоматизована інформаційна система Головного управління Міндоходів України «Податковий Блок», в базі даних «Система співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» днем первинного її подання; визнати протиправними дії Відповідача 1 щодо здійснення податкового контролю шляхом складання податкової інформації у вигляді листа від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації)», що містить недостовірні відомості, її використання та поширення шляхом направлення Міжрегіональному Головному управлінню ДФС - Центральному офісу з обслуговування великих платників та іншим територіальним органам Державної фіскальної служби; визнати протиправними дії Відповідача 1 та Відповідача 2 щодо здійснення в порядку податкового контролю коригування податкової інформації про платника податків шляхом внесення в комп'ютерну автоматизовану інформаційну систему «Інтегрована автоматизована інформаційна система Головного управління Міндоходів України «Податковий Блок», в базу даних «Система співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» та в інші бази даних недостовірної податкової інформації про платника податків у вигляді листа Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації)»; зобов'язати Відповідача 1 та Відповідача 2 вилучити з комп'ютерної автоматизованої інформаційної системи «Інтегрована автоматизована інформаційна система Головного управління Міндоходів України «Податковий Блок», з бази даних «Система співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» та з інших баз даних податкову інформацію у вигляді листа Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації)», як таку, що містить недостовірні відомості; заборонити Відповідачу 1, Відповідачу 2 та будь-яким іншим територіальним органам Державної фіскальної служби України вчиняти певні дії, а саме: використовувати будь-яким чином (в тому числі під час проведення податкових перевірок) та поширювати (надавати) будь-яким чином і будь-яким особам відомості, що містить лист Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації)».

Позивач свій позов обґрунтовував тим, що Відповідачем 1 та Відповідачем 2 порушено норми Податкового кодексу України, що виразилось у неправомірній відмові прийняти податкову звітність Позивача з податку на додану вартість за квітень 2015 року та у неправомірному складенні Відповідачем 1 в порядку податкового контролю податкової інформації від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації)» у формі листа з внесенням до нього недостовірних відомостей, наступного його поширення у вигляді надання у тому числі Відповідачу 2, на обліку якого знаходиться контрагент Позивача - ТОВ «Еко» (третя особа без самостійних вимог на предмет спору), а також внесення та використання Відповідачем 1 та Відповідачем 2 недостовірних відомостей про Позивача із застосуванням автоматизованої інформаційної системи «Інтегрована автоматизована інформаційна система Головного управління Міндоходів України «Податковий Блок» та базу даних «Система співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України».

Позивачем надано суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги позивач підтримує.

Відповідач-1 в судове засідання свого представника не направив, про дату і час судового засідання повідомлений належним чином, надав суду письмові заперечення, в яких проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що ним були отримані відомості від органу податкової міліції про відсутність платника податку за податковою адресою, тобто подана платником податку звітність містила недостовірні данні. Крім того, вважав, що дії щодо внесення інформації про платника податку до бази даних податкового органу не впливають на права платника податку, а отже такі права не підлягають судовому захисту.

Представник Відповідача-2 проти задоволення позову заперечував. Надав суду письмові заперечення, в яких зазначав, що Відповідач-2 не вчинив будь-яких дій, що порушили права позивача, оскільки не приймав та не обробляв податкову звітність, змін до автоматизованих податкових баз не вносив.

Третя особа, належним чином повідомлена про дату і час судового розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила.

На підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства справа в подальшому розглянута судом в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини адміністративної справи та докази, якими сторони обґрунтовували свої вимоги і заперечення, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що ТОВ «Варта-7 Київ» зареєстроване 12.12.2007р., номер запису ЄДР 1 028128. На момент здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ «Варта-7 Київ» знаходилося за адресою 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, будинок 9, кв. 34, що зокрема підтверджується договором оренди офісного приміщення б/н від 07.11.2014р., укладеного з ТОВ «ЮК «Життя і Право»", та було зареєстроване, як платник податку на додану вартість. Наявність у ТОВ «Варта-7 Київ» приміщень для розміщення та зберігання товару підтверджується договором оренди складу з ФОП ОСОБА_1 від 02.01.2015р.

За своєю суттю діяльність ТОВ «Варта-7 Київ» полягала в торгівлі групою товарів господарського призначення: картон К-1-150(2100), мішки пакувальні з поліпропілену, плівку поліетиленову термозбігову, оргтехніка, побутова техніка та інші, з подальшою його реалізацією.

Крім цього, ТОВ «Варта-7 Київ» залучало на підставі окремих договорів інших суб'єктів господарювання для надання послуг третім особам, а саме:

- для ТОВ «Група Техресурс» проводились роботи по організації процесу збору металобрухту у населення та підприємств на підставі договору про надання послуг №14-15 від 20.02.2015р.;

- для ТОВ «Інстафф» (договір про надання послуг №112 від 01.12.2014р., договір про надання послуг №1602 від 16.02.2015р., договір про надання послуг №1911 від 19.11.2014р., договір про надання послуг №1912 від 19.12.2014р., договір про надання послуг №2502 від 25.02.2015р.) надавалися послуги з визначення відносної динаміки продажу продукції у торгівельній мережі, визначення залишків продукції в магазинах, обробки результатів маркетингового дослідження та надання звіту, проведення кількісного маркетингового дослідження у форматі польового анкетування, проведення телефонного опитування респондентів, проведення фокус-груп.

