Справа № 808/7407/14 (ДО/808/737/14)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2015 рокусправа № 808/7407/14 (ДО/808/737/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року по справі №808/7404/14 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Краснолиманського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України № 879 від 11.08.2014 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Краснолиманського МВ, Дзержинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області» в частині звільнення з органів внутрішніх справ України старшого сержанта міліції ОСОБА_1, помічника слідчого слідчого відділення міліції Краснолиманського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області. Скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України № 1667 о/с від 26.08.2014 в частині звільнення з органів внутрішніх справ України старшого сержанта міліції ОСОБА_1, помічника слідчого слідчого відділення міліції Краснолиманського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області. Поновлено старшого сержанта міліції ОСОБА_1 на посаді помічника слідчого слідчого відділення міліції Краснолиманського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 27.08.2014. Стягнуто з Краснолиманського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.08.2014 по 29.05.2015 у розмірі 22725,84 грн. (двадцять дві тисячі сімсот двадцять п'ять гривень вісімдесят чотири копійки).

Не погодившись з таким рішення суду, Міністерство внутрішніх справ України звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач вчинив дії, що дискредитують його як працівника міліції, оскільки під час перебування міста Краматорська під контролем незаконних збройних формувань так званої Донецької народної республіки, позивач відмовився виконувати свої прямі професійні обов'язки та активно співпрацював з ополченцями ДНР, надававши їм допомогу, в тому числі і службову інформацію щодо анкетних даних як працівників міліції так і громадян м. Красний Лиман, чим дискредитував себе як працівника міліції.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги вважає, що останню необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 2013 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

На підставі Наказу МВС України від 11.08.2014 № 807 за фактом порушення окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області службової дисципліни, відповідно до вимог п. 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230 комісії доручено провести за вказаним фактом службове розслідування.

За наслідками службового розслідування та за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС в Донецькій області, МВС України складено висновок службового розслідування, з якого вбачається, що старший сержант міліції ОСОБА_1 помічник слідчого слідчого відділення Краснолиманського міськвідділу активно співпрацював з ополченцями ДНР, надавав їм допомогу, в тому числі і службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції, так і громадян, які мешкають в м.Красний Лиман та Краснолиманському районі. Крім того, зазначеним висновок підтверджено відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування.

Закінчивши службове розлідування, комісія дійшла висновку, що за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, позивача слід звільнити з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі - Положення про проходження служби).

На підставі вищезазначених порушень, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, 11 серпня 2014 року МВС України складено наказ №879 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Краснолиманського МВ, Дзержинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області", в тому числі і позивача.

Крім того, судами встановлено, що згідно витягу з наказу від 26.08.2014 № 1667 о/с МВС України відповідно до п. 66 Положення про проходження служби, ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік).

Вважаючи вищезазначені накази протиправними, позивач звернувся до суду із позовом, правомірність винесення яких і стало предметом розгляду у даній справі.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не підтверджено вчинення позивачем дій, які були розцінені як такі, що дискредитують звання працівника міліції, а тому підстав для звільнення за п. 66 Положення про проходження служби не встановлено.

Колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з фактичних обставин справи, погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Так, пунктом 66 Положення про проходження служби визначено, що особи рядового і начальницького складу, особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

При цьому, колегія суддів зазначає, що звільнення з органів внутрішніх справ проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього ж Положення, приписами якого встановлено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Крім того, колегія суддів зазначає, що під терміном «дискредитація» слід розуміти підрив довіри до кого та/або чого - небудь.

З наведеного випливає, що звільнення з органів внутрішніх справ за вчинення дій, що дискредитують звання рядового і начальницького складу полягає у вчиненні дій та/або бездіяльності, які підривають довіру населення до співробітників органів внутрішніх справ в цілому.

Разом з тим, наявність такого правопорушення повинна бути доведена певними доказами, отриманими із дотриманням законодавчо визначеної процедури. При цьому, у даній справі, враховуючи приписи ст.. 71 КАС України, такий обов'язок покладається на орган внутрішніх справ.

Як встановлено матеріалами справи, підставою для винесення спірних наказів став висновок комісії за наслідками службового розслідування, в якому зазначено, що встановлено скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, зокрема, надання інформації та співпраця з ополченцям ДНР. В той же час в наданих суду матеріалах службового розслідування відсутні будь-які докази вчинення позивачем зазначених дій. Не надано таких доказів відповідачами і до суду.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення позивача у зв'язку з недоведеністю з його боку якихось дій на підтримку ополченців ДНР відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи протиправність спірних наказів, колегія суддів зазначає, що вимога про стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу по день поновлення на посаді є теж цілком обґрунтованою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем безпідставно звільнено позивача із займаної посади за відсутності доказів щодо скоєння останнім вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, в зв'язку з чим суд першої інстанції цілком правомірно частково задовольнив позовні вимоги.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду не оскаржувалось.

А відтак, оскільки всі обставини, що входять до предмета доказування у справі, встановлені судом першої інстанції на підставі повного та всебічного дослідження наявних у справі доказів, які відповідають ознакам належності та допустимості, і цим обставинам дана правильна юридична оцінка, колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в мажах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2015 року у справі №808/7407/14 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко