Справа № 161/10491/15-а
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/384/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі :

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 10.07.2015р. звернувся в суд з адміністративним позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради № 241 від 07.07.2015 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.186 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 51,00 грн. Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є протиправною та підлягає скасуванню. Відповідачем встановлено, що він самовільно демонтував пульт охорони в приміщенні охорони автостоянки по вул.Боженка, 34 у м.Луцьку. Вважає зазначений висновок відповідача передчасним, зробленим без повного та всебічного з'ясування обставин справи, оскільки з 2004 року по квітень 2015 року автостоянка по вул. Боженка, 34 у м. Луцьку будувалась та використовувалась ним спільно з її власником у господарській діяльності з ремонту автотранспортних засобів та наданні інших послуг, з початку, з його сином ОСОБА_4Г, а після його смерті - з його невісткою ОСОБА_5, яку вона отримала у спадщину. У 2013році ОСОБА_5 розірвала попередні домовленості щодо порядку здійснення господарської діяльності з використанням автостоянки, внаслідок чого між ними виник спір. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 2-4932/11 від 22.05.2012 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 31.07.2012 року, за позовом кредиторів до спадкоємців померлого ОСОБА_6 про стягнення за борговими зобов'язаннями спадкодавця задоволено частково, стягнуто в рівних долях з ОСОБА_5 та її неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8 30 000 тис. доларів США. На виконання зазначеного рішення суду Першим відділом ДВС Луцького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 34039078. В межах зазначеного виконавчого провадження, описане майно боржника, зокрема, об'єкти нерухомого майна, які знаходяться за адресою автостоянки по вул.Боженка, 34а у м.Луцьку, а саме: незавершений будівництвом гараж-бокс на чотири секції /Б-2/, незавершений будівництвом адміністративно-побутовий корпус /А-2/, та незавершений будівництвом гараж-майстерня, що стверджується Свідоцтвами про права власності на спадщину за законом, виданими та посвідченими державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори ОСОБА_9, реєстраційні № № 2-71, 2-72, 2-73, 2-74, 2-75, 2-76, 2-77, 2-78, 2-79. Накладена заборона на його відчуження, майно було передане на зберігання йому (акт опису та арешту від 30.08.2012 року), як представнику стягувача ОСОБА_10 Передача майна на зберігання не передбачала заборону використання зазначеного майна за його цільовим призначенням, а отже він продовжував використовувати майно автостоянки у господарській діяльності. ОСОБА_5 та її діти, відповідно до зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, володіють лише вищевказаними обєктами нерухомого майна, інше нерухоме та рухоме майно їй не належить, в тому числі, і будиночок охорони, в якому вона встановила вищевказаний пульт охорони. Належне ОСОБА_5 нерухоме майно, інше допоміжне нерухоме та рухоме майно є результатом спільної діяльності та спільних коштів членів родини ОСОБА_5. Проте, ОСОБА_5 не визнає зазначених обставин, а тому з приводу майна автостоянки існує спір.

Постановою державного виконавця Першого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції від 23.04. 2015 року, в межах того ж виконавчого провадження, об'єкти нерухомого майна, які знаходяться на території автостоянки були передані на зберігання власниці цього майна ОСОБА_5 Вважаючи, що їй передана під охорону вся автостоянка, ОСОБА_5 самовільно встановила пульт охорони в будинку охорони, який їй не належить. Крім того, за час використання автостоянки, ним було укладена низка господарських договорів відносно майна стоянки, які продовжують діяти і на даний час, що зумовлює покладення на нього певних господарських зобов'язань, припинити які негайно, без завдання значної майнової шкоди для їх сторін, неможливо. Самовільне встановлення ОСОБА_5 пульту охорони, без попередження його та інших господарюючих суб'єктів на території автостоянки є неправомірним, та націлене на примусове погіршення та розірвання відносин між ним та іншими господарюючими суб'єктами. Крім того, з відповіді ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 05.06.2015року, вбачається, що згадана постанова від 23.04.2015року скасована. Таким чином, правовідносини щодо охорони арештованого майна приведені до первісного стану. Жодних повідомлень або приписів щодо законності встановлення пульту охорони в будинку охорони ні власником, ні державним органом не виносилося та йому не повідомлялося. З метою виконання покладених на нього обов'язків по збереженню переданого йому майна, він демонтував пульт охорони. Крім того, постанова про заміну зберігача майна від 23.04.2015року оскаржується ним в судовому порядку. Рішення по справі не винесене. На даний час виконавче провадження, відповідно до постанови від 12.06.2015року передано до провадження до державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції у Волинській області.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради № 241 від 07.07.2015року та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, подавши письмове заперечення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Луцької міської ради утворена відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та рішення міськвиконкому від 03.09.2014 № 526-1 «Про новий склад адміністративної комісії» .

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку адмінкомісія встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Згідно з ст. 252 КУпАП адмінкомісія оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу адміністративної комісії 22.05.2015 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 019436 від 15.05.2015 року, складений дільничними інспектором міліції Луцького MB УМВС України у Волинській області капітаном міліції ОСОБА_11 відносно позивача ОСОБА_3 про скоєння ним адмінправопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП.

Судом встановлено, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення №019436 від 15.05.2015 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача, під час розгляду адміністративною комісією адміністративної справи, було зясовано, що: 10.05.2015 року о 08 год. 15 хв. в чергову частину Луцького MB УМВС України у Волинській області надійшло звернення по лінії 102 від гр. ОСОБА_12 про те, що невідома особа за адресою м. Луцьк, вул. Боженка,34а пошкодила пульт виклику охорони. При виході на вказану адресу до працівників міліції звернулась ОСОБА_5, та повідомила, що вона є власником автостоянки за адресою: м. Луцьк, вул. Боженка,34а, де позивач ОСОБА_3 10.05.2015р. пошкодив пульт тривожної кнопки виклику охорони ДП Арсенал СТ -4 та ТзОВ Арсенал СТ, чим вчивив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 186 КУпАП.

Відповідно до ст. 186 КУпАП самоуправство це самовільне, всупереч встановленому законом порядку, здійснення свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям.

Як встановлено судом встановлено, адміністративною комісією при розгляді матеріалів вищевказаної адміністративної справи, досліджені докази, а саме: висновок дільничного інспектора міліції за зверненням по лінії 102 гр. ОСОБА_12, рапорт, заяву гр. ОСОБА_5, протокол огляду місця події від 10.05.2015 р., акт державного виконавця Куліш В.А. Першого відділу ДВС ЛМУЮ, договір №57/5-П на централізовану охорону обєкту, протокол узгодження ціни, Інструкцію про порядок користування тривожною сигналізацією, копії свідоцтва про право на спадщину за законом, копію постанови про заміну сторони зберігача від 23.04.2015п. Першого відділу ДВС ЛМУЮ.

Судом встановлено, що згідно постанови державного виконавця Першого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції від 23.04.2015р. про заміну сторони зберігача призначено зберігачем описаного та арештованого майна, а саме: автомобільної стоянки яка знаходиться в м. Луцьку, по вул. Боженка, 34а гр. ОСОБА_5.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративною комісією встановлено, що в діях позивача ОСОБА_3, є склад правопорушення, передбачений статтею 186 КУпАП України, вина у вчиненні правопорушення позивачем ОСОБА_3 доведена.

Посилання позивача на незаконність оскаржуваної постанови не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 71ч.2, 171-2, 159-163 КАС України, ст.ст.186, 251, 256, 280, 293 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова суду буде виготовлена в повному обсязі 26.10.2015року та може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта