Справа № 826/14105/15
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної казначейської служби України до Міністерства юстиції України про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2015 року в задоволенні позову Державної казначейської служби України про скасування постанови від 11.06.2015 ВП № 41614818 про накладення штрафу відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся до Київського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки сторін суду невідомі, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши за матеріалами справи наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою державного виконавця від 21.01.2014 відкрито виконавче провадження № 41614818 щодо примусового виконання виконавчого листа № 801/8720/13-а виданого 09.12.2013 Окружним адміністративним судом Автономної Республіки Крим про зобов'язання Державну казначейську службу України вчинити дії, направлені на безспірне списання коштів на користь ОСОБА_3 на підставі документів, направлених Головним управлінням Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим листом від 18.07.2013 № 04.0-10.2/172-5499.

11.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця без поважних причин у розмірі 680,00 грн.

Зазначена постанова мотивована тим, що Державна казначейська служба України у даний для самостійного виконання строк рішення Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим про зобов'язання Державну казначейську службу України вчинити дії, направлені на безспірне списання коштів на користь ОСОБА_3 на підставі документів, направлених Головним управлінням Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим листом від 18.07.2013 № 04.0-10.2/172-5499 не виконало.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що позивачем судове рішення з примусового виконання якого відкрито спірне виконавче провадження у добровільному порядку не виконано.

Стаття 89 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 21 січня 2014 року відкрито виконавче провадження та встановлено божнику самостійно виконати вимоги виконавчого документа в 7-денний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; вимогами головного державного виконавця від 06 березня 2014 року, 12.03.2014 року та 19.01.2015 року зобов'язано Державну казначейську службу України з моменту отримання вимог вчинити дії, спрямовані на безспірне списання коштів на користь ОСОБА_3 про що повідомити відділ з наданням письмових доказів.

Відповідно до положень статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при вчиненні дій з примусового виконання згадуваного виконавчого листа відповідач діяв відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження".

Посилання позивача на положення Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 в частині вчинення дій щодо виконання виконавчих документів в порядку черговості їх надходження є необґрунтованими, з огляду на відсутність зазначених положень в Законі України «Про виконавче провадження», який має вищу юридичну силу та нормами якого керується відповідач при винесенні оскаржуваної постанови.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

В свою чергу, доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, а отже, не підлягають задоволенню.

Отже, судова колегія визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні правові норми та встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про застосування статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Гром Л.М.

Судді: Міщук М.С.

Бєлова Л.В.