Справа № 461/15666/13-а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 876/6885/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря - Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 04 квітня 2014 року у справі за позовом Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2013 року Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (далі - УСЗ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому, просило стягнути з відповідача надміру виплачені кошти за призначеною державною соціальною допомогою як малозабезпеченій сім'ї в сумі 8747,32грн.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що за відповідач при призначенні допомоги навмисно було подано недостовірні відомості, що вплинули на встановлення права на державну соціальну допомогу та її розмір. Добровільно повернути кошти відповідач відмовився, а відтак такі слід стягнути за рішенням суду.

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 04 квітня 2014 року в справі №461/15666/13-а заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила ОСОБА_1, яка покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. У поданій апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції жодним чином не врахував, що автомобіль у неї було вилучено, а на гуртожиток звернено стягнення та накладено арешт.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач подала недостовірні відомості, а відтак не мала права на призначену їй допомогу, у зв'язку із чим така підлягає поверненню як надміру виплачена.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими з таких міркувань.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 04.03.2013 (а.с.3-4) та поданих нею документів, такій згідно рішення від 15.03.2013 №692 (а.с.5) було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї з 01.03.2013 по 31.08.2013.

В червні 2013 року УСЗ було отримано лист ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Львова та Пустомитівського району при ГУМВСУ у Львівській області від 30.05.2013 №3451зп (а.с.7-8, далі - Лист) та рішення щодо отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за результатом розгляду запиту Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції від 28.05.2013 №2659509 (а.с.9-12, далі - Рішення), згідно яких позивач являється власником двох транспортних засобів та гуртожитку що знаходить за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 937,3кв.м. (з них житлова 239,7кв.м.) (далі - Гуртожиток).

У зв'язку із наведеним, УСЗ 01.07.2013 було прийнято рішення про припинення виплати допомоги №1496 (а.с.16).

Листом від 16.09.2013 №2605/07-4390 відповідачу повідомлено, про необхідність повернути надмірно виплачені кошти в розмірі 8747,62грн в термін до 16.10.2013 (а.с.17).

Однак, оскільки відповідач добровільно зазначені кошти до бюджету не повернула, УСЗ звернулось до суду із цим адміністративним позовом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» (далі - Закон №1768-III) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї; малозабезпечена сім'я - сім'я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Статтею 4 цього ж Закону визначено, що для надання соціальної допомоги подається заява уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

Місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім'ї.

Порядок призначення та виплати соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Згідно з пунктами 2, 3 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям», затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 №250 (далі - Порядок) соціальна допомога призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім'ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім'ї.

Призначення і виплата соціальної допомоги здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - органи праці та соціального захисту населення) за місцем реєстрації уповноваженого представника малозабезпеченої сім'ї.

За п.6 цього Порядку для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім'ї подає органу праці та соціального захисту населення, зокрема, декларацію про доходи та майно (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім'ї).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №1768-III державна соціальна допомога не призначається, зменшується її розмір або припиняється виплата у випадках, коли зокрема у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21кв.м на одного члена сім'ї та додатково 10,5кв.м на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Згідно з ч.2 цієї норми Закону за наявності обставин, передбачених у ч.1 цієї статті, соціальна допомога може бути призначена місцевою державною адміністрацією на підставі рішень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах (у разі їх створення) рад у разі, якщо:

у складі сім'ї є інвалід;

у малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років);

неможливість отримання будь-яких джерел для існування пов'язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім'ї. Рішення про призначення державної соціальної допомоги у таких випадках приймається на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка звернулася за призначенням такої допомоги.

Відповідно до ч.4 ст.7 Закону №1768-III, якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

Відповідно до п.11 Порядку для призначення соціальної допомоги сім'ям, в яких є діти, що навчаються у вечірній школі з денною формою навчання, у вищому навчальному закладі або є слухачами курсів на контрактній основі, обстеження матеріально-побутових умов сім'ї обов'язкове.

