Справа № 809/4152/15
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Справа № 809/4152/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.

за участю секретаря судового засідання Ферштей А.М.

позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»,

про визнання бездільності протиправною та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі" ОСОБА_3 (надалі - відповідач), в якому просив суд з врахуванням заяви від 17.11.2015 року: визнати протиправною не надання належної відповіді на його заяву від 11.02.2015 року з штрихкодовим ідентифікатором 599, яка зареєстрована в тимчасовій адміністрації Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за № 1256-г від 14.02.2015 року та зобовязати уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_4 надати відповідь на дану заяву, в якій вказати: встановлені причини невиконання вказаних грошових переказів; надати письмову інформацію про номера та суми рахунків на депозитних договорів по яких були здійснені виплати і які не виплачені 06.02.2014 року через банк агент ПАТ КП «ПриватБанк»; номера та суми коштів на рахунках на час введення тимчасової адміністрації Фондом; номера рахунків та суми, які увійшли у включену до Реєстру акцептованих вимог кредиторів кредиторську вимогу на суму 174 363,04 гривні; зобовязати уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», виконати надані позивачем (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), платіжні доручення № 1 від 30 жовтня 2014 року на суму 900 (девятсот) доларів США, № 2 від 31 жовтня 2014 року на суму 900 (девятсот) доларів США, № 3 від 3 листопада 2014 року на суму 900 (девятсот) доларів США, № 4 від 4 листопада 2014 року на суму 900 (девятсот) доларів США, № 5 від 5 листопада 2014 року на суму 900 (девятсот) доларів США, № 6 від 7 листопада 2014 року на суму 900 (девятсот) доларів США, № 7 від 11 листопада 2014 року на суму 880 (вісімсот вісімдесят) доларів США, № 8 від 12 листопада 2014 року на суму 880 (вісімсот вісімдесят) доларів США, № 9 від 13 листопада 2014 року на суму 880 (вісімсот вісімдесят) доларів США, № 10 від 14 листопада 2014 року на суму 880 (вісімсот вісімдесять) доларів США, № 11 від 17 листопада 2014 року на суму 167 (сто шістдесят сім) доларів США шляхом перерахування зазначених грошових коштів на транзитний розрахунковий рахунок №29095114 у Івано-Франківському обласному управлінню ОСОБА_3 Товариства «Державний ОСОБА_5» ТВБВ філія Калуш № 10008/142 для зарахування коштів на особовий рахунок № 7160 ОСОБА_1, паспорт СС № 956812, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; зобовязати уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_6 внести зміни до суми кредиторських вимог включених до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», згідно Довідки № Вд 16/266 від 14.09.2015 року після здійснення міжбанківського переказу 9087,00 доларів США на рахунок № 7160; 10008/142 ТВБВ філія Калуш ОПЧ Івано-Франківське обласне управління ОСОБА_3 Товариства «Державний ОСОБА_5»; Код ; МФО банку 336503, тобто: 9087,00 доларів США х 15,0962 грн.=137179,53 гривень: де 9087,00 доларів США сума коштів міжбанківського переказу; 15,0962 офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України на дату введення тимчасової адміністрації Фондом, тобто 21.11.2014 року; 137179,53 гривні сума на яку потрібно зменшити суму кредиторських вимог згідно довідки № Вд 16/288 від 14.09.2015 року, тобто: 174363,04грн. 137179,93грн. = 37 183,11 гривень.; зобовязати уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_6 виконати надане позивачем (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), заяву № 24-530 від 27.10.2014 року та платіжне доручення № 2 на здійснення безготівкового внутрішньобанківського переказу на суму 106622,00 грн., та здійснити внутрішньобанківський переказ коштів на залишкову суму 37183,11 гривень, з рахунку позивача № 0724 на депозитний банківський рахунок № 1451 депозитного вкладу №807589/2014 від 12.02.2014 року, - ОСОБА_2 в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»; зобовязати уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_6 внести зміни до розрахункових сум та переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладів за вкладами в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по вкладнику ОСОБА_2, на залишкову суму 37183,11 гривень грошового переказу, збільшивши її; зобовязати уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_6 передати додаткову інформацію про внесені зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладів за вкладами за рахунок Фонду для подальшого внесення змін та складання Фондом Загального реєстру вкладників ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», для подальшої виплати коштів через банки агенти згідно «Положення про порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами»; зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (, МФО 380537) ОСОБА_6 подати до суду звіт про виконання постанови в термін не пізніше 5-ти робочих днів з дня набрання постановою законної сили.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неправомірно не виконано грошові перекази, не надано інформацію про номери та суми рахунків позивача, внесено недостовірні дані в реєстр вкладників, що є порушенням статей 34-38, 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», статей 1068, 1073, 1074 Цивільного кодексу України, пунктів 8.2-8.4 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», статті 15 Закону України «Про звернення громадян», а тому просить суд визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобовязати його вчинити дії, вказані в адміністративному позові.

