Справа № 813/8605/14
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 876/10024/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника банку Фота А.Є.,

представника відповідача Романа Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства ,,Комерційний банк ,,Хрещатик" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов, рішень,-

В С Т А Н О В И В :

17 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив: - визнати протиправними дії ДВС, допущені при передачі виконавчих проваджень ВП №35871030 від 15.01.2013 року, ВП №40801217 від 22.11.2013 року, ВП №41521544 від 16.01.2014 року до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області;

- визнати протиправними та скасувати постанову начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 16.04.2014 року щодо передачі виконавчого провадження ВП №41521544 від 16.01.2014 року на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та постанову начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 25.04.2014 року щодо передачі виконавчих проваджень ВП №35871030 від 15.01.2013 року, ВП №40801217 від 22.11.2013 року на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області;

- визнати протиправними дії ДВС, допущені при об'єднанні виконавчих проваджень ВП №35871030 від 15.01.2013 року, ВП №40801217 від 22.11.2013 року, ВП №41521544 від 16.01.2014 року у зведене;

- визнати протиправною та скасувати постанову ДВС про об'єднання виконавчих проваджень ВП №35871030 від 15.01.2013 року, ВП №40801217 від 22.11.2013 року, ВП №41521544 від 16.01.2014 року у зведене;

- визнати протиправними дії ДВС, допущені при виконанні зведеного виконавчого провадження щодо виконавчих проваджень ВП №35871030 від 15.01.2013 року, ВП №40801217 від 22.11.2013 року, ВП №41521544 від 16.01.2014 року;

- визнати протиправними і скасувати рішення ДВС, прийняті на виконання зведеного виконавчого провадження щодо виконавчих проваджень ВП №35871030 від 15.01.2013 року, ВП №40801217 від 22.11.2013 року, ВП №41521544 від 16.01.2014 року.

Постановою від 27 січня 2015 року Львівський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.

Визнав протиправними дії Державної виконавчої служби щодо передачі виконавчих проваджень ВП №35871030 від 15.01.2013 року, ВП №40801217 від 22.11.2013 року, ВП №41521544 від 16.01.2014 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області; щодо приєднання виконавчих проваджень ВП №35871030 від 15.01.2013 року, ВП №40801217 від 22.11.2013 року, ВП №41521544 від 16.01.2014 року до зведеного виконавчого провадження №43842512; щодо виконання зведеного виконавчого провадження щодо виконавчих проваджень ВП №35871030 від 15.01.2013 року, ВП №40801217 від 22.11.2013 року, ВП №41521544 від 16.01.2014 року.

Визнав протиправними та скасував постанову начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 16.04.2014 року щодо передачі виконавчого провадження ВП №41521544 на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, постанову начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 25.04.2014 щодо передачі виконавчого провадження ВП №35871030 на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, постанову начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 25.04.2014 року щодо передачі виконавчого провадження ВП №40801217 на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Визнав протиправними та скасував постанову від 08.05.2014 року про приєднання виконавчого провадження ВП №35871030 до зведеного виконавчого провадження №43842512, постанову від 08.05.2014 року про приєднання виконавчого провадження ВП №40801217 до зведеного виконавчого провадження №43842512, постанову від 08.05.2014 року про приєднання виконавчого провадження ВП №41521544 до зведеного виконавчого провадження №43842512, винесені головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Тетюком Романом Мироновичем.

Також суд визнав протиправними і скасував рішення Державної виконавчої служби, прийняті на виконання зведеного виконавчого провадження щодо виконавчих проваджень ВП №35871030 від 15.01.2013 року, ВП №40801217 від 22.11.2013 року, ВП №41521544 від 16.01.2014 року.В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Публічне акціонерне товариство ,,Комерційний банк ,,Хрещатик", яке є стягувачем по деяких виконавчих провадженнях та вважає, що суд вирішив питання про його права та інтереси, подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Також акцентує увагу на тому, що нормами Закону України ,,Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень не встановлено конкретного переліку обставин (мотивів), на підставі лише яких може бути здійснена передача виконавчого провадження до іншого органу ДВС. Нормами вказаних нормативних актів лише передбачено, що передача виконавчого провадження до іншого органу ДВС здійснюється за вмотивованою постановою особи, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження. І конкретизується, що у постанові про передачу обов'язково зазначаються обставини, які обумовили передачу виконавчого провадження, особа, якій передаються матеріали виконавчого провадження (керівник виконавчої групи), а також встановлюються строки передачі, які не можуть перевищувати п'яти робочих днів (п.6.5 Інструкції).

Такими обставинами, на думку апелянта, є наявність відкритих виконавчих проваджень щодо одного боржника (ОСОБА_3.) у різних територіальних (районних) органах ДВС м.Львова - Залізничному та Личаківському ВДВС Львівського МУЮ. У зв'язку з цим та для повного і своєчасного виконання виконавчих проваджень і були прийняті оскаржені рішення.

Крім того, суд першої інстанції дійшов хибного висновку стосовно необґрунтованості підстав для передачі виконавчого провадження, не дослідив наявність факту порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача.

З огляду на викладене, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представники апелянта та відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримали вимоги апеляційної скарги та просять задовольнити їх в повному обсязі.

