Справа № 825/3408/15-а
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 листопада 2015 року Чернігів Справа № 825/3408/15-а

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Поліщук Л.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального лікувально-профілактичного закладу "Прилуцька центральна міська лікарня" про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

06.10.2012 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Комунального лікувально-профілактичного закладу "Прилуцька центральна міська лікарня", в якому просить визнати неправомірними дії Комунально лікувально-профілактичного закладу "Прилуцька центральна міська лікарня" щодо неправомірної відмови ОСОБА_1 в безкоштовному забезпеченні протиепілептичним препаратом "Філепсин 400 ретард", як інваліда другої групи безстроково, що не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 №1303 "Про впорядкування безоплатного та пільгового відпуску лікарських засобів за рецептами лікарів у разі амбулаторного лікування окремих груп населення та за певнити категоріями захворювань", зобовязання Комунально лікувально-профілактичного закладу "Прилуцька центральна міська лікарня" провести ОСОБА_1 оплату витрачених на лікування коштів у розмірі 2554,30 грн. та зобовязання Комунально лікувально-профілактичного закладу "Прилуцька центральна міська лікарня" в подальшому безкоштовно забезпечувати ОСОБА_1 протиепілептичним препаратом "Філепсин 400 ретард", як інваліда другої групи безстроково, який призначається ОСОБА_1 лікарями, що проводять її лікування.

Згідно ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.10.2015 позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2015 ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.10.2015 скасовано, а справу направити до суду першої інспекції для продовження розгляду у звязку із не зясування питання юрисдикційної належності даного спору.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з норм діючого законодавства не вбачається, що лікарні, у відношенні осіб, які потребують лікування, є субєктами владних повноважень, носіями владно-управлінських функцій, наділеними правом приймати обовязкові для підконтрольного субєкта рішення.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Виключний перелік категорій спорів з участю суб'єкта владних повноважень, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ визначено у частині 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на наведене, необхідною та єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій (щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору), то такий суб'єкт не знаходиться "при здійсненні управлінських функцій", та не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України необхідних ознак суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з вищезазначеного критерію, а також вимог статей 1, 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку адміністративного судочинства здійснюється розгляд спорів осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у яких такий суб'єкт своїми владними рішеннями чи діями зобов'язує цих осіб вчиняти певні дії, утримуватись від вчинення певних дій, нести відповідальність. При цьому особи згідно з нормами чинного законодавства України зобов'язані виконувати такі владні рішення чи вимоги суб'єкта владних повноважень.

Зазначена позиція викладена у інформаційному листі Верховного Суду України N 3.2.-2005 від 26.12.2005 року.

Як вбачається з позовної заяви, сторонами спірних правовідносин є ОСОБА_1 та Комунально лікувально-профілактичний заклад "Прилуцька центральна міська лікарня".

Пунктом 5 Пояснення до Переліку закладів охорони здоров'я, затвердженого наказом МОЗ України від 28.10.2002 року № 385 та зареєстрованого в МЮ України 12 листопада 2002 року за № 892/7180 визначено, що Лікарня - лікувально-профілактичний заклад, призначений для надання стаціонарної медичної допомоги хворим. Лікарня, що надає стаціонарну медичну допомогу хворим з лікарських спеціальностей одного профілю називається однопрофільною, а з декількох лікарських спеціальностей - багатопрофільною. Однопрофільні лікарняні заклади створюються для надання медичної допомоги населенню певної території (міста, району), спеціалізовані - для надання спеціалізованої медичної допомоги населенню регіону (республіки, області, міста в містах Києві, Севастополі). У своєму складі лікарня може мати поліклініку чи амбулаторію. Лікарня, на яку покладено функції органу управління охороною здоров'я району, називається центральною районною лікарнею, міста - центральною міською лікарнею.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Комунально лікувально-профілактичний закладу "Прилуцька центральна міська лікарня" не є суб'єктом, що здійснює управлінські функції в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому зазначений спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що заявлений позов не є справою адміністративної юрисдикції, і не повинен вирішуватись в порядку адміністративного судочинства, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити, оскільки вказана справа належить до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами повернути позивачу.

Керуючись статей 109, 165, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального лікувально-профілактичного закладу "Прилуцька центральна міська лікарня" про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі направити позивачу.

Попередити позивача, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строк, передбачений статтями 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Поліщук