Справа № П/811/1481/15
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"04" листопада 2015 р. справа № П/811/1481/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чередниченко В.Є.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі №П/811/1481/15

за позовом Гайворонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу, -

встановив:

В травні 2015 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 146 458,85 грн.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року позов задоволено. Суд зазначив, що 25.02.2014 року Гайворонською ОДПІ сформовано та направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 податкову вимогу форми "Ф" №53-25, яку отримано відповідачем особисто 06.03.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.8 ).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні позову. Заявник апеляційної скарги зазначає, що 10 червня 2015 року засобами електронного зв'язку на адресу електронної пошти суду було направлено клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з хворобою та неможливістю взяти участь у судовому засіданні, при цьому до вказаного клопотання додав лише довідку №61 від 10.06.2015 року про те, що перебував на лікарняному, оскільки не міг надати копію листка непрацездатності, тому що вони видаються лише після їх закриття. Ухвалою суду від 11.06.2015 року в задоволенні його клопотання відмовлено, таким чином вважає що це зроблено незаконно, оскільки з 27.05.2015 року по 11.06.2015 року перебував на лікарняному. Вказаний факт підтверджує листком непрацездатності серії АГХ №282154 від 27 травня 2015 року. Також зазначав, що правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2011 року в ході розгляду даної справи не перевірялася, та не встановлено чому податкова вимога форми "Ф" за №53-25 від 25.02.2014 року винесена на суму 147 210,87 грн. в той час як сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні, складала 117 999,08 грн. - основний борг, 29 499,77 грн. - штрафна (фінансова) санкція, разом 147 498,85 грн.

Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 зареєстрував свою підприємницьку діяльність 11.06.2009 року, взятий на податковий облік з 15.06.2009 року (а.с.3).

Керуючись висновками, викладеними у акті про результати перевірки ФОП ОСОБА_1 за №505/1710/НОМЕР_1 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2011 року, яким ФОП ОСОБА_1 визначено до сплати зобов'язання зі сплати податку на додану вартість у розмірі 117999,08 грн. та суму штрафної (фінансової) санкції 29499,77 грн., отримане відповідачем особисто 27.12.2011 року (а.с.7).

Таким чином, враховуючи переплату відповідача у розмірі 1 040,00 грн., податковий борг ФОП ОСОБА_1 складає 146 458,85 грн., що підтверджується наданим розрахунком боргу та витягом з облікових даних відповідача (а.с.4-6).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Як зазначено у пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до приписів п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Пунктом 59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи вбачається, що 25 лютого 2014 року Гайворонською ОДПІ сформовано та направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 податкову вимогу форми "Ф" №53-25, яку отримано особисто відповідачем 06.03.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Тобто, позивачем було дотримано процедуру формування та надіслання податкової вимоги, що свідчить про наявність у боржника непогашеного податкового боргу та відповідно можливість податкового органу звернутися до суду з позовом про стягнення податкової заборгованості.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Оскільки судом встановлено, що визначені законом строки сплати спірних сум грошових зобов'язань сплинули, а відповідачем доказів їх оплати або доказів відсутності в нього такого обов'язку до суду не подано, судом існування таких доказів не виявлено, колегія суддів доходить висновку, що вимога позивача про стягнення коштів за податковим боргом підлягає задоволенню, оскільки підтверджена матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача податкового боргу у сумі 146 458,85 грн. та правомірність вимог податкового органу щодо стягнення названої суми у судовому порядку, визначеною приписами ПК України.

Посилання заявника на порушення норм процесуального права колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, порушення норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду, лише якщо воно призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року у справі №П/811/1481/15 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: А.О. Коршун

Суддя: В.Є. Чередниченко