Справа № 2а/0470/7549/12
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2015 р. м. Київ К/800/32703/14

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Приходько І.В., Юрченко В.П.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Інспекція)

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2012

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2014

у справі № 2а/0470/7549/12

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Молагробізнес" (далі - Товариство)

до Інспекції

про скасування податкового повідомлення-рішення.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про скасування:

податкового повідомлення-рішення від 17.02.2012 № , згідно з яким Товариству визначено грошове зобов'язання у сумі 2 455 598 грн. за основним платежем та 283 995,25 грн. за штрафними санкціями;

податкового повідомлення-рішення від 17.02.2012 № про збільшення платникові грошового зобов'язання з ПДВ на 622 755 грн. за основним платежем та на 113 838,50 грн. за штрафними санкціями;

податкового повідомлення-рішення від 23.04.2012 № , згідно з яким позивачеві нараховано грошове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 2 135 098 грн. за основним платежем та 283 995,25 грн. за штрафними санкціями.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2012, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2014, позов задоволено частково; податкове повідомлення-рішення від 17.02.2012 № скасовано в частині нарахування 1 383 255,30 грн.; податкове повідомлення-рішення від 17.02.2012 № - в частині 242 207,30 грн.; податкове повідомлення-рішення від 23.04.2012 № - в частині 1 062 755,30 грн.; в решті позову відмовлено.

Судові рішення зі спору мотивовані тим, що реальність виконання поставок молочної продукції позивачеві у рамках господарських правовідносин з приватним підприємством «Протор», приватним підприємством «Стік», приватним підприємством «Альянс-СД» та з товариством з обмеженою відповідальністю «Молагробізнес» не підтверджується, що виключає добросовісність податкової вигоди платника за цими операціями. Водночас суди послалися на судове рішення в адміністративній справі № 2а/0470/11761/11, яким встановлено правомірність формування платником даних податкового обліку за операціями з товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерсервіс-постач» та з товариством з обмеженою відповідальністю «Вєнтек».

Законність ухвалених у справі судових актів перевіряється у порядку глави 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у зв'язку з касаційною скаргою Інспекції, в якій вона просить скасувати прийняті у справі судові акти. На обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає, що установлені у рамках контрольно-перевірочних заходів обставини щодо фіктивності спірних постачальників як учасників господарського обороту доводять неможливість виконання ними задекларованих поставок в адресу Товариства.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України вважає за необхідне частково задовольнити розглядувані касаційні вимоги виходячи з такого.

Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи встановлено, що оспорювані податкові повідомлення-рішення були прийняті Інспекцією за наслідками проведення планової виїзної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 по 30.09.2011, оформлену актом від 27.01.2012 № 167/231/32495188.

Під час цієї перевірки Інспекція не визнала право платника на формування у податковому обліку витрат та податкового кредиту з ПДВ за операціями з придбання молочної продукції у рамках взаємовідносин з приватним підприємством «Протор», приватним підприємством «Стік», приватним підприємством «Альянс-СД», товариством з обмеженою відповідальністю «Молагробізнес», товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерсервіс-постач» та з товариством з обмеженою відповідальністю «Вєнтек».

В акті перевірки зазначено, що названі постачальники не перебувають за місцезнаходженням, не мають власного або орендованого майна, основних фондів, транспортних засобів та трудових ресурсів, необхідних для виконання розглядуваних поставок, є учасниками схемного формування податкового кредиту за рахунок штучного документування операцій з поставки товарів, робіт, послуг.

Вказані обставини, на думку Інспекції, є свідченням формального характеру операцій між Товариством та спірними постачальниками; взаємовідносини між учасниками розглядуваних поставок перебувають поза межами реальної господарської діяльності; зазначені операції задокументовані з метою створення умов для необґрунтованого збільшення платником податкової вигоди, що надається добросовісним платникам для компенсації реально понесених ними витрат на придбання товарів (робіт, послуг) та пов'язується з необхідністю документального підтвердження факту придбання таких товарів (робіт, послуг).

Зі змісту підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (який визначав порядок формування податкового кредиту до 01.01.2011), що відповідають положенням пунктів 198.1. 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, а також з аналізу приписів підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (які до 01.04.2011 регулювали порядок формування валових витрат у податковому обліку), пунктів 138.2, 138.4 статті 138 Податкового кодексу України вбачається, що умовою формування платником податкового кредиту з ПДВ та витрат, які враховуються при визначенні оподатковуваного доходу, є реальність виконання господарської операції та наявність первинних документів, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі її виконання.

А відтак обставини щодо порядку виконання господарської операції, наявності дійсних майнових змін у її учасників в результаті такого виконання та відповідності належать до предмета доказування у спорах, пов'язаних з необґрунтованістю податкової вигоди платника.

У справі, що переглядається, висновок судів про неправомірність кваліфікації як фіктивних взаємовідносин позивача з товариством з обмеженою відповідальністю «Вєнтек» за договором поставки від 05.01.2011 № 46/С та з товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерсервіс-Постач» на підставі договору поставки від 24.12.2010 № 18/с мотивований тим, що дійсність названих правочинів та їх фактичне виконання встановлено постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі № 2а-0470/11761/11.

Втім, як вбачається зі змісту цієї постанови, предметом спору в справі № 2а-0470/11761/11 охоплювалися операції позивача з названими постачальниками лише за січень 2011 року, тоді як актом перевірки від 27.01.2012 № 167/231/32495188 охоплено правовідносини Товариства з цими постачальниками й в інші звітні періоди (як-от грудень 2010 року, лютий 2011 року).

До того ж, передбачене у частині першій статті 72 КАС звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Адміністративні суди не повинні сприймати як обов'язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

У разі подання учасником спору, який ці обставини заперечує, належних і допустимих доказів на їх спростування, ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами статті 86 КАС без будь-якого обмеження у формуванні власних висновків.

Крім того, висновок суду про дійсність правочину та реальність операції, виконанням якої опосередковувався правочин, з своїм процесуальним змістом є правовою кваліфікацією правовідносин, а не установленою судом обставиною у розумінні частини першої статті 72 КАС.

А відтак для прийняття правильного по суті спору рішення суд слід було надати правовий аналіз операціям Товариства з названими постачальниками (товариством з обмеженою відповідальністю «Вєнтек» та товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерсервіс-Постач»), перевіривши обставини щодо фактичного руху активів між учасниками задекларованих поставок та відповідності сформованих платником даних податкового обліку реальним фактам господарської діяльності, підтверджених достовірними первинними документами.

Невстановлення судами обставин, що мають правове значення для вирішення даного спору, не може бути усунуто судом касаційної інстанції з огляду на його повноваження, визначені статтею 220 КАС; наведене вимагає скасування прийнятих у справі судових актів з направленням останньої на новий розгляд до суду першої інстанції для усунення вказаних недоліків шляхом дослідження усіх обставин, зазначених у цій ухвалі.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог судові акти зі спору учасниками провадження у касаційному порядку не оскаржуються, що виключає необхідність перевірки відповідних висновків у даному касаційному провадженні.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 227, 231 КАС, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2014 зі справи № 2а/0470/7549/12 скасувати в частині задоволення позовних вимог.

У цій частині справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

3. В решті постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.04.2014 зі справи № 2а/0470/7549/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.В. Приходько
В.П. Юрченко