Справа № 820/2314/15
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ К/800/27566/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Заїки М.М., Пасічник С.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2015 року

у справі № 820/2314/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІАНТ УКРАЇНА»

до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області, Управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області

про визнання бездіяльності протиправною та стягнення суми, -

встановив:

ТОВ «КЛАРІАНТ УКРАЇНА» звернулось до суду з позовом до ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у Луганській області, УДКС України у м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у Луганській області, що полягала у невиконанні обов`язку щодо формування та направлення протягом п`яти днів органу державної казначейської служби висновку із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування;

- стягнути з Державного бюджету України, через УДКС України у м. Сєвєродонецьку Луганської області, на користь позивача заборгованість з ПДВ згідно податкової декларації з ПДВ за вересень 2014 року у сумі 982 344 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2015 року, позов ТОВ «КЛАРІАНТ УКРАЇНА» задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у Луганській області щодо невиконання обов'язку стосовно формування та направлення протягом п'яти днів органу державної казначейської служби висновку із зазначенням підтвердженої суми бюджетного відшкодування. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «КЛАРІАНТ УКРАЇНА» бюджетну заборгованість з податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року в розмірі 982 344 грн.

У касаційній скарзі, ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у Луганській області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 22 вересня 2014 року ТОВ «КЛАРІАНТ УКРАЇНА» подано до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за вересень 2014 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування на суму 982 344 грн., які були отримані відповідачем 17 жовтня 2014 року, що підтверджується квитанцією №2.

У період з 16 грудня 2014 року по 19 грудня 2014 року співробітниками ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ Міндоходів у Луганській області на підстав підпункту 78.1.8, пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та пункту 2, пункту 3 Постанови КМУ від 27 грудня 2010 № 1238 «Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку» проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість, за наслідками якої складено довідку від 12 листопада 2014 року №1592/12-14-1503/14-31337612.

Контролюючим органом не було встановлено порушень при відображенні ТОВ «КЛАРІАНТ УКРАЇНА» у декларації за вересень 2014 року бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 982 344 грн. Тобто, відповідно до висновків податкового органу, позивач правомірно відобразив в декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року, суму бюджетного відшкодування, що підлягає перерахуванню на його банківський рахунок.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Бюджетне відшкодування, у відповідності до вимог підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 200.7, 200.8. статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних (пункт 200.10 статті 200 Податкового кодексу України).

Приписами пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).

У відповідності до пункту 200.17 статті 200 Податкового кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (в тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі підтвердження податковим органом під час перевірки сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, орган Державного казначейства України видає платнику податку суму бюджетного відшкодування зазначену у висновку, поданому йому податковим органом у п'ятиденний строк після закінчення перевірки. При цьому, регламентований нормами Податкового кодексу України порядок відшкодування сум податку на додану вартість платнику податків не містить вимог обумовлюючих здійснення виплати сум відшкодування на підставі наявних, як висновку про підтвердження сум відшкодування, так і узагальненого висновку про суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Відтак, не можна визнати слушними посилання податкового органу на необхідність отримання узагальнених висновків про суми бюджетного відшкодування ПДВ від вищестоящого органу державної податкової служби для здійснення виплати позивачу. Адже зазначене питання стосується порядку взаємодії органів всередині централізованої податкової системи, що регулюється відомчими нормативними документами. Втім правові механізми взаємодії між окремими ланками системи органів державної податкової служби з метою посилення контролю за дотриманням податкового законодавства не можуть обмежувати законодавчо встановлені права платника, переносити у часі реалізацію таких прав (у тому числі права на отримання бюджетного відшкодування).

З огляду на викладене, обов'язок передбачений Податковим кодексом України відповідачем виконаний не був, чим, в свою чергу, були порушені права позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій про наявність законних підстав для стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 982 344 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2014 року № 21-131а14.

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області відхилити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді М.М. Заїка

С.С. Пасічник