Справа № 813/223/13-а
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року Справа № 813/223/13-а

13 год. 52 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Приймак С.І.,

від позивача ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова марка «Барвінок» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ОСОБА_3 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Львові Державної податкової служби.

Суть справи.

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (далі позивач, ТОВ «Барвінок») до ОСОБА_3 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків в м. Львові Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24.12.2012 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/538/14 від 18.05.2015 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова марка «Барвінок» задоволено частково; постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.03.2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2013 року у справі № 813/23/13-а скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2015 року вказану справу прийнято до провадження суддею Кравцівим О.Р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки відповідача викладені у акті перевірки не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються первинною документацією долученою до матеріалів справи, а прийняте на підставі вказаного акту податкове повідомлення-рішення є протиправним та слід скасувати. Зазначено, що відповідач помилково вважає, що відсутність накладних на товар, що реалізується в магазині «Барвінок» безпосередньо в торговому підрозділі є порушення встановленого законодавством порядку ведення обліку товарних запасів. При цьому, на переконання позивача, відповідач не бере до уваги пояснення заступника керівника магазину щодо того, що ці документи знаходяться в офісі Товариства, за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 359. Крім того, акцентовано увагу на тому факті, що перевірка проводилася у період з 08.12.2012 року по 10.12.2012 року (субота, неділя, понеділок), а для позивача визначити, від якого постачальника прийшов той чи інший товар, виокремити в архіві необхідні документи серед документів з 47 торгових підрозділів, зробити копії , засвідчити такі належним чином та передати такі контролюючому органу за неповний 1 робочий день є досить складним завданням, вчинити такі дії без конкретного переліку накладних неможливо. Позиція товариства щодо моливості зберігання накладних не за місцем реалізації товару підтверджується сформованою судовою практикою Вищого адміністративного суду України. З врахуванням викладеного, на переконання позивача, ТОВ «Барвінок не допущено порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» та протиправність податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 24.12.2012 року.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, письмових поясненнях від 07.09.2015 року /Т.ІІ, а.с.8/, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні 08.09.2015 року, суд, за клопотання представника відповідача, допустив заміну відповідача ОСОБА_3 державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Державної податкової служби в порядку ст. 55 КАС України на її процесуального правонаступника ОСОБА_3 державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Міндоходів /Т.ІІ, а.с.5, 6-7/

Представник відповідача проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях та пояснення по справі від 08.09.2015 року /Т.І, а.с.25-29, Т.ІІ, а.с.21-23/.

Зазначено, що у позовній заяві викладені обставини, які не відповідають дійсності. Зазначив, що в порушення п. 12 ст. 3 Закону України № 65 на перевірених торгових обєктах ТОВ «ТМ «Барвінок» не дотримано вимог щодо ведення у порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: на момент проведення фактичної перевірки на конкретному обєкті первинні документи (прихідні накладні)) на товар, що знаходиться в реалізації (чи належним чином засвідчені копії такого відсутні. Зазначено, що до акту перевірки, ні до перевіряючих жодних зауважень не висловлено. Таким чином, вважає дії контролюючого органу здійснені в межах наданої законодавством компетенції, податкове повідомлення-рішення правомірним, просить залишити таке в силі, а у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін, зясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та обєктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

ТОВ «ТМ «Барівнок» зареєстроване виконавчим комітетом Львівської міської ради 19.12.207 року з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 35621418 /Т.І, а.с.11/

СДПІ проведено перевірку дотримання субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, про що складено акт /Т.І, а.с.9/

Так, вказаним актом зафіксовано порушення, зокрема п. 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року.

Податковим органом 24.12.2012 року винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» № НОМЕР_1, відповідно до якого до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 75522,58 грн. /а.с.8/.

Вважаючи вказане рішення податкового органу протиправним, безпідставним та таким, що слід скасувати, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Порядок ведення бухгалтерського обліку товарних запасів врегульовано спеціальними нормативними актами, а саме: Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV та Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246.

Частина 4 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачає, що для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року (далі Закон № 265/95-ВР) (чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку (п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.

Відповідно до ст. 6 Закону України № 265/95-ВР облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

До суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ст.20 Закону№ 265/95-ВР).

Таким національним положенням (стандартом) є затверджене наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року № 246 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», яким визначено методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її фінансовій звітності.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Представником позивача подано довідку щодо процесу моніторингу руху товарів в ТОВ «ТМ «Барвінок» за підписом головного бухгалтера ОСОБА_4, скріплену печаткою /Т.І, а.с.120/, відповідно до якої облік товарних запасів здійснюється на бухгалтерському рахунку обліку 28 «Товари» відокремлено за кожним підрозділом (місцем складування чи реалізації товарів) за допомогою автоматизованої облікової системи на підставі первинних документів.

Оприбуткування товарів здійснюється фахівцем комп'ютерного обліку підрозділу, який заносить дані про номенклатуру, кількість та вартість товарів із підтверджених підписом комірника прихідних накладних на товар.

Фахівець комп'ютерного обліку формує товарний звіт про рух товару на підрозділі та додає до нього прихідні та розхідні накладні. Товарний звіт із прикріпленими прихідними та розхідними накладними передається до бухгалтерії, де бухгалтер проводить аналіз відповідності зазначених даних в накладних даним в облікових регістрах. Прихідні накладні слугують підтвердженням в щомісячних актах звірок товарно-грошових зобов'язань з постачальниками, які проводяться централізовано в бухгалтерії.

