Справа № 818/2238/15
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 р. Справа № 818/2238/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

представника апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Головного територіального управління юстиції у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2015р. по справі № 818/2238/15

за позовом ОСОБА_3

до Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

08.07.2015 року ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Сумській області, в якому просив суд:

- визнати дії Головного територіального управління юстиції у Сумській області - відмову виконати вимогу № 2 заяви ОСОБА_3 - зробити подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_1 протиправними, такими, що порушують право на об'єктивний і всебічний розгляд його заяви, невжиття заходів до припинення неправомірних дій нотаріуса, не виявлення, не усунення причин та умов, які сприяли порушенням прав, не забезпечення поновлення порушених прав, не вирішення питання про відповідальність нотаріуса, з вини якого було допущено порушення, відсутність організації та перевірки стану розгляду заяв і скарг, та невжиття заходів до усунення причин, що їх породжують, такими, що порушують ст. 19 ЗУ Про звернення громадян та перешкоджають його законним інтересам;

- зобовязати Головне територіальне управління юстиції у Сумській області зробити подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_1

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано дії Головного територіального управління юстиції у Сумській області щодо відмови виконати вимогу № 2 заяви ОСОБА_3 від 23.02.2015 р., а саме: зробити подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_1, протиправними.

Зобов'язано Головне територіальне управління юстиції у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 23.02.2015 р. в частині вимоги про направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату подання для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_1

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В письмових запереченнях на апеляційні скарги Головного територіального управління юстиції у Сумській області та ОСОБА_1, позивач, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Представник апелянта - ОСОБА_1 - в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 28.10.2015 р., учасники процесу не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційних скарг постанову суду та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 195 КАС України справа розглядається в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 23.02.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою в якій просив, зокрема, внести подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_1 (а.с. 6-7).

Головне територіальне управління юстиції у Сумській області листом № К-17/04/12-19 від 19.03.2015р. повідомило ОСОБА_3, що у разі порушення нотаріусом його законних прав та інтересів, згідно статті 3 Цивільного процесуального кодексу України він може звернутись з відповідним позовом до суду (а.с. 8).

26.03.2015 р. ОСОБА_3 повторно звернувся до відповідача зі скаргою в якій, зокрема, просив повідомити йому причини відмови в направленні подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідач листом № К-17/1п/04/12-19 від 22.04.2015р. повідомив ОСОБА_3 про те, що не вбачає достатніх підстав для внесення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату подання для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_1 (а.с. 10).

Вважаючи таку відповідь необґрунтованою, позивач у позовній заяві посилається на те, що в порушення вимог статті 19 Закону України "Про звернення громадян" відповідач протиправно відмовив у внесенні до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату подання для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_1

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про визнання дій головного територіального управління юстиції у Сумській області щодо відмови зробити подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_1 є протиправними. Крім того, з метою захисту прав позивача, суд вийшов за межі позовних вимог та зобовязав відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 23.02.2015 р. в частині вимоги про направлення подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_1

Враховуючи оскарження апелянтами судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення позовних вимог та межі перегляду, передбачені ст. 195 КАС України, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, зокрема перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.

В силу частини другої статті 19 ОСОБА_4 України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлений Законом України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-XII) правовою основою діяльності нотаріату є ОСОБА_4 України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

За змістом цього Закону нотаріуси здійснюють свою діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, яке видається Міністерством юстиції України.

Свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано у випадках, передбачених ст. 12 Закону України «Про нотаріат».

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.12 цього Закону свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, зокрема, у випадках неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій або грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян (п.п. «є»); порушення нотаріусом вимог, передбачених частиною четвертою статті 3, частиною першою статті 8 та статтею 9 цього Закону (п.п.«ж»).

Анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю є позбавленням особи певної кваліфікації та, як наслідок, можливості займатися певним видом діяльності.

Відповідно до статті 2-1 Закону України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат" державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов'язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Питання практичної реалізації наданого громадянам ОСОБА_4 України права на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, заявами або клопотаннями щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів чи скаргою про їх порушення визначаються Законом України «Про звернення громадян».

Законом України «Про звернення громадян» (далі - Закон) визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

За змістом частини 1 ст. 20 цього Закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Згідно з ч.1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Головне територіальне управління юстиції) підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами діють на підставі Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 р. № 1707/5.

Відповідно до п.п.4.42 п.4 цього Положення Головне територіальне управління юстиції відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, готує обґрунтовані подання на розгляд Мін'юсту щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Отже, прийняття рішення про направлення подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату є виключною компетенцією управління юстиції.

Судовим розглядом встановлено, що на звернення ОСОБА_3 про внесення відповідачем до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату подання щодо анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю нотаріусом ОСОБА_1 Головне територіальне управління юстиції у Сумській області листом № К-17/1п/04/12-19 від 22.04.2015р. повідомило позивача про те, що не вбачає достатніх підстав для внесення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату подання для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_1 (а.с. 10).

Таким чином, не вбачаючи достатніх підстав для внесення подання, відповідач в силу своїх повноважень надав письмові вмотивовані відповіді на звернення позивача, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, Головне територіальне управління юстиції у Сумській області не порушило вимог законодавства України і не вчинило протиправних дій відносно позивача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач при наданні відповідей на звернення позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.

Постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами по справі не оскаржується.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року в частині задоволення позовних вимог не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова судом першої інстанції в частині задоволення позовних вимог прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.ст. 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Головного територіального управління юстиції у Сумській області задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2015р. по справі № 818/2238/15 скасувати в частині визнання протиправними дій Головного територіального управління юстиції у Сумській області щодо відмови виконати вимогу № 2 заяви ОСОБА_3 від 23.02.2015 р., а саме - зробити подання до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_1 та зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 23.02.2015 р. в частині вимоги про направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату подання для анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса ОСОБА_1 Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7
Повний текст постанови виготовлений 02.11.2015 р.