Справа № 2-а-595/10
Суддя: Маслеников О. А.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-595/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2010 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников O.A.

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області

про

зобовязання здійснити донарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії, як особі, яка має статус «дитина війни» за період з 2009 року до дня ухвалення судового рішення

»_

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області про зобовязання здійснити донарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії, як особі, яка має статус «дитина війни» за період з 2009 року до дня ухвалення судового рішення.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що має статус «дитина війни» відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і, відповідно, має право на пільги, передбачені цим Законом. Зокрема, посилаючись на ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», позивач вважає, що він має право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. 02.12.2010 року позивач звернувся до відповідача з заявою провести перерахунок та здійснити виплату надбавки у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії, як особі, яка має статус «дитина війни». Листом відповідача від 02.12.2010 позивачу було відмовлено у відповідних виплатах, що обумовило необхідність його звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 27.12.2010 року відкрито скорочене провадження у справі.

29.12.2010року відповідач - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області надіслав на адресу суду письмові заперечення, в яких зазначив, що діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Зокрема, відповідач зазначив, що статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році та у 2010 році встановлювати розмір соціальних виплат. З 22 травня 2008 року УПФУ в Кілійському районі здійснює нарахування та виплату особам, які мають статус «дитина війни» надбавки, встановленої на підставі Постанови КМУ №530 від 28.05.2008 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у таких розмірах з 22.05.2008 р. - 48,1 гривні, з

01.07.2008р. - 48,2 гривні та з 01.10.2008 р. і по теперішній час - 49,8 гривень. Крім того, зазначає, що фінансування виплат, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», проводиться із державного бюджету України, а не із бюджету Пенсійного фонду України, в звязку з чим в діях УГІФУ в Кілійському районі відсутні ознаки протиправної бездіяльності. Спираючись на в и щев и кладе не, відповідач вважає свої дії правомірними, та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.4 cm. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, вважаю можливим розгляд справи та ухвалення судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, що беруть участь у справі.

Беручи до уваги доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Позивач - ОСОБА_1, 07:03.1944 року народження, знаходиться на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду У країни в Кілійському районі Одеської області, має статус «дитина війни» та отримує пенсію за віком.

З 22 травня 2008 року відповідач - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області здійснює нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України Ш 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» у таких розмірах: з 22.05.2008 року - 48,1 гривні; з 01.07.2008 року - 48,2 гривні; з 01.10.2008 року і по теперішній час 49.8 гривень.

Нарахування та виплата позивачу відповідно до ет.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни) доплати до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області за період з 2006 року і по даний час не здійснювалось, що не заперечується відповідачем.

02.12.2010року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області з заявою про виплату надбавки у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком як особі, яка мас статус «дитина війни», починаючи з 2006 року.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області від 02.12.201 Ороку ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні відповідних виплат звязку з відсутністю на те законодавчо обгрунтованих підстав.

При розгляді заявленого ОСОБА_1 позову судом враховано наступні положення діючого законодавства:

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами з приводу пенсійного забезпечення є публічно-правовими та узгоджуються зі змістом статей 3 та 17 КАС України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.8 Конституції України діє принцип верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ч.І ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для осіб, що мають статус «дитина війни» є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Згідно з п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік було зупинено та встановлено, що підвищення до пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007 зупинення дії ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 6 цього Закону викладено і в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Однак, Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 положення пункту 41 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані І неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх * неконституційність.

Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції 2004 року поновили свою дію у 2007 році з

09.07.2007 року, у 2008 році - з 22.05.2008 року. Отже, право на здійснення перерахунку підвищення до пенсії у розмірах, визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», мають діти війни: за 2007 рік

09.07.2007 до 31.12.2007 року, за 2008 рік - з 22.05.2008 до 31.12.2008 року. Відповідно, у 2007 році у період Із І 01.01.2007 до 08.07.2007 року та у 2008 році - з 01.01.2008 до 21.05.2008 року положення законів про Державний

оюджег на ці роки були чинними та підлягали виконанню.