- для ТОВ «Орім» (договір про надання послуг №81 від 01.01.2015р.) із залученням ТОВ «Мережа-Інфо» (договір надання послуг №1202/15П від 12.02.2015р., договір надання послуг №01/12-1П від 01.12.2014р.) надавалися послуги з проведення кількісного маркетингового дослідження у форматі польового анкетування (відкриті питання, закриті питання), он-лайн опиту споживачів на базі розробленої анкети з фіксованою кількістю запитань, проведення телефонного опитування респондентів, визначення відносної динаміки продажу продукції у торгівельній мережі, визначення залишків продукції в магазинах, визначення об'єму продажу товарів в торгівельних точках.

Також судом встановлено, що основними Постачальниками товару та послуг ТОВ «Варта 7-Київ», окрім вище зазначених, виступали: ТОВ «ТК Мері Ленд», ТОВ «Нет Трейд» (договір №1 від 10.03.2015р.), а основними Покупцями - ТОВ «ЕКО» (договір поставки №15101-К від 01.01.2015р.).

Відповідність мети вказаних господарських операцій з вказаними контрагентами меті діяльності позивача підтверджується первинними документами бухгалтерського та податкового обліку (договорами, додатками до договорів, актами здачі-прийняття робіт, надання послуг, копіями банківських виписок, платіжних доручень, податковими накладними). Відсутність дефектів форми, змісту та походження вказаних первинних документів свідчить про їх юридичну значимість, силу та доказовість в силу статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704).

Видані в межах досліджених судом фінансово-господарських операцій податкові накладні не мають недоліків, а порядок їх заповнення відповідає чинному на момент їх оформлення законодавству. Реальність проведених господарських операцій підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами бухгалтерського та податкового обліку.

Враховуючи вищевикладене, фактичні обставини підтверджують правомірність формування позивачем податкового кредиту та податкових зобов'язань, відповідно до первинних бухгалтерських документів, податкових накладних, виписаних на виконання умов досліджених судом фінансово-господарських операцій.

21.05.2015 р. Відповідач 1 надіслав Позивачу повідомлення (Квитанція №1) про відмову у прийнятті податкової звітності з ПДВ за квітень 2015р. у зв'язку з тим, що для Позивача заборонено прийом звітності по електронній пошті, можливо відсутній договір з ДФСУ.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, направлена Позивачем 20.05.2015р. податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2015р., містила всі необхідні реквізити.

На підставі того, що Відповідачем 1 не було прийнято податкову декларацію Позивача з ПДВ за квітень 2015 р., Відповідачем 1 також було складно листа від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації)» та внесено до комп'ютерних автоматизованих інформаційних систем ДФС України, яка в наступному використана Відповідачем 2 для перевірок контрагентів позивача та коригування податкової звідності Позивача в електронних системах ДФС.

Позапланова (або планова, або камеральна) перевірка контролюючим органом щодо Позивача не призначалася та будь-яких податкових повідомлень-рішень відповідачем 1 не приймалося.

Стосовно неприйняття Відповідачем 1 податкової звітності Позивача суд зазначає, що згідно п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України (далі - ПК України) прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Імперативний характер наведеної норми означає, що податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених п. 49.3 ст. 49 ПК України (особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв'язку).

Процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених п. 48.3 і 48.4 ст. 48 ПК України; 2) реєстрації податкової декларації в день її отримання.

При цьому, як встановлено п. 49.10 ст. 49 ПК України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Згідно п. 49.13 ст. 49 ПК України, у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Відповідач 1 не надав жодних обґрунтувань того, що звітність позивача, подана в електронному вигляді, не містила обов'язкових реквізитів чи мала інші недоліки в оформленні.

Суд критично оцінює заперечення Відповідача 1 щодо того, що подана податкова декларація була правомірно не прийнята, оскільки була наявна інформація про відсутність особи за податковою адресою. Так відповідачем не надано доказів на підтвердження того які конкретні заходи було вчинено з метою перевірки та встановлення відсутності чи наявності позивача за місцем знаходження, та які відомості у зв'язку з цим отримані, а надана суду копія довідки про встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків від 19.05.2015р. такої інформація теж не містить.

В той же час сторони не надали доказів того, що договір про визнання електронних документів з позивачем було розірвано. Однак, суд приймає до уваги лист Позивача до Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві, який було останнім отримано 25.05.2015р., з вимогами надати пояснення з приводу розірвання примірного договору про визнання електронних документів, вказати підставу розірвання та укласти новий договір. На вказаний лист Відповідач 1 не відповів, поясненнь до суду з приводу розірвання договору про визнання електронних документів з Позивачем та наявних для цього підстав не надав. За змістом частини 2 статті 71 КАС України по адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доведення правомірності свого рішення, дії або бездіяльності покладає на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 16 Закону України «Про інформацію» визначено, що податкова інформація це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податкового кодексу України.

