Справа № 826/7358/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29 вересня 2015 року 12 год. 45 хв. № 826/7358/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Борискевича Максима Ігоровича, третя особа: ОСОБА_3, про визнання протиправними дій та скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним рішення відповідача, індексний номер 16408753 від 11 жовтня 2014 року про скасування державної реєстрації права власності позивача на будинок АДРЕСА_1 (далі - оскаржуване рішення);

- зобов'язання відповідача скасувати запис про скасування державної реєстрації права власності позивача на вказаний будинок.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

У подальшому, до суду через канцелярію від представника позивача надійшла письмова заява про уточнення позовних вимог, а саме про:

- визнання протиправними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Борискевича Максима Ігоровича (далі - відповідач) щодо прийняття оскаржуваного рішення;

- скасування оскаржуваного рішення.

Вказану заяву судом, відповідно до ч. 1 ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи для врахування при прийнятті у справі судового рішення по суті.

У відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 53 КАС України, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_3 (далі - третя особа).

У ході судового розгляду справи представник позивача позов, з урахуванням його уточнення, підтримав та просив задовольнити його повністю, а представник відповідача заперечував проти позову та разом із представником третьої особи просили відмовити у його задоволенні повністю.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, судом, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2010 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого на АДРЕСА_1 (далі - будинок). На підставі цього договору комунальним підприємством Київської обласної ради "Обухівське бюро технічної інвентаризації" за позивачем зареєстровано право власності на будинок за реєстраційним номером 8170403, номер запису 92 в книзі 5, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №28752902 від 21.01.2011 року, реєстраційний №8170403.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04.09.2013 року у справі №372/3379/13-ц, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.11.2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.01.2014 року, вище вказаний договір визнано недійсним.

На підставі цього рішення суду, поданого ОСОБА_5, відповідач прийняв оскаржуване рішення, згідно з яким, внесено запис про скасування державної реєстрації права власності позивача на будинок.

В контексті викладеного суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року №3502/5 (далі - Порядок):

- рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках (п. 1.3 Порядку);

- внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав здійснюються в день прийняття заяви органом державної реєстрації прав або нотаріусом (п. 1.4 Порядку);

- документи, що подаються для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, повинні відповідати вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами (п. 1.5 Порядку);

- для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком (п. 2.1 Порядку);

- для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у п. 2.3 цього розділу (п. 2.3 Порядку);

- державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав (п. 2.11 Порядку);

- за бажанням заявника після внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав державний реєстратор формує витяг з Державного реєстру прав та оформляє його у двох примірниках (п. 2.12 Порядку).

Згідно з пп. 2.14.2 п. 2.14 Порядку, у разі внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав державний реєстратор приймає рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав виключно за наявності таких підстав:

- органом державної реєстрації прав або нотаріусом, до якого звернувся заявник, не проводилася державна реєстрація прав на відповідний об'єкт нерухомого майна, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна або внесення змін до запису Державного реєстру прав;

- подане рішення суду про скасування рішення державного реєстратора не набрало законної сили або не завірене належним чином відповідно до законодавства;

- запис про скасування державної реєстрації прав уже внесено, запис Державного реєстру прав з відповідним реєстраційним номером уже скасовано.

Відповідно до п. 41 Порядку, ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10 2011 року №1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно з абзацом 2 п. 41 Порядку, ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на який у своїх запереченнях посилається відповідач, у разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Слід звернути увагу, що п. 41 Порядку доповнено новим абзацом згідно з п. 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05.02.2014 року №50, тобто, до цього, у тому числі та станом на час вчинення відповідачем оскаржуваних позивачем дій та рішення не існувало особливостей щодо внесення записів про скасування державної реєстрації прав, проведеної до 01.01.2013 року.

Отже, відповідача не було підстав скасовувати відомості про державну реєстрацію прав позивача, виходячи з вище викладених норм, які діяли на час вчинення відповідачем оскаржуваних позивачем дій та рішення.

Крім того, слід звернути увагу, що рішення суду, на підставі якого відповідачем прийнято оскаржуване рішення, у резолютивній частині не містить припису щодо скасування державної реєстрації права власності позивача на будинок, оскільки це не було предметом розгляду у межах справи про визнання недійсним договору купівлі продажу будинку, укладеного між позивачем та ОСОБА_4

Вказане підтверджується як самим рішенням Обухівського районного суду від 04.09.2013 року у справі №327/3379/13-ц, так і ухвалою Обухівського районного суду від 20.03.2014 року про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Борискевича Максима Ігоровича, третя особа: ОСОБА_3, про визнання протиправними дій та скасування рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Борискевича Максима Ігоровича щодо прийняття 11 жовтня 2014 року рішення №16408753 про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_1.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Борискевича Максима Ігоровича від 11 жовтня 2014 року №16408753 про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на будинок АДРЕСА_1.

4. Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) здійснений нею судовий збір у розмірі 146,16 грн. (сто сорок шість гривень шістнадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Київській області ().

Копії постанови направити (вручити) сторонам та третій особі (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин