Справа № 802/3694/15-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2015-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 жовтня 2015 р. Справа № 802/3694/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївної

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: Бонякевич Галини Володимирівни

представника відповідача: Девди Олександра Володимировича

представника відповідача: Луцкевич Елли Іванівни

представника відповідача: Зюбанова Вадима Валентиновича

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Могилів - Подільський консервний завод"

до: Могилів - Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Могилів - Подільський консервний завод" до Могилів - Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень.

У позовній заяві позивач просив визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення Могилів - Подільської ОДПІ № від 02 червня 2015р., відповідно до якого визначено грошове зобов'язання по податку на додану вартість на загальну суму 1539237,5 грн., в тому числі: за основним платежем - 1231390 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 307847,5 грн. та № від 02 червня 2015р., відповідно до якого визначено грошове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки комунальної власності на загальну суму 195766,43 грн., в тому числі: за основним платежем - 130510,95 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - 65255,48 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками проведеної документальної планової виїзної перевірки податкового органу, результат якої оформлений актом від 07.05.15 року №218/2201/00373965, Могилів - Подільською ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення - рішення № та № від 02 червня 2015 року, якими встановлено, що ПАТ "Могилів-Подільський консервний завод" порушив дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 року.

Оскільки в основу вказаних податкових повідомлень - рішень лягли обставини, що не відповідають дійсності, тому позивач звернувся з позовом про їх скасування.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити на підставі та в межах заявлених позовних вимог.

Представники відповідача щодо позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Публічне акціонерне товариство "Могилів - Подільський консервний завод" зареєстроване 23.07.2003 року виконавчим комітетом Могилів - Подільської міської ради, свідоцтво про державну реєстрацію від 23.07.2003 року №0000002, яке знаходиться за адресою м. Могилів-Подільський, вул. Дністровська, 60.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 31.05.2011 року №100337987, виданого Могилів - Подільською ОДПІ, індивідуальний податковий номер 09, зареєстрований платником ПДВ з 31.05.2011 року.

У період з 17.03.2015 року по 28.04.2015 року, Могилів - Подільською ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Могилів-Подільський консервний завод», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року. Результат даної перевірки оформлений актом №218/2201/00373965 від 07.05.15 року.

Зокрема, вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем:

- не нараховані податкові зобов'язання при здійсненні операцій, що звільнені від оподаткування податком на додану вартість (експорт зернових культур - кукурудза), по раніше придбаним товарам, по яким суми ПДВ були включені попередньо до складу податкового кредиту всього на загальну суму 1229925 грн., в тому числі: за листопад 2013 року в сумі 820306 грн., за грудень 2013 року в сумі 409619 грн. та неправомірно включено до складу податкового кредиту в Декларації з ПДВ за липень 2014 року податок на додану вартість в сумі 1464 грн. по операції з придбання товарів у ТОВ «Формула-Петрол» (25014, м. Кіровоград, вул., Валентини Терешкової, буд. 213/а, код за ), в результаті чого занижено суму податку на додану вартість що підлягає сплаті платником податку до бюджету на 1231390 грн.;

- занижено податкові зобов'язання з орендної плати всього в сумі 130510,95 грн. в т.ч. за червень 2013 року в сумі 9174,24 грн., за вересень 2013 року в сумі 9174,24 грн., за жовтень 2013 року в сумі 9174 грн., за листопад 2013 року в сумі 9174,24 грн., за грудень 2013 року в сумі 9174 грн., за січень 2014 року в сумі 9174,24 грн., за лютий 2014 року в сумі 9174,24 грн., за березень 2014 року в сумі 9174,24 грн., за квітень 2014 року в сумі 9174,24 грн., за травень 2014 року в сумі 9174,24 грн., за червень 2014 року в сумі 9174,24 грн., за липень 2014 року в сумі 9174,24 грн., за серпень 2014 року в сумі 2071,59 грн.

З урахуванням вищезазначених порушень, податковим органом, було cформовано податкові повідомлення рішення форми "Р" від 02.10.2015 року за № яким зобов'язано сплатити позивача грошове зобов'язання з податку на додану вартість в загальній сумі 1231390 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 307847,50 грн. та за № з податку з орендної плати в загальній сумі 130510,95 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями в суми 65255,48 грн.

