Справа № 826/6580/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 листопада 2015 року № 826/6580/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., розглянувши адміністративну справу та додані до неї матеріали в письмовому провадженні

за позовомОСОБА_1
до за участі третіх осіб: Головного управління юстиції у місті Києві Реєстраційної служби Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» ОСОБА_2 ОСОБА_3
провизнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуване рішення винесене безпідставно, оскільки позивачем не було отримано вимоги іпотекодержателя, а при зверненні стягнення на предмет іпотеки не проводилась оцінка нерухомого майна.

Представником Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» позовні вимоги заперечуються з тих підстав, що під час проведення реєстрації було отримано всі необхідні документи.

Представником Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві позовні вимоги заперечуються з тих підстав, що вказаною особою оспорюваного рішення не приймалося, а на час розгляду справи право власності на майно зареєстроване за ОСОБА_3.

Представником ОСОБА_3 позовні вимоги заперечуються з тих підстав, що даною особою право власності набуто за умовами договору купівлі - продажу, який відповідає вимогам чинного законодавства та волевиявленню сторін.

Представник ОСОБА_2 проти позиву заперечує з тих підстав, що отримання позивачем вимоги іпотекодержателя підтверджується свідоцтвом приватного нотаріуса, а надання оцінки майна при реєстрації на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чинним законодавством не передбачено.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва суд встановив наступне.

27.10.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е. А. за № 3387, на підставі якого квартира АДРЕСА_1 була передана в іпотеку в забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 27.10.2011 року.

27.10.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е. А. за № 3389.

27.12.2012 року державним реєстратором КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" прийнято рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи, тимчасово вилученої та дослідженої судом, для проведення вищезазначеної реєстрації ОСОБА_2 було 27.12.2012р. подано :

квитанцію про сплату вартості витягу про державну реєстрацію прав (а.с. 120);

квитанцію про сплату вартості реєстрації (а.с. 121);

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 27.10.2011р. (а.с. 123,124);

витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 125);

витяг з Державного реєстру іпотек (а.с. 126);

заява, за змістом якої ОСОБА_2 просив приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалову Е.А. передати позивачу заяву про сплату боргу (а.с. 127);

повідомлення від 18.10.2012р. від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової Е.А. позивачу про передачу заяви (а.с. 128);

свідоцтво приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової Е.А., за змістом якого стверджувалося про вручення позивачу 03.11.2012р. заяви (а.с.129);

копія паспорта ОСОБА_2 (а.с.130,131).

Правові, економічні, організаційні засади створення у складі державного земельного кадастру єдиної системи державної реєстрації речових прав на земельні ділянки та інше нерухоме майно, обмежень цих прав регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 цього Закону Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Статтею 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

При цьому, частиною 13 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" визначено, що порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Так, на момент звернення ОСОБА_2 із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру, діяв Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. N 703 у відповідній редакції (далі - Порядок №703).

Судом приймаються посилання представника ОСОБА_2 на те, що норми п. 34 вищезазначеного Порядку №703 не розповсюджуються на договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 27.10.2011р.

Проте, на думку суду, в даному випадку мають застосовуватись положення п. 30 Порядку №703, згідно з якими для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно на підставі договору, відповідно до якого право власності або інше речове право на нерухоме майно набувається у зв'язку з настанням або ненастанням певної події, заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27 - 29 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав документ, що підтверджує факт настання або ненастання такої події.

При цьому пунктом 2.1 вищезазначеного договору про задоволення вимог було передбачено, що на момент переходу права власності, відповідно до п. 4.1 договору, вищезазначена вартість квартири має бути уточнена на підставі оцінки, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки Іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати Іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог Іпотекодержателя.

Зазначені положення повністю відповідають вимогам статті 37 Закону України «Про іпотеку», згідно з якими іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. (ч.1)

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. (ч.3 статті 37 Закону України «Про іпотеку»)

Пунктом 4.1 договору про задоволення вимог Іпотекодержателя було визначено, що необхідною передумовою виникнення права власності є, зокрема, документально підтверджене надсилання на адресу іпотекодавця письмової вимоги про усунення порушення основного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання зазначеної вимоги.

Згідно зі статтею 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Отже, проведення оцінки та надсилання повідомлення були визначені в якості передумов переходу права власності як здійснення оцінки так і документально підтверджене надсилання.

Натомість заявником не було надано для реєстрації ні доказів проведення оцінки, ні доказів надсилання позивачу вимоги.

При цьому судом не приймається в якості доказу надсилання позивачу вимоги свідоцтво приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновалової Е.А., за змістом якого стверджується про вручення позивачу 03.11.2012р. заяви, оскільки нормами як Закону України «Про іпотеку», так і Положення №703 такого не передбачено.

З огляду на вищевказане суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення від 27.12.2012 року державного реєстратора Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1.

3. Судовий збір у сумі 73,08 грн. присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна».

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук