Справа № 330/1653/15-а
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В
Головуючий у 1 інстанції - Федорець С.В.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2015 рокусправа № 330/1653/15-а (2-а/330/33/2015)
приміщення суду за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект імені Газети «Правда», 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2015 р. у справі №330/1653/15-а (2-а/330/33/2015) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі про визнання дій посадових осіб протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2 звернулась до Якимівського районного суду Запорізької області із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі, в якому просила:

- визнати дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі щодо відмови в перерахунку призначеної пенсії державного службовця протиправними;

- зобов'язати здійснити перерахунок пенсії з урахуванням у складі заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період починаючи з дати призначення пенсії 14.04.2010 року.

Постановою Якимівського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2015 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії посадових осіб Управління Пенсійного Фонду України в Якимівському районі Запорізької області щодо відмови позивачу в перерахунку призначеної пенсії державного службовця.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Якимівському районі Запорізької області здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням у складі заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та винагороду державного службовця, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та єдиний податок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період, починаючи з 14.03.2015 року.

В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, просила змінити постанову суду першої інстанції, зазначаючи щодо зобов'язань відповідача провести перерахунок пенсії позивачу із розрахунку 90% заробітної плати, в іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції достеменно знаючи про вимоги позивача щодо перерахування їй пенсії із розрахунку 90% від заробітної плати, не скористався правами, які надані йому з метою захисту таких прав та не вийшов за межі позовних вимог.

Не зазначення в судовому рішення вимог щодо перерахування пенсії в розмірі 90% від заробітної плати потягло за собою невірне виконання судового рішення.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 13 квітня 2010 року звільнилася з державної служби, а саме з посади головного спеціаліста відділу з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області та після звільнення їй була призначена пенсія за віком, розрахована за нормами Закону України «Про державну службу».

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до пенсійного посвідчення (а.с. 8), трудової книжки (а.с. 10), довідки про складові заробітної плати (а.с. 21), ОСОБА_2 на день звільнення має 12 ранг державного службовця, стаж державної служби 27 років 6 місяців, страховий стаж 35 років 4 місяці.

Згідно заяви про проведення перерахунку (а.с.22) 04.09.2015 року позивач звернулася із письмовою заявою до Управління Пенсійного Фонду України в Якимівському районі Запорізькій області із проханням виправити помилку щодо порядку обчислення пенсії та здійснити її перерахунок, з урахуванням у складі заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальну допомогу на оздоровлення до щорічної відпустки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та винагороду державного службовця, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та єдиний податок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період, починаючи з дати призначення пенсії.

Згідно листа УПФ України в Якимівському районі (а.с. 23) позивачу відмовлено у задоволенні заяви про перерахунок пенсії.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що всі отримані позивачем та враховані судом види матеріального забезпечення входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка є обов'язковою для управління в силу положень частини першої статті 244-2 КАС України.

Як вбачається з довідки Управління песійного фонду України в Якимівському районі Запорізької області № 2987/06 від 28.05.2015 р. про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», на всі виплати, включені в довідці нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду про обґрунтованість позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та отримувались позивачем.

Щодо доводів апелянта про необхідність зазначення в резолютивній частині вимог про перерахування пенсії в розмірі 90% від заробітної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно з ч.3 ст.11 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в адміністративному позові просила здійснити перерахунок пенсії з урахуванням у складі заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період починаючи з дати призначення пенсії 14.04.2010 року, проте вимога щодо перерахунку пенсії саме в розмірі 90% від заробітної плати не заявлялась.

Отже, позивач скористалась своїм правом за судовим захистом та розпорядилась своїми вимогами на свій розсуд. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що в позові виклала свої позовні вимоги в повному обсязі.

Оскільки адміністративна справа була розглянута судом першої інстанції за позовною заявою, позовні вимоги викладені позивачем та розглянуті судом першої інстанцій в повному обсязі, вимога щодо перерахунку пенсії у розмірі 90% від заробітної в прохальній частині адміністративного позову відсутня, заяву про зміну позовних вимог позивач до суду не надавала, колегія суддів не вбачає підстав для зміни рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було помилково застосовані норми матеріального чи процесуального права. Також з матеріалів справи не вбачається, що судом першої інстанції було вирішено не всі позовні вимоги або питання.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для зміни рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Якимівського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2015 р. у справі №330/1653/15-а (2-а/330/33/2015) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Якимівському районі про визнання дій посадових осіб протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

Н.А. Олефіренко

Згідно з оригіналом.

Помічник судді І.О.Стоілова