Позивач в судовому засідання уточнив позовні вимоги в частині реквізитів рахунків, на які необхідно здійснити перерахунок грошових коштів, та просив позов задовольнити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується відмітками на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень. Причини неявки суду невідомі, проте письмові заперечення на адміністративний позов відповідачем не подані.

Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З огляду на вказані обставини, враховуючи міркування позивача та третьої особи щодо можливості продовжити розгляд справи за відсутності в судовому засіданні представника відповідача, який жодного разу не забезпечив участь в судовому засіданні свого представника, не виконав вимог ухвал суду від 15.10.2015 року та 05.11.2015 року, що свідчить про безпідставне затягування строку розгляду справи, враховуючи положення частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку продовжити розгляд справи без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши і оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Позивачем було укладено депозитний договір № 826570/2014 від 25 липня 2014 року, після закінчення терміну дії якого, позивач звернувся із заявою від 15 жовтня 2014 року у відділення № 24 ПАТ «ВіЕйБі Банк» з проханням не пролонгувати дію договору та забезпечити виплату депозиту на суму 192622,00 грн. (а.с.16). Так як виплату вказаної суми 27 жовтня 2015 року не було забезпечено, позивач звернувся із заявою від 27 жовтня 2015 року до відділення № 24 ПАТ «ВіЕйБі Банк» з проханням переказати 106622,00 грн. з банківського рахунку позивача № 0724 на депозитний банківський рахунок ОСОБА_2 № 1451 (а.с.17). Однак даний внутрішньобанківський переказ не був виконаний.

Також позивачем було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності подвійний дохід ЕПС «Квартальний» № 827386/2014 від 28 липня 2014 року, з терміном на 3 місяці, на суму 5000,00 доларів США. 28 серпня 2015 року в звязку із закінченням строку договору банківського вкладу № 754050/2014 від 28 лютого 2014 року «З любовю VAB «Піврічний» на суму 4008,00 доларів США, позивач безготівково поповнив вклад «Марафон лояльності подвійний дохід ЕПС «Квартальний» № 827386/2014 на суму 4008,00 доларів США (а.с.25). Таким чином, загальна сума вкладу № 827386/2014 склала 9008,00 доларів США.

28 жовтня 2014 року у звязку із закінченням строку дії договору № 827386/2014 банківського вкладу «Марафон лояльності подвійний дохід ЕПС «Квартальний», позивач безготівково перерахував кошти по даному банківському вкладу на загальну суму 9087,22 доларів США на поточний вкладний рахунок «Для виплат» в доларах США № 1454 (а.с.27).

29 жовтня 2014 року позивач уклав з ПАТ ОСОБА_7 «Фінансова ініціатива» договір банківського вкладу №2630/108/359405 «Вклад «Партнерство для виплат клієнтам інших банків» та відкрив поточний рахунок № 2778 в доларах США (а.с.28). На виконання вказаного договору, платіжними дорученнями в іноземній валюті № 1 від 30 жовтня 2014 року, № 2 від 31 жовтня 2014 року, № 3 від 3 листопада 2014 року, № 4 від 4 листопада 2014 року, № 5 від 5 листопада 2014 року, № 6 від 7 листопада 2014 року, № 7 від 11 листопада 2014 року, № 8 від 12 листопада 2014 року, № 9 від 13 листопада 2014 року, № 10 від 14 листопада 2014 року, № 11 від 17 листопада 2014 року позивач здійснював переказ коштів з особового рахунку в ПАТ «ВіЕйБі Банк» №1454 на рахунок № 2778 в ПАТ ОСОБА_7 «Фінансова ініціатива» на загальну суму 9087,00 доларів США (а.с.31-41). Згідно банківської виписки по особовому рахунку в ПАТ «ВіЕйБі Банк» № 1454 від 17 листопада 2014 року кошти з даного валютного рахунку були списані (а.с.42-44), а сам рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк» №1454 закрито. Однак кошти на загальну суму 9087,00 доларів США на поточний рахунок № 2778 в ПАТ ОСОБА_7 «Фінансова ініціатива» згідно виданої цією банківською установою довідки №1-в88-191 від 19 червня 2015 року не були перераховані (а.с.47).