З 22.05.2008 року діє Закон України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції від 18.11.2004 рокущо набрала чинності з 01.01.2006 року), тому у 2009-2010 роках позивач мас право на одержання підвищення до пенсії у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Відповідач, здійснюючи нарахування соціальних виплат, керувався постановою Кабінету Міністрів України від

28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», пунктом 8 якої установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 гривень та з 1 жовтня - 49,8 гривні.

Однак, враховуючи положення ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 4 ст. 9 КАС України, застосуванню підлягає правовий акт, який має вищу юридичну силу. Крім того, постановою Окружного адміністративного суду України від

15.06.2009 пункти 8 та 15 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 70 Закону України «Про державний бюджет на 2010 рік» Кабінету Міністрів України надано право у 2009 та 2010 роках, відповідно, встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Наведені правові норми передбачають встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відтак, їх дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, у 2009 та 2010 роках році повинно нараховуватись та виплачуватись особам, які мають статус «дитина війни», відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зважаючи на те, що за основу нарахування підвищення до пенсії береться мінімальна пенсія за віком, суд звертає увагу на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, що встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Однак наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання підвищення до пенсії дитині війни.

Розмір мінімальної пенсії за віком, що встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, слід визначати, виходячи із положень Законів України про Державний бюджет України на відповідні роки.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що він здійснював позиву виплати у розмірах, визначеним діючим законодавством.

Стосовно посилань відповідача на відсутність коштів на здійснення виплат у розмірах, визначених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» суд заважує, що у справі «Кечко проти України» Європейський Суд, з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Таким чином, реалізація особою права, яке повязане з отриманням бюджетних коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав ¦ромадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом, а чіму вважає в цій частини доводи відповідача безпідставними.

Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на І принципі юридичної визначеності. Відповідно до позиції Суду ЄС у справі 41/74 van Duyn v. Home Office, цей принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації трав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Зацікавлені особи повинні мати змогу іїіокладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії.

Відповідно до п.п.1,3 п.15 «Положення про Пенсійний Фонд України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 року №1261, Пенсійний Фонд України є центральним органом виконавчої влади, ляльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування га виплат пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюється за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний Фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку Головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, «сластях, м. Києві та Севастополі, управління в районах, містах та районах у містах.

Відповідно до ст.44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається та перераховується відповідним територіальним органом Пенсійного Фонду України.

Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, твердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, управління Пенсійного фонду країни в районах, містах і районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та в и гілагу пенсій, зпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинною онодавства.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті підвищення до пенсії позивача, передбаченого ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», покладено на ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право та законні підстави для отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як особі, що має статус «дитина війни», тому бездіяльність відповідача щодо невиплати відповідачу відповідних сум надбавки є протиправною, в зв'язку з чим його позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі

Відповідно до с. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України, суд може прийняти іншу ніж зазначена у п.п.1-8 ч.2 цієї статті постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, виходячи з чого резолютивна частина постанови має бути викладена в редакції, що гарантує виконання судової постанові.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати бездіяльність відповідача протиправною та покласти на нього обовязок щодо здійснення позивачу перерахунку розміру нарахованої та виплаченої пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

Державного

У звязку задоволенням позову, відповідно до ч.І ст.94 КАС України на користь позивача бюджету України підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3,40 грн.

Керуючись Законом України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 2, 5, 7, 11,18, 94, 98, 158 - 163, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області про зобовязання здійснити донарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії, як особі, яка має статус «дитина війни» за період з 2009 року до дня ухвалення судового рішення - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області щодо ненарахування ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області здійснити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок пенсії з підвищенням на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни)/, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати за 2009 рік з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. включно та за 2010 рік з 01.01.2010 р. по

50.12.2010р. включно з урахуванням виплачених за ці періоди сум доплати до пенсії.

Державного бюджету України судові витрати по

Постанова судді, прийнята у скороченому проваджену

Постанова може бути оскаржена в апеляційному пс

іерез суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної

Суддя:

оже бути оскаржена в апеляційному порядку. гу до Одеського апеляційного адміністративного суду, в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

ОСОБА_3

Стягнути на користь ОСОБА_1

оплаті судового збору у розмірі 3,40 гривень.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4