Не погодившись з даними повідомленнями - рішеннями, позивач скористався наданим правом та подав до Головного управління ДФС у Вінницькій області скаргу за №538 від 18.06.15р. на дані податкові повідомлення - рішення, у відповідності до яких просив визнати такими, що не відповідають фактичним обставинам, висновки які були встановленні в ході проведення перевірки. 15.09.15 року ПАТ "Могилів-Подільський консервний завод" отримав рішення про результати розгляду скарги, в якій було відмовлено в задоволенні вимог.

Визначаючись, щодо заявлених позовних вимог суд виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п. п.14.1.178 ст. 14 ПК України, податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Для цілей оподаткування, згідно п.44.1 ст. 44 ПК України, платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами.

В силу ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. В свою чергу, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Отже, усі документи, які підтверджують реальні зміни в господарській діяльності підприємства, мають характер первинних документів.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначений статтею 198 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).

Таким чином, за змістом положень статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає в разі придбання товару / послуг, що підтверджено належним чином оформленими податковими накладними.

Відповідно до п. 189.1. ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно п. 198.1. ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з ч.2 ст.З Закону України від 16.07.1999р. №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" на даних бухгалтерського обліку ґрунтуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник. Тобто, первинні документи по відображенню господарських операцій є основою і для податкового обліку. Згідно із пп.2.7 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами та відомствами України.

Відповідно, до спільного наказу Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29.12.1995р. №488/346 "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля" (із змінами і доповненнями), встановлені типові форми первинного обліку роботи вантажного автомобіля, зокрема типова форма товарно-транспортної накладної (ТТН). Згідно з п.2 даного наказу, застосування вказаних форм первинного обліку усіма суб'єктами господарської діяльності незалежно від форм власності є обов'язковими.

Керуючись "Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. №63 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р. за №128/2568 : товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно - матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Як з'ясовано судом, фактично висновок податкового органу про завищення позивачем дозволеного податкового кредиту та, відповідно, заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, ґрунтується на тому, що, позивач порушив пп. "б" п.198.5 ст.198, п.15 підрозділу 2 "Особливості справляння податку на додану вартість" розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, зокрема ПАТ "Могилів - Подільський консервний завод" не було нараховано податкові зобов'язання при здійсненні операцій, що звільнені від оподаткування податком на додану вартість (експорт зернових культур - кукурудза), по раніше придбаним товарам, по яким суми ПДВ були включені попередньо до складу податкового кредиту всього на загальну суму 1229925 грн., в тому числі: за листопад 2013 року в сумі 820306 грн., за грудень 2013 року в сумі 409619 грн.

Так, судом, встановлено, що в перевіряємому періоді ПАТ "Могилів - Подільський консервний завод" було укладено з нерезидентом - "GLENCORE GRAIN BV" контракти №430240 від 08.10.2013 та №P430252 від 22.10.2013 року на поставку сільськогосподарської продукції - кукурудзи. На виконання умов контрактів товариством експортовано на адресу нерезидента кукурудзу 3-го класу для кормових потреб. Всього в період протягом 2013 року ( в період до 01.01.2014 року) ПАТ "Могилів - Подільський консервний завод" було експортовано до вищевказаних контрактів зернові культури - кукурудзу ( товарна позиція УКТ ЗЕД 1005) на загальну кількість 7981120 кг на суму 11179345,51 грн., в тому числі: в листопаді 2013 року в кількості 5346100 кг на суму 7472483,69 грн., в грудні 2013 року в кількості 2635020 кг на суму 3706861,82 грн.

Проведеною перевіркою за період 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, щодо правильності обчислення податку на додану вартість було встановлено, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1231390 грн., в тому числі: за серпень 2013 року в сумі 3833 грн., за травень 2014 року в сумі 498193 грн., за жовтень 2014 року в сумі 623745 грн., за листопад 2014 року в сумі 56252 грн., та за грудень 2014 року в сумі 49367 грн.

Окрім того, виходячи з акту перевірки, було встановлено те, що ПАТ "Могилів-Подільський консервний завод" неправомірно включено до складу податкового кредиту в Декларації з ПДВ за липень 2014 року податок на додану вартість в сумі 1464 грн. по операції з придбання товарів у ТОВ "Формула-Петрол" (25014, м. Кіровоград, вул. Валентини Терешкової, буд. 213/а, код за ).

