Справа № П/811/3264/15
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2015-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Справа №П/811/3264/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ

треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- ОСОБА_2,

- Кіровоградська обєднана державна податкова інспекція головного управління Міндоходів у Кіровоградській області,

- Публічне акціонерне товариство «Імексбанк»,

про визнання незаконними та скасування постанов,

за участю:

секретаря судового засідання Дмитрієвої А.В.,

третьої особи ОСОБА_2,

представників:

позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

третіх осіб Кіровоградської ОэДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області, ПАТ «Імексбанк» не зявилися.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ про визнання незаконними та скасування постанов Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського МУЮ:

- від 15.06.2015 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню №45457636;

- від 17.08.2015 р. про розшук майна по виконавчому провадженню №43843950.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що постановою від 15.06.2015 р. у виконавчому провадженні №45457636 накладено арешт на майно ОСОБА_2, а постановою 17.08.2015 р. у виконавчому провадженні №43843950 оголошено в розшук транспортні засоби, при цьому майно на яке накладено арешт та оголошено в розшук належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1.

У судовому засіданні представник позивача та третя особа ОСОБА_2 підтримали заявлені позовні вимоги, представник відповідача заперечила проти задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Представник позивача у судовому засіданні вказав, що про винесення зазначених постанов ОСОБА_1 дізналася 16.10.2015 р. від свого колишнього чоловіка ОСОБА_2

Зазначені обставини підтверджені показами ОСОБА_2 допитаного в судовому засіданні в якості свідка.

Натомість відповідачем не надано суду жодних доказів, які б спростовували твердження представника позивача, що про оскаржувані постанови позивачка дізналася лише 16.10.2015 р.

За таких умов суд дійшов висновку, що при зверненні до суду позивачем дотримано строку визначеного абз.2 ч.2 ст.181 КАС України.

Також зважаючи на те, що позивачем оскаржуються рішення відповідача винесенні ним як субєктом владних повноважень та враховуючи, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що даний спір відноситься до адміністративної юрисдикції.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 20.11.2015 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 25.11.2015 р., про що повідомлено сторонам під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, покази свідка, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Постановою старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 15.06.2015 р. по виконавчому провадженню №45457636 відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна. яке належить боржнику (а.с.8).

Постановою старшого державного виконавця Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 17.08.2015 р. по виконавчому провадженню №43843950 оголошено розшук майна. що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с.9, 102-103).

Позивач зазначає, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2011 р. у справі №2-651/11 розірвано її шлюб з ОСОБА_2 (а.с.7). Разом з тим, позивач зазначає, що за період шлюбу ними спільно придбано майно: земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий №:46:401:0020, розташовану у м. Кіровограді по провулку Олексіївському між будинками №31-а та №31; ј квартири в житловому будинку №2 по вул. Чигиринській у м. Кіровограді; квартиру №47 в житловому будинку №4 по вул. Кропивницького у м. Кіровограді; напівпричіп-цистерна харч-Е CLAYTON, 1999 року випуску, д/н НОМЕР_1; сідлові тягачі У DAF 2000 року випуску, д/н НОМЕР_2; 2001 року випуску, д/н НОМЕР_3; 1999 року випуску, д/н НОМЕР_4, 2001 року випуску, д/н НОМЕР_5; напівпричіпи-цистерни Е CRANE FRUI NAUF PJD, 1997 року випуску, д/н НОМЕР_6, харч-Е BSL STCIM, 1998 року випуску, д/н НОМЕР_7, Е Srem BSL, 1980 року випуску, д/н НОМЕР_8, харч-Е Klaeser, 2000 року випуску, д/н НОМЕР_9; напівпричіп-рефрижератор Е TRAILER, 1989 року випуску, д/н ВА 8190 ХХ.

Водночас позивачем надано до суду копії договору купівлі-продажу від 21.08.2002 р., зареєстрованого в реєстрі за №2614 (а.с.45), свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.04.2011 р. (а.с.46) та державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.47), з огляду на які земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий №:46:401:0020, розташована у м. Кіровограді по провулку Олексіївському між будинками №31-а та №31; ј квартири в житловому будинку №2 по вул. Чигиринській у м. Кіровограді та квартира №47 в житловому будинку №4 по вул. Кропивницького у м. Кіровограді на праві власності належать ОСОБА_2. Аналогічна інформація відображена в Інформаційній довідці з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців №72340983 від 08.10.2014 р. (а.с.96-97), №73480196 від 17.10.2014 р. (а.с.99-100).

Також позивачем до суду надано копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів відповідно до яких судом встановлено, що право власності на майно, яке на думку позивача, належить їй на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_2 зареєстроване за ОСОБА_2 (а.с.34-42). При цьому відповідно до п.6 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. №1388, не містить відомостей про співвласника такого майна у графі «Особливі відмітки» свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів не міститься відомостей про співвласника транспортних засобів.

Таким чином, у правовстановлюючих документах власником земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий №:46:401:0020, розташовану у м. Кіровограді по провулку Олексіївському між будинками №31-а та №31; ј квартири в житловому будинку №2 по вул. Чигиринській у м. Кіровограді; квартири №47 в житловому будинку №4 по вул. Кропивницького у м. Кіровограді; напівпричіпа-цистерни харч-Е CLAYTON, 1999 року випуску, д/н НОМЕР_1; сідлових тягачів У DAF 2000 року випуску, д/н НОМЕР_2; 2001 року випуску, д/н НОМЕР_3; 1999 року випуску, д/н НОМЕР_4, 2001 року випуску, д/н НОМЕР_5; напівпричіпів-цистерн Е CRANE FRUI NAUF PJD, 1997 року випуску, д/н НОМЕР_6, харч-Е BSL STCIM, 1998 року випуску, д/н НОМЕР_7, Е Srem BSL, 1980 року випуску, д/н НОМЕР_8, харч-Е Klaeser, 2000 року випуску, д/н НОМЕР_9; напівпричіпа-рефрижератора Е TRAILER, 1989 року випуску, д/н НОМЕР_10 зазначено ОСОБА_2.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV (далі за текстом Закон) державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

На підставі абз.2 ч.2 ст.11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Так, у відповідності до п.5, 20 ч.3 ст.11 Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання органами внутрішніх справ.

У відповідності до ч.1, 2 ст.57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Разом з тим, відповідно до ч.1, 2 ст.60 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

При цьому суд наголошує, що під час вирішення питання про зняття арешту з майна зясуванню підлягатимуть обставини стосовно підстав набуття позивачем права власності на спірне майно, що обумовлює приватноправовий характер таких правовідносин та, як наслідок, унеможливлює вирішення відповідного питання під час розгляду адміністративної справи щодо правомірності постанов державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження і про розшук майна.

Натомість, з огляду на встановлені обставини, враховуючи ч.3 ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови від 15.06.2015 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню №45457636 та від 17.08.2015 р. про розшук майна по виконавчому провадженню №43843950 прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а тому є правомірними та не підлягають скасуванню.

Відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_5