Як випливає із змісту листа від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації)» та обставин його складання, вказаний лист містить податкову інформацію та висновки щодо ТОВ «Варта-7 Київ». При цьому за змістом ст. 2 Закону України «Про інформацію» принцип достовірності і повноти інформації є основним принципом інформаційних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язок доказування правомірності своїх дій покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Вказана вимога закону розповсюджується в тому числі і на осіб, що створюють та поширюють інформацію, щодо необхідності доказування дотримання ними принципу достовірності і повноти такої інформації. Вказані приписи законодавства співвідносяться також з визнанням критерію добросовісності платника, який передбачає законність дій платника у сфері податкових правовідносин, доки це не спростовано у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Крім того, суд зазначає, що Податковим кодексом України не передбачений такий вид викладення результатів перевірки або висновків перевіряючих, як складання листів. У даному випадку ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві при складанні листа від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації)» та наведенні у ньому висновків діяла у спосіб, який не передбачений Податковим кодексом України.

За змістом ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 61.1.). Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 Податкового кодексу України).

При цьому статтями 75-86 Податкового кодексу України передбачено тільки три види перевірки платника податків, за результатами яких складається акт перевірки, що є носієм доказової бази та відображає стан застосування платником податків податкового законодавства. Під час перевірки контролюючим органом повинні бути дослідженні документи бухгалтерського та податкового обліку, а також доведені до відома платнику податків результати перевірки, викладені в Акті перевірки. Законом не передбачено іншого порядку отримання та оформлення результатів дій податкового органу щодо здійснення контролюючої функції.

Оскільки іншим шляхом, ніж зобов'язання вчинити певні дії, Позивач не може захистити своє порушене право, суд приходить до висновку, що порушене право Позивача може бути відновлене шляхом зобов'язання Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників вилучити листа від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації)» щодо Позивача з комп'ютерних автоматизованих інформаційних систем ДФС України, а також відновлення показників податкової звітності Позивача відповідно до поданої податкової звітності.

Разом з тим, суд зазначає, що позовні вимоги щодо заборони Державній податковій інспекції у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, Міжрегіональному Головному управлінню ДФС - Центральному офісу з обслуговування великих платників та будь-яким іншим територіальним органам Державної фіскальної служби України вчиняти певні дії, а саме: використовувати будь-яким чином (в тому числі під час проведення податкових перевірок) та поширювати (надавати) будь-яким чином і будь-яким особам відомості, що містить лист Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації)» не можуть бути задоволенні судом.

Так, виходячи із завдань адміністративного судочинства, викладених у ст. 2 КАС України, адміністративне судочинство захищає порушене право конкретного позивача та відновлює порушене право способами, визначеними у ч. 4 ст. 105 КАС України. При здійсненні правосуддя суд не може обмежити на майбутнє будь-яку особу або суб'єкт владних повноважень на здійснення тих чи інших дій. Відповідно до вимог діючого податкового законодавства, використання у своїй діяльності органами ДФС податкової інформації є імперативним правом контролюючого органу в межах своєї компетенції та завдань, покладених на нього законом.

Керуючись статтями 2, 71, 128, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо розірвання примірного договору про визнання електронних документів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Варта-7 Київ».

3. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «Варта-7 Київ» з податку на додану вартість за квітень 2015 року.

4. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийняти податкову декларацію ТОВ «Варта-7 Київ» з податку на додану вартість за квітень 2015 року та відкоригувати показники податкової звітності ТОВ «Варта-7 Київ» у інтегрованій картці платника податків з урахуванням показників ПДВ, зазначених у декларації за квітень 2015р.

5. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо здійснення податкового контролю шляхом складання та поширення податкової інформації у вигляді листа від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації.

6. Визнати протиправними Державної податкової інспекції у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, Міжрегіонального Головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо здійснення в порядку податкового контролю коригування податкової інформації про платника податків шляхом внесення в комп'ютерну автоматизовану інформаційну систему «Інтегрована автоматизована інформаційна система Головного управління Міндоходів України «Податковий Блок», в базу даних «Система співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» та в інші бази даних податкової інформації про платника податків у вигляді листа Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації)».

7. Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, Міжрегіональне Головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників вилучити з комп'ютерної автоматизованої інформаційної системи «Інтегрована автоматизована інформаційна система Головного управління Міндоходів України «Податковий Блок», з бази даних «Система співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» та з інших баз даних, які використовуються органами Державної фіскальної служби України податкову інформацію у вигляді листа Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27.05.2015 № 3445/7/26-57-22-02 «Про надання інформації (для відома та врахування в роботі податкової інформації)», як таку, що містить недостовірні відомості.

8. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Князєв В.С.