Справа № 2-а-18/2010
Суддя: Мартинов Є. О.
Дата ухвалення: 2010-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа №2а-1854/2009р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді Мартинова Є.О.

при секретарі Макаревич Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора праці територіальної державної інспекції праці у Київській області Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю Міністерства праці та соціальної політики України ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

18.09.09 позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 10-22-070/16-02 від 26.08.09р. про накладення на нього штрафу в розмірі 850 грн.

Свої позовоні вимоги позивач обґрунтовує наступним. В ході вибіркової перевірки додержання законодавства про працю на ДСВКВП «Чорнобильводексплуатація» інспектором праці ОСОБА_2 складено акт перевірки від 26.08.09р. № 10-22-070/14 в якому вказано, що в порушення вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», на підприємстві існує заборгованість із виплати доплати встановленої ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою КМУ від 10.09.2008р. № 831. Сума заборгованості станом на 19.08.09р. сягала 100,3 тис. грн. перед 124 працівниками за липень 2009р. та невиконання припису 10-22-070/01-01 від 28.04.2009р. З вказаним правопорушенням щодо вини підприємства перед працівниками з приводу заборгованості по заробітній платі позивач категорично не згоден і вважає його упередженим, необгрунтованим і неправомірним з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.21 Бюджетного кодексу Програми кошти бюджету, які отримують фізичні та юридичні особи, що не мають статуту бюджетної установи (одержувачі бюджетних коштів), яким є ДСВКВП «Чорнобильводексплуатація», надаються їм лише через розпорядника коштів. Отже, доплата за роботу в зоні відчуження виплачується не за рахунок коштів ДСВКВП «ЧВЕ», а через відшкодування підприємству Головним розпорядником коштів на соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, через мережу територіальних органів Міністерства праці та соціальної політики України за рахунок коштів цільової бюджетної програми 2501200. Таким чином, відповідно до законодавства, підприємство робило тільки нарахування вказаних доплат, а Головний розпорядник цих коштів повинен був вчасно направляти вказані видатки на рахунок ДСВКВП «ЧВЕ». Але в зв'язку з тим, що Головний розпорядник коштів з січня 2009р. несвоєчасно перераховує кошти на рахунок підприємства, то кожен місяць виникала заборгованість. Станом на 14.09.09р. кошти за серпень місяць на рахунок підприємства не поступили. Щодо невиконання припису № 10-22-070/01-01 в частині індексації заробітної плати, виконаний вчасно згідно терміну вказаному у припису про що було повідомлено листом інспектору праці № 34/274 від 02.06.09р.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши позивача дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 серпня 2009 року інспектором праці ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 188-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 та винесено посанову про накладення штрафу на останнього в розмірі 850 грн.

В ході вибіркової перевірки додержання законодавства про працю на ДСВКВП «Чорнобильводексплуатація» інспектором праці ОСОБА_2 складено акт перевірки від 26.08.09р. № 10-22-070/14 в і. якому вказано, що в порушення вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», на підприємстві існує заборгованість із виплати доплати встановленої ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою КМУ від 10.09.2008р. № 831. Сума заборгованості станом на 19.08.09р. сягала 100,3 тис. грн. перед 124 працівниками за липень 2009р. та невиконання припису № 10-22-070/01-01 від 28.04.2009р.

Статтею 1 Закону України «Про формування, порядок надходження коштів фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення» № 1445-ПІ від 10.02.2000р., визначено, що фінансування видатків на заходи, пов'язані з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та соціальним захистом населення, проводиться за рахунок коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення та інших джерел визначених законами України.

Відповідно до ст. 3 цього Закону перелік видатків на здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, що фінансується з Фонду у відповідному році, затверджується Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та Порядком використання коштів державного бюджету для виконання програми, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою КМУ № 136 від 25.09.05р. визначено, що Головним розпорядником коштів Державного бюджету за програмами, повязаним з соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є Міністерство праці та соціальної політики України, в тому числі і за ходом програмної класифікації видатків «Доплата за роботу на радіоактивно забруднених територіях».

Відповідно до ч.2 ст.21 Бюджетного кодексу Програми кошти бюджету, які отримують фізичні та юридичні особи, що не мають статуту бюджетної установи, яким є ДСВКВП «Чорнобильводексплуатація», надаються їм лише через розпорядника коштів.

З вище викладеного вбачається, що доплата за роботу в зоні відчуження виплачується не за рахунок коштів ДСВКВП «ЧВЕ», а через відшкодування підприємству Головним розпорядником коштів на соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, через мережу територіальних органів Міністерства праці та соціальної політики України за рахунок коштів цільової бюджетної програми 2501200.

Таким чином, відповідно до законодавства, підприємство робило тільки нарахування вказаних доплат, а Головний розпорядник цих коштів повинен був вчасно направляти вказані видатки на рахунок ДСВКВП «ЧВЕ». В зв'язку з тим, що Головний розпорядник коштів з січня 2009р. несвоєчасно перераховував кошти на рахунок підприємства, про що свідчать наявні в справі копії платіжних доручень, то кожен місяць виникала заборгованість.

Свїм листом № 34/274 від 02.06.09р. до територіальної державної інспекції праці позивач повідомив, що на виконання припису про усунення порушень вимог законодавства з питань оплати праці субєктами господарювання, індексація заробітної плати працівникм підприємства проведена в травні 2009 року і виплата здійснена 28 травні 2009 року. З приводу порушення ст. 115 КЗпП України та ст. 24 закону України «Про оплату праці» на підприємстві існує заборгованість з виплати доплати за вахтовий метод роботи в зоні відчуження. Сума заборгованості зареєстрована в Державному Казначействі буде погашена по мірі фінансування. Таким чином, позивач фактично усунув порушення передбачені приписом № 10-22-070/01-01 від 28.04.2009р.

Враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює дії інспектора праці територіальної державної інспекції праці у Київській області Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю Міністерства праці та соціальної політики України ОСОБА_2, оскільки в матеріалах наданих суду відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП, тому визнає дії відповідача протиправними.

Отже, суд прийшов до висновку, шо позов необхідно задовольнити, оскільки вина ОСОБА_1 0.1. в скоєні адміністративного правопорушення в судовому засіданні не доведена, відповідачем не надано доказів правомірності та законності своїх дій та в судовому засіданні не встановлено підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-6 КУпАП та накладення на нього штрафу.

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору в сумі 3 грн. 40 коп., слід стягнути з відповідача, оскільки постанови прийнята на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 71, 86, 94, 128, 158-163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до державного інспектора праці територіальної державної інспекції праці у Київській області Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю Міністерства праці та соціальної політики України ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора праці територіальної державної інспекції праці у Київській області Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю Міністерства праці та соціальної політики України ОСОБА_2 про накладення штрафу на ОСОБА_1 відповідно до ст. 188-6 КУпАП в розмірі 850 гривень.

Судові витрати по справі, які складаються із судового збору в сумі 3 грн. 40 коп. стягнути з відповідача.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається до суду апеляційної інстанції, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя Мартинов Є.О.