Також судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3», до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк». Згідно вказаного рішення запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації - ОСОБА_6. Тимчасову адміністрацію у ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» запроваджено строком з 21 листопада 2014 року по 20 березня 2015 року

Після отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Фонд відповідно до наведених вище положень Закону прийняв рішення про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначив уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку, а 26 березня 2015 року в газеті "Голос України" № 54 (6058) було опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк".

Судом встановлено, що 11 лютого 2015 року позивач звернувся до Тимчасової адміністрації ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» із заявою від 11.02.2015 року, в якій просив встановити причини невиконання грошових переказів та надати інформацію про номера та суми рахунків по депозитних договорах, по яких була здійснена виплата 200000,00 грн. У відповідь на дану заяву від 11 лютого 2015 року, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_6 своїм листом від 17 березня 2015 року №15-3643 повідомила позивача, що для отримання виписки з рахунку необхідно звертатися у відділення ПАТ «ВіЕйБі Банк» №16, а для отримання виплати коштів по вкладу до відділень ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Суд оцінивши зміст заяви позивача від 11.02.2015 року та відповіді відповідача від 17.03.2015 року, дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання належної відповіді на заяву позивача від 11.02.2015 року та зобовязання відповідача надати повну та обєктивну відповідь на вказану заяву, є обґрунтованими, а тому позов в цій частині належить задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Під зверненнями громадян згідно ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» розуміються викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до ст.ст. 1, 7 даного Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Судом встановлено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_6 своїм листом від 17.03.2015 року № 15-3643 надала відповідь на звернення позивача від 11.02.2015 року, однак, зважаючи на зміст наданої відповіді, суд не може визнати таку відповідь повною та аргументованою відповіддю на ті вимоги, які було поставлено відповідачу в заяві від 11.02.2015 року.

Так, згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Також відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач у своєму листі від 17.03.2015 року № 15-3643 не надав належних відповідей на поставлені позивачем питання. Натомість в листі викладено загальнодоступну інформацію, яка розміщена на офіційних сайтах Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «ВіЕйБі Банк» про запровадження з 21.11.2014 року тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та зазначено вкладникам цього банку куди їм належить звертатися за отриманням коштів по договорах банківського рахунку.

Крім цього, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_6 у згаданому листі повідомила позивача, що для отримання інформації по рахунку необхідно звертатися у відділення ПАТ «ВіЕйБі Банк» №16, однак в даному випадку відповідач зобовязаний був вчинити відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян». Зокрема, вказаною нормою закону передбачено, що у випадку, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача про те, що формальне дотримання відповідачем вимог закону щодо надіслання відповіді на його заяву від 11.02.2015 року, яка не містить відповідей на поставлені позивачем питання, не можна вважати належним виконанням відповідачем вимог закону щодо надання відповіді на заяву позивача, а тому суд дійшов висновку визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_6 щодо надання належної відповіді на заяву ОСОБА_1 від 11.02.2015 року та зобов'язати відповідача розглянути та надати повну та обґрунтовану відповідь на заяву ОСОБА_1 від 11.02.2015 року.

Щодо решти позовних вимог, які заявлені позивачем в адміністративному позові, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

В силу положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", позивач, як вкладник, має право на відшкодування свого вкладу, оскільки ПАТ «ВіЕйБі Банк» знаходиться в процедурі ліквідації згідно рішення Фонду від 20.03.2015 № 63. Як зазначено позивачем в заяві від 11.02.2015 року, та підтверджено наданими ним поясненнями в судовому засіданні, ОСОБА_1 як вкладником ПАТ «ВіЕйБі Банк» отримано грошові кошти в сумі 200000 грн., які надійшли грошовим переказом від 06.02.2014 року через Калуське відділення ПАТ «КБ «Приватбанк». Також судом встановлено, що згідно довідки № Вд 16/266 від 04.09.2015 року, виданої відділенням № 16 ПАТ «ВіЕйБі Банк», до Реєстру акцептованих вимог кредиторів, четверта черга, включено кредиторські вимоги ОСОБА_1 в сумі 174363,04 грн.