Згодом, на адресу Могилів-Подільської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області від Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, надійшла податкова інформація від 18.02.2015 року №33/11-23-22-02/23578041 по ТОВ "Формула Петрол" ( код за ) щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ "Формула Петрол" по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами - покупцями за квітень - липень 2014 року.

В свою чергу, позивач надав пояснення суду, щодо неправомірності даних нарахувань перевіряючими податкової інспекції податкового зобов'язання з ПДВ.

Обгрунтовуючи свої твердження, позивач надав накладні, які підтверджують саме факт закупівлі кукурудзи в різних сільськогосподарських товаровиробників та за різними цінами. В зв'язку з чим, на думку позивача нереально було встановити, яка саме кукурудза, по якій ціні придбання в подальшому була експортована без ПДВ (звільнена від оподаткування), а яка за нульовою ставкою ПДВ, фізично неможливо. Тільки за даних обґрунтувань позивач вважає, що донараховані суми ПДВ податковою інспекцією є невірними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податковим органом правомірно винесено податкове повідомлення - рішення № від 2 червня 2015 року.

З матеріалів справи, вбачається, що ПАТ "Могилів-Подільський консервний завод" використовувало земельну ділянку, згідно договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення для виробничого використання від 12.06.2012 року в м. Могилів-Подільському по вулиці Пушкінська 47/1 загальною площею 1,1872 га.

Виходячи з позовної заяви, представник позивача вказав на те, що згідно п.5 договору, від 12 червня 2012 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1334234,72 грн., а згідно п.9 орендна плата становить 1961323 грн. на 49 років, в тому числі 40027 грн. в рік. Тому представник позивача, вказує на те, що при обрахунку, декларуванню та сплаті орендної плати за земельні ділянки комунальної власності по даній земельній ділянці зроблено все вірно і в чіткій відповідності до законодавства.

17 липня 2014 року було перезаключено новий договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення для виробничого використання в м. Могилів- Подільському по вулиці Пушкінська 47/1 загальною площею 1,1872 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 478 970,88 грн.

Тому, на думку представника позивача, винесення податкового - повідомлення рішення є неправомірним та підлягає скасуванню.

Проте, в ході судового засідання, представниками відповідача, була надана копія договору оренди земельної ділянки від 12 червня 2012 року, де згідно п.5, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 5003929,28 грн.

Судом, дослідивши дані докази та матеріали, які були надані в ході судового засідання встановлено наступне.

Відповідно п.п. 14.1.136. п.14.1 ст.14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно п.288.1. ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

В свою чергу, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Керуючись п.288.2. ст.288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно п.288.3. ст.288 ПК України об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Відповідно до п.п.288.5.1. п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою З відсотків нормативної грошової оцінки.

Виходячи з норми, а саме п. 123.1. ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Виходячи з акту перевірки, розмір за орендну плату за зазначену вищевказану земельну ділянку має бути визначено, а саме:

5003929,28*3%=150117,88 грн. в рік; 150117,88/12=12509,82 грн. за місяць, де 5003929,28 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,1872 га.

Вищевказане обчислення розміру плати за оренду земельної ділянки, згідно акту перевірки, перевіряючими здійснювалося на підставі договору, котрий зареєстрований у Відділі Держкомзему у м. Могилів - Подільському від 12 червня 2012 року, в якому нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 5003929,28 грн.

Позивач, в свою чергу не зміг пояснити розбіжності у договорах, і покладався у своїх обчисленнях та нарахуваннях згідно договору наданих у матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податковим органом, було правомірно винесено податкове - повідомлення рішення № від 2 червня 2015 року.

Отже, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, пояснень сторін, судом встановлено, що у перевіряємий період позивачем дійсно порушено порядок сплати податків на додану вартість та орендної плати за земельні ділянки.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такі, що не відповідають дійсності, водночас податковим органом в обов'язок визначений ст. 71 КАС України, доведено правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень від 02 червня 2015 року № та №.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, що встановлено ч.1 ст. 86 КАС України.

Отже на виконання свого обов'язку відповідачем доведено правомірність винесення свого рішення, отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Таким чином, судові витрати стягненню з бюджету не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Могилів - Подільський консервний завод" відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна