Справа № 2а-3887/11/1070
Суддя: Степашко О.І.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/9991/29605/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Степашка О.І.

Суддів Островича С.Е.

Федорова М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2012

у справі №2а-3887/11/1070

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Макарівському районі Київської області

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Макарівському районі Київської області (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Макарівському районі Київської області) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.06.2011 №, яким визначено суму податкового зобов'язання з земельного податку за 2011 рік в розмірі 10495,42 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2011 позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2012 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, право власності на земельні ділянки, що розташовані на території Наливайківської сільської ради належить позивачу на підставі державних актів, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_1, який видано на підставі Розпорядження Макарівської райодерадміністрації від 29.02.2008 №1066 є власником земельної ділянки площею 8,1400 га та державним актом на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2, виданого на підставі Розпорядження Макарівської райодерадміністрації від 29.02.2008 №1066 є власником земельної ділянки площею 9,1404 га. Вказані акти зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користувача землею, договорів оренди за №57 та за №56 відповідно. Згідно вказаних актів, цільове призначення земельних ділянок - «для будівництва та обслуговування жилого будинку».

15.06.2011 ДПІ у Макарівському районі Київської області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким визначено ставку земельного податку відповідно до п. 277.1 ст. 277 Податкового кодексу України в розмірі 5%, тобто 10495,42 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, прийшов до висновку, що оскільки земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту, та те, що вони складаються повністю із сільськогосподарських угідь - ріллі, що виключає можливість їх використання для будівництва, то відповідач неправомірно встановив ставку земельного податку у розмірі 5%, а слід було встановити ставку для земель сільськогосподарського угіль у розмірі 0,1%. Так як, земельні ділянки, що використовуються для будівництва та обслуговування житлового будинку потребують включення їх до меж населеного пункту, та зміну складу угідь, оскільки будівництво на ріллі є неможливе, з чого випливає, що зазначені земельні ділянки не можуть використовуватись інакше, як за сільськогосподарським призначенням.

Суд апеляційної інстанції відмову у позові обґрунтував тим, що для застосування ставки земельного податку, яка визначена ст. 272 Податкового кодексу України для земель сільськогосподарського призначення необхідні дві умови, а саме: по-перше використання землі за цільовим призначенням, по-друге податок повинен вираховуватись від нормативної грошової оцінки землі. Жодна із умов, визначених у вказаній нормі права позивачем не дотримана, так як цільове призначення земельних ділянок.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, оскільки, земельні ділянки з цільовим призначенням, яке було змінено із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за межами населених пунктів належать до несільськогосподарських угідь, такі ділянки є ділянками іншого призначення, до яких застосовується визначена у ст. 277 Податкового кодексу України. Такий висновок суду вмотивовано тим, що для визначення ставки податку має значення саме категорія земель, яка визначається в залежності від цільового призначення, а не складу земель, у зв'язку з чим застосування до земельних ділянок, належних позивачу ставки податку відповідно до ст. 272 Податкового кодексу України є безпідставним.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про те, що судом апеляційної інстанції належним чином з'ясовані обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2012 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України у випадках, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуючий(підпис)О.І. Степашко
Судді(підпис)С.Е. Острович
(підпис)М.О. Федоров