Справа № 821/3361/15-а
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/3361/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Херсонської державної нотаріальної контори, Другої Херсонської державної нотаріальної контори про скасування запису на заборону відчуження нерухомого майна,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить визнати незаконними дії Першої Херсонської державної нотаріальної контори (відповідач-1) та Другої Херсонської державної нотаріальної контори (відповідач-2) по внесенню та перенесенню до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису за реєстраційним номером 2456185 про заборону відчуження майна ОСОБА_1, а також скасувати запис зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна про заборону відчуження майна ОСОБА_1

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на безпідставність запису у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про накладення 01.01.1997 Першою Херсонською державною нотаріальною конторою та перенесенню у 2005 році до нового Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, обтяження, на підставі договору застави б/н, у вигляді заборони відчуження всього майна ОСОБА_1, оскільки у вказаний період не укладала будь-яких договорів застави чи інших договорів подібного характеру. У відповідачів відсутні документи на підставі яких було внесено заборону, крім цього зазначає, що запис не містить достатніх ідентифікаційних даних щодо особи власника майна, об'єкт обтяження невизначене майно. Наявність запису про заборону відчуження всього майна порушують права ОСОБА_1 та створюють перешкоди у розпорядженні її власністю. Представник позивача, просив суд задовольнити позов, справу розглянути в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує.

Відповідачі явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, заперечень на позов не надали, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Від Другої Херсонської державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення ст.ст. 122, 128 КАС України, суд розглядає дану справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановивши позицію відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Судом встановлено, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис про обтяження за реєстраційним номером 2456185 за наступними параметрами: вид обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 2456185; зареєстровано: 04.10.2005 15:07:58 за №2456185 реєстратором: Перша херсонська державна нотаріальна контора.; підстава обтяження: договір застава, б/н, ОСОБА_2 нотконтора; об'єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: ОСОБА_1, Причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: Архівний номер: 10360HERSON1, Архівна дата: 23.09.1997 11:18, дата виникнення: 01.01.1997, № реєстра: 1116-3, внутр. № FD0103382АЕЕ332С2226.

Позивачка зверталась до Першої та Другої державних нотаріальних контор щодо надання інформації, щодо обставин внесення запису про заборону відчуження майна.

Згідно відповіді Першої держнотконтори за Вих. №782/01- 16 від 23.09.2015р. у 2005 році відомості щодо усіх не знятих заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, в тому числі ті, документи щодо накладення яких знищені за строками зберігання, були автоматично перенесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з первинними даними, які були внесені у попередніх роках. Документи, на підставі яких було накладено заборону на майно гр. ОСОБА_1, в тому числі договір застави б/н, посвідчений Другою Херсонською державною нотаріальною конторою, відсутні.

ОСОБА_2 нотконтора за вих. №1080/01-16 від 24.09.2015 повідомила також про неможливість зняття заборони з майна ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю документів, в тому числі договору застави.

Позивач з даними діями відповідачів не погодилася та оскаржив їх до суду.

Статтею 1 Закону України "Про нотаріат" №3425-XII від 02 вересня 1993 року встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Із наведеної норми випливає, що на нотаріуса покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Предметом зазначеного спору є скасування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження № 2456185 від 04 жовтня 2005 року, у вигляді заборони на все майно позивача.

Порядок внесення (вилучення) записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регулюється Положенням про єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №31/5 від 09 червня 1999 року (у редакції на момент внесення запису) (далі - Положення).

Так, пунктом 1.1 Положення встановлено, що Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (далі - Реєстр заборон) - це електронна база даних, яка містить відомості про: обтяження нерухомого майна: накладені заборони відчуження та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна.

Держателем Реєстру заборон є Міністерство юстиції України (пункту 1.3 Положення).

Відповідно до пункту 1.5 Положення, Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з Адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп'ютерну мережу.

Згідно з пункту 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною контрою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

Таким чином, відповідно до вказаного Положення державні нотаріальні контори виступають як Реєстратори Реєстру заборон, Держателем якого є Міністерство юстиції України, та при внесенні реєстраційного запису до Реєстру заборон не вчиняють нотаріальної дії, а виконують управлінські функції.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV, визначено, що нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно статті 3 Закону №1952-IV, інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Процедура перенесення державним реєстратором прав на нерухоме майно записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно визначена Порядком використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого Наказом Мінюста №1844/5 від 14 грудня 2012 року.

Відповідно до пункту 6 цього Порядку, перенесення записів з Реєстрів до Державного реєстру прав здійснюється державним реєстратором прав у разі, коли наявні у Реєстрах записи є чинними та ідентифікують об'єкт нерухомого майна або суб'єкта речових прав, їх обтяжень.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 23.09.2015, підставою для обтяження зазначено договір застави , б/н посвідчений Другою державною нотаріальною конторою. З вказаного витягу не можливо встановити, який саме договір застави був підставою для внесення запису про заборону обтяження, не яке конкретно майно накладено заборону, не вказано ідентифікаційних даних щодо особи власника майна, вказано лише власника ОСОБА_1

У 2005 році до нового реєстру перенесена інформація щодо заборони відчуження майна ОСОБА_1 за первинними даними, які були внесені у 1997р., але документи, на підставі яких було внесено заборону відсутні, що підтверджується відповідними листами Першої та Другої нотаріальної контор. Внаслідок відсутності договору застави неможливо встановити обставину припинення обтяження, особу обтяжувала, а також об'єкт обтяжування.

Позивач вказує на відсутність укладення ним будь яких договорів застави, на підтвердження цьому надав суду лист від філії Херсонського обласного управління АТ "Ощадбанк" від 30.10.2015 про відсутність у ОСОБА_1 кредитних зобов'язань перед банком.

Також судом з'ясовано, що у відділі державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не перебуває та раніше не перебувало.

Отже, ані Перша та Друга нотаріальна контора не володіють документами стосовно підстав для обтяження належного позивачеві майна та ними не надано доказів на підтвердження обґрунтованості накладення та існування станом на момент розгляду справи судом обтяження у вигляді заборони відчужувати всього майна, що належить позивачу. При цьому, іншого з матеріалів справи суд не вбачає, а сторонами не доведено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 26 Закону № 1952-IV визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 1, 2 статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи викладене вище, а також факт відсутності станом на момент розгляду даної справи судом доказів, які підтверджують обґрунтованість накладення 01.01.1997 Першою Херсонською державною нотаріальною конторою та перенесенню у жовтні 2005 до нового Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису на підставі договору застави обтяження у вигляді заборони відчужувати все майно позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність скасування обтяження речових прав на нерухоме майно у вигляді заборони ОСОБА_1 відчужувати майно за реєстраційним номером обтяження 2456185.

На підставі викладеного, керуючись статтями 128, 94,158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

постановив:

Задовольнити позов ОСОБА_1.

Визнати незаконними дії Першої Херсонської державної нотаріальної контори та Другої Херсонської державної нотаріальної контори по внесенню до Єдиного реєстру заборон на відчуження обєктів нерухомого майна та перенесенню до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису за реєстраційним номером 2456185 про заборону відчуження майна ОСОБА_1.

Скасувати запис, зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за реєстраційним номером 2456185 про заборону відчуження майна ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 6.3