Крім того, позивачем зазначено, що моніторинг руху товарів здійснюється за допомогою звіту Картка руху товару, в якій виводиться інформація про дату, кількість, ціну та вартість поставки чи продажу товару, спосіб розрахунку та залишок товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 6.1., 6.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України № 88 від 24.05.1995 року, первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси підлягають обов'язковій передачі до архіву. Первинні документи та облікові регістри, що пройшли обробку, бухгалтерські звіти і баланси до передачі їх до архіву підприємства, установи повинні зберігатися в бухгалтерії у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером.

Представник позивача пояснив, що згідно з наказом керівника ТОВ «ТМ «Барвінок» №1/А/П від 02.01.2008 року після того, як документи пройшли машинну обробку, вони передаються на зберігання в архів, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 359, що і є місцем зберігання первинних документів. Вказане представником відповідача не оспорено.

Проаналізувавши п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР слід дійти висновку, що альтернативні форми ведення обліку товарних запасів, а саме: облік товарних запасів на складах; облік товарних запасів за місцем їх реалізації; облік товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації не містить імперативного припису щодо обов'язкового обліку товарних запасів виключно за місцем їх реалізації.

До матеріалів справи долучено копії видаткових та товарно-транспортних накладних на товарні запаси, які знаходились в магазині позивача на момент проведення перевірки, що підтверджують придбання та отримання позивачем перелічених в додатку № 3 до акту перевірки від 21.08.2009 року товарно-матеріальних цінностей. Крім того, чинним законодавством не передбачено обов'язкової наявності документів бухгалтерського обліку безпосередньо за місцем реалізації товару, а на складах позивача відповідачем перевірки не проводилось.

Представник позивача пояснив та судом з матеріалів справи встановлено, що перелічені в додатку № 3 до акта перевірки від 21.08.2009 року товари позивач обліковував в торговій точці за адресою: м. Львів, вул. Довженка, 5 наступним чином: після одержання товару на підставі видаткових/товарно-транспортних накладних постачальника/перевізника, який постачався безпосередньо на торговий підрозділ за зазначеною вище адресою, ці первинні документи підлягали машинній обробці шляхом внесення облікових даних до компютерної програми бухгалтерського обліку, після чого ці ж первинні документи передавалися в архів позивача (м. Львів, вул. Городоцька, 359) для відповідального зберігання.

Такий висновок суду підтверджується долученими до матеріалів справи:

- копіями прихідних накладних з відміткою про отримання позивачем товару, в яких зазначено як адресу доставки адресу торгового підрозділу ТОВ Торгова мережа Барвінок (м. Львів, вул. Довженка, 5). У кожній накладній виділено товар, щодо якого ДПІ зробила висновок про відсутність підтверджуючих первинних документів;

- копіями товарно-транспортних накладних, згідно з якими товар поставлявся покупцю на торговий підрозділ за адресою: м. Львів, вул. Довженка, 5 /Т.І, а.с.12-51/;

- копією довідки про залишок товарних запасів на магазині Б-13, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Довженка, 5 станом на 08.12.2012 року, яка містить відомості про товари, зокрема їх кількість, які були на торговому підрозділі на час проведення перевірки /Т.ІІ, а.с.16-20/.

Долучені до матеріалів справи докази підтверджують факт належного обліку позивачем перелічених в додатку № 3 до акта перевірки від 08.12.2013 року товарів /Т.І, а.с.70/.

Крім того, така інформація формується шляхом внесення відомостей про рух товару до автоматизованої інформаційної системи «SoftMarket», яка впроваджена на торгових підрозділах позивача і дає змогу отримувати інформацію, зокрема про залишок товарних запасів на кожному торговому підрозділі станом на конкретну.

З метою підтвердження факту функціонування автоматизованої системи обробки інформації до матеріалів справи долучено копію договору з ТОВ «Прості програмні системи» про супровід баз даних автоматизованої інформаційної системи «SoftMarket», яка впроваджена на торгових підрозділах позивача /Т.ІІ, а.с.10-13, 14, 15/.

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст.8 зазначеного Закону питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій у відповідності до положень ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Фінансова санкція, встановлена ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» може бути застосована до юридичної особи лише у тому випадку, коли ця особа не веде обліку товарів або веде його з порушенням порядку визначеного Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 «Запаси».

Сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.01.2015 року по справі № 21-275а14.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи те, що перевірка ТОВ «ТМ «Барвінок» була проведена не за місцем зберігання первинних документів, а відповідачем не доведено порушення встановлено порядку обліку товарно-матеріальних цінностей, суд дійшов вірного висновку про протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій щодо позивача.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2. ст. 72 КАС України обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд вважає, що відповідач не довів суду обґрунтованості правомірності винесеного ним податкового повідомлення-рішення. Таким чином, сукупність вищенаведених встановлених обставин підтверджено документально, що дає суду підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, і такими, що підлягають задоволенню, а саме визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення СДПІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративногосудочинстваУкраїни, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_3 державної податкової інспекції по роботі з великими платниками у м. Львові Державної податкової служби № НОМЕР_1 від 24.12.2012 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (м. Львів, вул. Городоцька, 359; ) судовий збір у сумі 755 (сімсот пятдесят пять) грн. 25 коп.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 23.11.2015 року

Суддя Кравців О.Р.