Позивач в засідання не з'явився, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 196 КК України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належать до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що постановою заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 15.01.2013 року відкрито виконавче провадження ВП №35871030 з виконання виконавчого листа №2-707/11, виданого Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з боржника ОСОБА_3 в користь стягувача ПАТ ,,КБ ,,Хрещатик" боргу на загальну суму 97853,46 грн.

Постановою заступника начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 22.11.2013 року відкрито виконавче провадження ВП №40801217 з виконання виконавчого напису №4454, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, за рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири задовольнити вимоги стягувача ПАТ ,,КБ ,,Хрещатик" на загальну суму 562013,22 доларів США.

Постановою головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 16.01.2014 року відкрито виконавче провадження ВП №41521544 з виконання виконавчого листа №2-2316/2010, виданого Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з боржника ОСОБА_3 в користь стягувача ПАТ ,,Фольксбанк" боргу на загальну суму 581448,05 грн.

Постановами начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 16.04.2014 року та від 25.04.2014 року виконавчі провадженням ВП №35871030, ВП №40801217, ВП №41521544 були передані на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області. Підставами для передачі в постановах зазначена необхідність повного і своєчасного виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа.

08.05.2014 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області Тетюк Р.М. виніс постанови про приєднання виконавчих проваджень ВП №35871030, ВП №40801217, ВП №41521544 до зведеного виконавчого провадження №43842512.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанови начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про передачу виконавчих проваджень не мотивовані, а тому є протиправними. А протиправні дії та рішення не можуть породжувати будь-яких правомірних наслідків, а тому протиправна передача виконавчих проваджень і їх приєднання до зведеного провадження свідчить про протиправність усіх дій і рішень, які є безпосереднім наслідком і породжуються такою неправомірною передачею й приєднанням.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 2 ст.20 Закону України ,,Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій.

Відповідно до ч. 7 ст.20 Закону України ,,Про виконавче провадження" виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Частинами 1 та 2 ст. 21 Закону України ,,Про виконавче провадження" передбачені повноваження відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання рішень, за якими боржниками є, зокрема, органи державної влади та їх посадові особи, територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи та інші, а також суми зобов'язання від трьох мільйонів гривень.

Згідно з ч.3 ст.21 Закону України ,,Про виконавче провадження" інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.

Згідно з пп.«а», «в», «г» п.6.3 розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, передача виконавчих проваджень на виконання до відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС та інших органів ДВС може здійснюватися за рішенням Голови ДВС України щодо будь-яких виконавчих проваджень або начальника регіонального органу ДВС чи начальника відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС.

Пунктом 6.4 Інструкції №512/5 передбачено, що передача виконавчого провадження до іншого органу ДВС або у зв'язку з утворенням виконавчої групи при іншому органі ДВС здійснюється за вмотивованою постановою особи, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, яка надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідного органу ДВС.

Згідно з п 6.5 Інструкції №512/5 у постанові обов'язково зазначаються обставини, які обумовили передачу виконавчого провадження, особа, якій передаються матеріали виконавчого провадження (керівник виконавчої групи), а також встановлюються строки передачі, які не можуть перевищувати п'яти робочих днів.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності у відповідача правових підстав для передачі виконавчих проваджень ВП №35871030, ВП №40801217, ВП №41521544 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Поряд з цим, апеляційний суд, на відміну від доводів суду першої інстанції, вважає постанови начальника УДВС про передачу виконавчих проваджень належним чином мотивованими, оскільки в них зазначено, що метою передачі є необхідність повного і своєчасного виконання виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів. Зазначені виконавчі провадження щодо одного боржника перебували в різних підрозділах виконавчої служби, а тому апеляційний суд погоджується з доводами відповідача щодо оптимального виконання виконавчих проваджень одним підрозділом виконавчої служби.

Таким чином, апеляційний суд вважає надуманими висновки суду першої інстанції щодо порушення прав позивача на очікування здійснення примусового виконання рішення суду (а зарівно й іншого виконавчого документа) належним органом, тобто, саме тим органом державної виконавчої служби, якому такі повноваження надані законом, та з суворим дотриманням вимог закону щодо визначення такого компетентного органу виконавчої служби, чого таки дотримано не було, а відповідно, було допущено порушення законних прав й інтересів позивача.

Обставини справи свідчать, що передача виконавчих проваджень до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області проведена у відповідності до вимог законодавства, а тому порушень прав позивача не допущено.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З наведено випливає, що при розгляді адміністративним судом спору захисту підлягає порушене право чи інтерес позивача.

Оскільки оскарженими діями та рішеннями права, свободи та інтереси позивача не порушені, колегія суддів дійшла висновку щодо безпідставності позовних вимог.

Крім того, колегія суддів визнає за необхідне відзначити, що в порядку виконання судових рішень та виконавчих написів нотаріуса державним виконавцем відділу примусового виконання рішень здійснено ряд виконавчих дій, а тому дійсною метою звернення позивача до суду є виключно затягування процесу виконання, а не захист прав боржника.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, відповідної правової оцінки їм не надав, а тому дійшов помилкового висновку щодо задоволення позову.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального, що призвело до неправильного вирішення позову, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. ст.195, 196, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства ,,Комерційний банк ,,Хрещатик" задовольнити, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2015 року справі № 813/8605/14 - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов, рішень відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 23 листопада 2015 року.