Справа № 810/5326/15
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року 810/5326/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві справу за адміністративним позовом Асоціації Фермерських господарств «Таврія» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

АФГ «Таврія» звернулося до суду з позовом до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області, в якому просить визнати дії відповідача щодо одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів від 17.08.2015 № 170820151 протиправними та зобовязати його визнати «Реєстр виданих та отриманих податкових накладних за серпень-вересень 2015 року» поданим належним чином АФГ «Таврія» в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем неправомірно розірвано в односторонньому порядку договір про визнання електронних документів від 17.08.2015 та, як наслідок, протиправно не прийнято податкові накладні за серпень-вересень 2015 року в електронному вигляді.

Представники сторін звернулися до суду з письмовими клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Між АФГ «Таврія» та ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області 17.08.2015 укладено договір про визнання електронних документів № 170820151 (далі- Договір).

Договір укладено в електронному вигляді відповідно до наказу ДПА України від 10.04.2008 № 233 «Про подання електронної податкової звітності».

Предметом договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного звязку або на електронних носіях, як оригіналу.

Розділом 6 Договору передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами.

Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів.

Якщо Платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Позивачем 18.09.2015 та 19.09.2015 від відповідача отримано квитанції, які свідчать про розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 17.08.2015 № 170820151.

Як слідує з письмових заперечень відповідача, підставою для розірвання Договору в односторонньому порядку слугувало те, що позивач відсутній за місцем реєстрації (п.4 Розділу 6 Договору).

Так, 03.09.2015 управлінням податкового контролю юридичних осіб направлено до ОУ ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області запит № 1972 на встановлення місцезнаходження позивача.

За результатами перевірки ОУ ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області складено довідку від 03.09.2015 № 588/7/10-13-07-01-14 про відсутність АФГ «Таврія» за місцем реєстрації.

На підставі довідки від 03.09.2015 відповідачем направлено повідомлення від 03.09.2015 № 1386 про відсутність юридичної особи АФГ «Таврія» до державного реєстратора Києво-Святошинського РУЮ Київської області для проведення відповідної роботи.

Відповіді від державного реєстратора Києво-Святошинського РУЮ Київської області на час розгляду справи не надійшло.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2015, укладеного між ПрАТ «СП «Дмитрівка» та АФГ «Таврія», останній орендує нежитлове приміщення під офіс за адресою: с. Дмитрівка, вул. Леніна, 10. Строк дії даного договору з 01.01.2015 по 01.01.2016.

Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.08.2015 та від 10.11.2015 місцезнаходження юридичної особи позивача є : Київська область, Києво-Святошинський район, с. Дмитрівка, вул. Леніна, 10.

Так, відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців» єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно ч 1 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 12.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року, якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП (додаток 24) для вжиття заходів, передбачених частиною 12 статті 19 Закону.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 4 Розділу 6 Договору податковим органом в односторонньому порядку може бути розірвано спірний договір лише у разі зміни платником місця реєстрації, а не відсутності за місцезнаходженням.

До того ж на вимогу суду відповідачем не надано жодного доказу щодо мети та підстав з яких відбулася перевірка встановлення місцезнаходження позивача через 22 дні після її належного підтвердження.

Виходячи з викладеного, дії відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку Договору є протиправними.

Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача визнати «Реєстр виданих та отриманих податкових накладних за серпень-вересень 2015 року» поданим належним чином АФГ «Таврія» в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до п .49.4. ст. 49 Податкового кодексу України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до органу державної податкової служби в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно п. 49.8. ст. 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пуктом 49.13. ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови органом державної податкової служби (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Позивачем в установленому законом порядку подано до податкового органу Реєстр виданих та отриманих податкових накладних за серпень-вересень 2015 року в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису, однак ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області даний реєстр не прийнятий, що підтверджується квитанцією від 18.09.2015 № 1 із зазначенням «Для платника податків заборонено прийом звітності по електронній пошті, код ДПІ: 1013. Можливо відсутній договір МДСУ».

У даному випадку, електронні документи (податкова звітність) не прийняті на стадії надходження до Центрального порталу приймання податкової звітності лише з однієї причини - заборона прийому звітності у зв'язку з розірванням договору про визнання електронних документів.

Вказані обставини свідчать про те, що позивач був позбавлений можливості своєчасно подати вказаний реєстр в іншій спосіб, оскільки дізнався про не прийняття податкової звітності лише 18.09.2015.

Отже, позивач з метою виконання своїх обов'язків, передбачених податковим законодавством, вчинив всі можливі дії щодо подання податкової звітності, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірності оскаржуваних дій.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 1218,00 грн. (платіжне доручення від 06.11.2015 № НОМЕР_1), які підлягають стягненню з Державного бюджету України на його користь.

Керуючись ст. ст. 69-72, 86, 94, 98, 122, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області щодо одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів від 17.08.2015 № 170820151 протиправними.

Зобовязати ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області визнати «Реєстр виданих та отриманих податкових накладних за серпень-вересень 2015 року» поданий АФГ «Таврія» до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису належним чином.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Асоціації Фермерських господарств «Таврія» судові витрати у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.