Згідно з абзацом 2 п.25 Порядку виплата раніше призначеної соціальної допомоги припиняється, зокрема якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинули на встановлення права на соціальну допомогу і визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

З аналізу наведених норм права вбачається, що припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених абзацом 4 ч.1 ст.7 Закону №1768-III, можливе за наявності таких обов'язкових умов:

у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму);

у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім'ю;

відсутність обставин, передбачених ч.2 ст.7 цього Закону;

необхідність дотримання процедури прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами 1 та 2 ст.7 Закону №1768-III;

відсутність ознак (обставин) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

За таких обставин, слід дійти висновку, що в розумінні абзацу 4 ч.1 ст.7 Закону № 1768-III припинення виплати соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї та/або повернення (стягнення) її, у випадку, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму) та друга квартира (будинок), можливі тоді, коли загальна площа житла перевищує 21 квадратний метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 квадратного метра на сім'ю, а також коли відсутні відомості про те, що в малозабезпеченій багатодітній сім'ї виховуються троє або більше дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівнів акредитації, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), або обставини навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу, тобто коли відсутні обставини, передбачені частиною другою та/або частиною четвертою цієї статті.

Повернення (стягнення) наданої соціальної допомоги за таких умов може застосовуватися, коли місцева державна адміністрація на підставі рішень районних, районних у містах державних адміністрацій та виконавчих комітетів міських і районних у містах рад за результатами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї та зібраної інформації про сім'ю, її власність, доходи, майно прийме рішення про відмову в наданні соціальної допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні за призначенням соціальної допомоги ОСОБА_1 зазначала, що в сім'ї виховується троє дітей віком до 18 років. Більше того, судом апеляційної інстанції встановлено в судовому засіданні, що станом на сьогодні у такої на вихованні уже четверо малолітніх дітей.

У деклараціях про доходи ОСОБА_1 також повідомила, що у власності чи володінні її сім'ї немає більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Що ж до інформації, яка міститься в Листі, то апеляційний суд критично оцінює таку, оскільки такою підтверджується лише факт реєстрації автомобіля Volkswagen Golf р.н.НОМЕР_3 та ЗАЗ-Daewoo Sens р.н.НОМЕР_2 (а.с.8) за позивачем, що надає їй право експлуатації даних транспортних засобів, а не факт перебування таких автомобілів у власності чи володінні. Жодним законодавчим актом України не пов'язується момент переходу права власності на автотранспортний засіб з державною реєстрацією цього засобу.

Наявність у власності автомобіля Volkswagen Golf р.н.НОМЕР_3 спростовується також, актом вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, та передачі їх стягувачу від 07.06.2011 №20441618 (а.с.52), який прийнято при виконанні рішення Сихівського районного суду м.Львова від 24 листопада 2009 року у справі №2-1741/09.

Більше того, як було встановлено судом апеляційної інстанції із витребуваних у державного виконавця доказів, на виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 24 вересня 2010 року у справі №2-265/10, державним виконавцем було накладено арешт на все майно ОСОБА_1, зокрема на Гуртожиток, який в свою чергу в подальшому було реалізовано на прилюдних торгах.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що наявність умислу на подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей щодо наявності у власності чи володінні сім'ї відповідача більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму) та Гуртожитку та факт усвідомлення відповідачем протиправного характеру діяння та передбачення його шкідливих наслідків, як обов'язкову умову для припинення отриманої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, позивачем не доведено.

Крім цього, суду апеляційної інстанції не наведено жодної обов'язкової умови припинення виплати та повернення виплаченої соціальної допомоги з підстав, передбачених абзацом 4 ч.1 ст.7 Закону №1768-III, оскільки:

наявність у власності автомобіля Volkswagen Golf р.н.НОМЕР_3 та Гуртожитку чи іншої квартири (будинку) спростовано;

наявні обставини, передбачені ч.2 ст.7 цього Закону, оскільки у відповідача є на вихованні чотири дитини віком до 18 років;

процедура прийняття рішення місцевою державною адміністрацією про призначення соціальної допомоги у разі, коли є обставини та умови, передбачені частинами 1 та 2 ст.7 Закону №1768-III не дотримана;

ознаки (обставини) навмисного подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, судом не встановлені.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішеннями Верховного Суду України, зокрема, з постановами від 07 липня 2015 року у справі №21-238а15 та 09 червня 2015 року у справі №21-201а15.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про безпідставність позовних вимог УСЗ щодо стягнення з ОСОБА_1 надміру виплачених коштів за призначеною державною соціальною допомогою як малозабезпеченій сім'ї в сумі 8747,32грн.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційну скаргу належить задовольнити, а оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 04 квітня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 23 листопада 2015 року.