Справа № 539/3781/15-а
Суддя: Матвієнко В. М.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3781/15-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Матвієнка В. М.

при секретарі О.А. Павличенко

розглянувши у судовому засіданні в м. Лубни справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження .

У позові вказала, що вона являється інвалідом війни ІІ групи. Захворювання повязане з виконанням обовязків по ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 року зобов'язано управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області здійснити нарахування ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2014 рік у розмірах , передбачених статтею 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та вчинити дії щодо виплати нарахованої суми з урахуванням сплаченої суми на підставі якої оформлявся та видавався стягувачу виконавчий лист.

На підставі зазначеного рішення 29.12.2014 року виданий виконавчий лист № 539/2299/14-а, який був направлений державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області до виконання .

12.03.2015 року головний державний виконавець Дрібна Ю.А. своєю постановою відмовив у відкритті виконавчого провадження, вказавши в ній , що в зв'язку з відсутністю даних про індивідуальний ідентифікаційний код стягувача ОСОБА_1 у виконавчому листі.

06.07.2015 року ухвалою Лубенського міськрайонного суду виправлено помилку у вищезазначеному виконавчому листі , вказавши в ньому індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача ОСОБА_1

29.07.2015 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Ткаченко С.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 539/2299/14-а виданого 29.12.2014 року Харківським апеляційним адміністративним судом.

25.09.2015 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Ткаченко С.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з вжиттям вичерпних заходів примусового виконання рішення.

30.09.2015 року виконавчий лист був повернутий Лубенському міськрайонному суду для приєднання до справи.

Вказану постанову позивач вважає такою, що винесена в порушення вимог чинного законодавства, порушує її законні права, оскільки рішення суду залишилося не виконаним.

Строк звернення до суду з позовом позивачка вважає , що не пропустила, оскільки тільки 14.10.2015 року простим листом отримала копію постанови державного виконавця .

ОСОБА_1 прохає суд постановити рішення яким визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області неправомірними, скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.09.2015 року .

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, прохає їх задовольнити.

Представник відповідача відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з'явився, надавши суду заперечення на позовну заяву згідно яких прохав відмовити в задоволенні позову та розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Субєкт владних повноважень - відповідач у справі зобовязаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача.

Згідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.5 ст. 124 Конституцій України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судом встановлено, що позивач являється інвалідом війни ІІ групи.

Згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2014 року зобов»язано управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області здійснити нарахування ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2014 рік у розмірах , передбачених статтею 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та вчинити дії щодо виплати нарахованої суми з урахуванням сплаченої суми на підставі якої оформлявся та видавався виконавчий лист в якому не було вказано індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача.

На підставі зазначеного рішення 29.12.2014 року виданий виконавчий лист

№ 539/2299/14-а, який був направлений державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області до виконання .

В зв'язку з відсутністю ІІД стягувача ОСОБА_1 у виконавчому листі Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Полтавській області відмовив у відкритті виконавчого провадження оскільки виконавчий лист не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «При виконавче провадження» та рекомендував їй привести даний документ у відповідність із вимогами ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 ст. 259 КАС України Виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно п.3 ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження зазначено -

У виконавчому документі зазначаються:

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

06.07.2015 року Лубенським міськрайонним судом винесена постанова про виправлення помилки у виконавчому листі №539/2229/14-а допущену при його оформленні, вказавши в ньому індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача ОСОБА_1 -НОМЕР_1, в іншій частині записи у виконавчому листі залишити без змін. Ухвала суду вступила у законну силу, є чинною.

29.07.2015 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Ткаченко С.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 539/2299/14-а виданого 29.12.2014 року Харківським апеляційним адміністративним судом.

25.09.2015 року старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області Ткаченко С.В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження в зв'язку з вжиттям вичерпних заходів примусового виконання рішення.

30.09.2015 року оригінал виконавчого листа був повернутий Лубенському міськрайонному суду .

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, суд вважає, що постанова державного виконавця примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про закриття виконавчого провадження є передчасною, оскільки державний виконавець мотивуючи свою постанову вказує на відсутність вжиття вичерпних заходів примусового виконання рішення. Посилання в даному випадку на вжиття вичерпних заходів примусового характеру у вигляді накладення штрафу на боржника в зв'язку з відсутністю цільових коштів для виконання рішення не можна вважати поважною причиною для невиконання судового рішення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18 квітня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії" органи державної влади не повинні посилатися на брак грошових коштів, як на виправдання невиплати боргу, визнаного судовим рішенням. Припускається, що зволікання з виконанням судового рішення може бути виправданим за деяких обставин. Однак, зволікання не може бути таким, що завдає шкоди суті прав, які захищаються параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

В даному випадку фінансові труднощі в державі не можуть і не повинні перешкоджати виконанню судового рішення.

Відповідно до практики Європейського Суду (справа «Кечко проти України»від 08.11.2005р.) реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов'язань, є безпідставним.

Згідно з ч.2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ч.1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи не вбачається, що неможливість виконання судового рішення підтверджується будь-якими доказами. Відповідачем не надано суду актів перевірки, вчинених в порядку ч.1,2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», чи будь-яких інших доказів про фактичну відсутність бюджетних коштів, або вжиття дійсно вичерпних заходів примусового виконання постанови суду. Таким чином висновки державного виконавця про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження в зв'язку з накладення штрафу на боржника , який вважається державним виконавцем як вжиття вичерпаних заходів примусового виконання рішення суду , є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вжито всіх дій, передбачених чинним законодавством для забезпечення виконання судового рішення, натомість винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. На підставі викладеного, суд вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження. У разі закінчення виконавчого провадження скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Закінчене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Відтак, позивач позбавлений права повторно пред'явити виконавчий лист до виконання.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що закриття виконавчого провадження є фактично відмовою у виконанні судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 оскаржувану постанову отримано лише 15.10.2015 р., а з позовом до суду вона звернулась 21.10.2015 р. , тобто у встановлений Законом строк. Строк пред'явлення виконавчого документу до виконання боржником не пропущений, оскільки виконавчий лист виданий 29.12.2014 року.

Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст. ст.22, 124 Конституції України,

ст.ст. 6-14, 41, 71, 159-163, 167 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання дій неправомірними, скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження ВП №48291448 від 25.09.2015 року .

Стягнути з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на користь держави 487 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення .

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_2 В. М.