Стаття 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Суд, при дослідженні обставин, на які посилається позивач в позові, виходив з таких мотивів.

Позивач в адміністративному позові обґрунтовує свої вимоги положеннями статей 1068, 1073, 1074 глави 72 Цивільного кодексу України, норми яких регулюють відносини, що виникають в зв"язку з укладанням, обслуговуванням та припиненням договору банківського рахунку. Однак суд вважає, що дані норми Цивільного кодексу України мають загальний характер, оскільки регулюють вказані суспільні відносини в цілому та поширюються на більш широке коло суб"єктів цих відносин, ніж сторони у справі, без врахування обставин, які виникають з факту введення в банківську установу тимчасової адміністрації, та повязаних з цим обмежень. Спеціальним законом, який необхідно застосовувати до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Норми саме цього закону носять спеціальний характер по відношенню до норм Цивільного кодексу України, оскільки встановлюють певні особливості щодо врегулювання суспільних відносин повязаних з дією банківського рахунку після запровадження в банківську установу тимчасової адміністрації, зокрема щодо відшкодуванням коштів за вкладами фізичних осіб, виконання їх доручень щодо переказу коштів, відкриття банківських рахунків тощо.

Так згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (№ 4452-VI від 23.02.2012, далі - Закон) цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону, вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 статті 26 Закону передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. При цьому, частиною 5 цієї ж статті Закону уточнено, що відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

Судом встановлено, що позивач отримав відшкодування як вкладник ПАТ «ВіЕйБі Банк» у встановленому Законом граничному розмірі в сумі 200000 грн. через Калуське відділення ПАТ «КБ «Приватбанк», які надійшли грошовим переказом від 06.02.2015 року. Окрім цього, як вищевстановлено судом, додатково до четвертої черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів включено кредиторські вимоги позивача в сумі 174363,04 грн.

Згідно частини 2 ст. 26 Закону, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Процедура встановлення кількості вкладників, розміру вкладу, який підлягає виплаті, передбачена частинами 5, 6 ст.27 Закону. Зокрема, вказаними нормами встановлено, що протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону (ч.5.6. ст.27 Закону).

Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду більш детально регламентовано Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 N 14 (далі - Положення).

Зокрема, пунктом 3 розділу 3 Положення передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (надалі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку (пункт 3 розділу 3 Положення). Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (п. 2 розділу 4 Положення). За змістом пунктів 1, 2 розділу 5 Положення після одержання Загального Реєстру (Реєстру переказів) та коштів від Фонду банк-агент відповідно до умов договору, укладеного з Фондом, починає виплати гарантованих сум відшкодувань.

В процесі ліквідацію банку, повноваження уповноваженої особи Фонду наведені у статті 48 Закону, відповідно до частини першої якої уповноважена особа Фонду з дня свого призначення, зокрема, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Крім цього, суд зазначає, що заходи із задоволення вимог кредиторів наведені у главі 4 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку. Так, згідно пункту 4.1 глави 4 розділу V даного Положення з дня свого призначення уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку приступає до інвентаризації та оцінки майна неплатоспроможного банку з метою формування його ліквідаційної маси, а також складає реєстр акцептованих вимог кредиторів. Пунктами 4.21., 4.24. глави 4 розділу V Положення передбачено, що уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів за формою, визначеною в додатку 3 до цього Положення, на підставі балансу банку, до якого включає вимоги кредиторів у національній валюті в розмірах, які існували на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Вимога, заявлена в іноземній валюті, включається до реєстру вимог у національній валюті в сумі, визначеній за офіційним курсом, установленим НБУ на дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Вимоги кредиторів зі сплати процентів (відсотків) за кредитами, депозитами, за незавершеними розрахунковими операціями тощо переносяться на відповідний рахунок кредитора.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку встановлено ст. 52 Закону. Частиною 4 статті 52 Закону передбачено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від продажу майна (активів), недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належать кожному кредитору однієї черги.

Таким чином, вимоги по відшкодуванню банком заборгованості перед вкладниками - фізичними особами, що залишилася після виплати гарантованої суми відшкодування в розмірі 200000 грн., підлягають включенню до четвертої черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Тобто вказаними нормами чітко визначено алгоритм дій уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та самого Фонду після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку щодо операцій вкладників по договорах, які укладені до прийняття такого рішення.

В позовній заяві позивач, в обґрунтування своїх вимог, посилається на положення ч. 2 ст. 37 Закону, якою визначено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації банку. Зокрема, позивач вважає, що відповідач згідно наданих цією статтею повноважень могла виконати операції з переказу коштів в сумі 9087,00 доларів США згідно доручень позивача.

Однак, суд не погоджується із вказаним твердженням позивача, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку; зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобовязань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Частиною 2 ст. 37 Закону, на яку посилається позивач, зазначено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій, та інші повноваження.

Метою здійснення банком будь-яких операцій, які передбачені в ч. 2 ст. 37 Закону, є забезпечення збереження майна (активів) банку та збільшення його ліквідаційної маси. На підтвердження даного положення також спрямовані норми ст. 38 Закону.

Однак, на думку суду, наведені положення ч. 2 ст. 37 Закону необхідно розглядати в системному зв"язку з нормами ч. 5 ст. 36 Закону, в якій встановлено ряд заборон щодо дій уповноваженої особи Фонду. Зокрема, пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. При цьому, частиною 6 статті 37 Закону перелічено зобов"язання банку на які не поширюється обмеження, передбачене пунктом 1 частини 5 цієї Статті. Однак, з системного аналізу положень ч. 5 ст. 36, ст. 38, а також згаданої частини 6 ст. 37 Закону, в розрізі обставин, на які посилається позивач щодо невиконання відповідачем його доручень щодо переказу коштів з банківських рахунків, відкритих в ПАТ "ВіЕйБі", можна дійти висновку про те, що вказані винятки стосуються виключно операцій з виплати переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку, тобто не стосуються операцій по переказу коштів вкладників такого банку, оскільки виконання таких операцій повністю б нівелювало мету вжиття таких обмежень та порушило б процедуру задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Зважаючи на вищевказане, суд також вважає безпідставними посилання позивача на норми Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», оскільки відповідно до п. 1.24 статті 1 даного Закону, переказ - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Тобто, здійснення банком будь-якого переказу на підставі платіжних доручень позивача, знову ж таки суперечило б вимогам ч. 2 ст. 37 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім цього, в п. 1.20 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» надано визначення терміну «неплатоспроможність», відповідно до якого, це нездатність учасника платіжної системи в строк, встановлений договором або визначений законодавством України, в повному обсязі виконати свої зобов'язання щодо переказу коштів. З огляду на вказане, віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» до категорії неплатоспроможних, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733/БТ, передбачає можливість невиконання банком свої зобов'язань щодо переказу коштів.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача щодо непроведення операцій з переказу коштів позивача в сумі 9087,00 доларів США є правомірними.

З огляду на вказане, в задоволенні позову щодо зобов"язання відповідача виконати надані позивачем платіжні доручення та заяву позивачу шляхом перерахування грошових коштів на належні йому рахунки, а також на рахунки, належні його матері, а також внаслідок проведення цих операцій внести зміни до суми кредиторських вимог включених до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та Переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» належить відмовити.

Окрім цього, суд вважає, що враховуючи клопотання позивача про зобовязання відповідача подати до суду звіт про виконання постанови, на підставі частини 1 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, слід зобов'язати відповідача подати суду в термін не пізніше пяти робочих днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення в частині задоволених позовних вимог.

За відсутності доказів понесення позивачем судових витрат, такі згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судом не розподілялися.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_6 щодо надання належної відповіді на заяву ОСОБА_1 від 11.02.2015 року.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_6 розглянути та надати повну та обґрунтовану відповідь на заяву ОСОБА_1 від 11.02.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_6 подати суду звіт про виконання цієї постанови в термін не пізніше пяти робочих днів з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_8

Постанова складена в повному обсязі 23.11.2015 року.