Справа № 182/3314/14-а(2-а/0182/71/2015)
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2015 рокусправа № 182/3314/14-а 2-а/0182/71/2015

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І. Щербака А.А.

за участю секретаря судового засідання: Спірічева Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року у справі № 182/3314/14-а (2-а/0182/71/2015) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірним рішення в частині, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Судом визнано неправомірним рішення № 17 комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.07.2013 року в частині не зарахування позивачу періодів роботи з 01.09.1984р. по 30.09.1984 р.; з 01.01.1988 р. по 31.12.1994р.; з 01.01.1996р. по 25.05.2000 р. в колгоспі «Дружба» та КСП «Дружба» на посаді тракториста. Визнано неправомірними рішення посадових осіб управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області з відмови призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 для призначення пенсії як стаж, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах за пунктом «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди його роботи з 01.09.1984р. по 30.09.1984 р.; з 01.01.1988 р. по 31.12.1994р.; з 01.01.1996р. по 25.05.2000 р. в колгоспі «Дружба» та КСП «Дружба» на посаді тракториста. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області призначити,нарахувати та виплатити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення з заявою про призначення пенсії. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року. Відповідач-1 вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову суду першої інстанції скасувати з постановленням нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області також не погодилось із рішенням суду першої інстанції та подало апеляційну скаргу. Посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року та відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

В судове засідання апеляційної інстанції представники сторін не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з 29.01.1981 року був прийнятий трактористом в колгосп «Дружба» і звільнений 25.05 2000 року. Інші записи у трудовій книжці за вказаний період відсутні (а.с. 10).

Відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи мають трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі

04.07.2013 року комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, розглянувши заяву позивача про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, винесла рішення, яким позивачу було підтверджено періоди роботи: з 29.01.1981 по 31.08.1984р., з 01.10.1984р. по 31.01.1984р., з 01.12.1984р. по 31.12.1987р. з 01.01.1995р. по 31.12.1995р. для зарахування до пільгового стажу відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ( а.с.16).

Такі висновки комісії ґрунтуються на дослідженні особових рахунків ОСОБА_1 в колгоспі та ТОВ «Дружба» за 1981-2000 роки, в яких вказана кількість відпрацьованих вихододнів, та суми нарахувань позивачу, а саме: з січня 1981 року по серпень 1884 року як трактористу з початку року;

у вересні 1984 року - механізатор;

у жовтні 1984 - тракторист;

у листопаді 1984р.- слюсар;

з грудня 1984р. по грудень 1987 року - тракторист;

з січня 1988 по грудень 1994 року - механізатор;

з січня 1995 року по грудень 1995 року - тракторист;

з січня 1996 року по червень 2000 року- механізатор.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що робота позивача у листопаді 1984 р. на посаді слюсаря не може бути зарахована до пільгового стажу як робота тракториста.

Проте, робота позивача у зазначені вище періоди механізатором повинна бути зарахована до пільгового стажу як робота тракториста.

Так, в трудовій книжці позивача відсутні записи про його переведення на інші роботи ніж тракторист, задіяний в сільському господарстві.

Ці ж обставини підтвердили допитані в суді першої інстанції свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, які стверджували, що позивач, працюючи механізатором у вересні 1984 року, з січня 1988 по грудень 1994 року,з січня 1996 року по червень 2000 року, виконував роботу тракториста в сільському господарстві та був постійно задіяний на польових роботах, оскільки іншої роботи тракториста в колгоспі взагалі не було.

Постановою Ради Міністрів СРСР №622 від 20.07.1964р. «Про державне пенсійне забезпечення та соціальне страхування голів, спеціалістів і механізаторів колгоспів», та Постановою Держкомпраці СРСР №343/П-16 від 31.07.1964р. «Про затвердження Інструкції про порядок застосування Постанови Ради Міністрів СРСР №622 від 20.07.1964р. «Про державне пенсійне забезпечення та соціальне страхування голів, спеціалістів і механізаторів колгоспів» встановлено, що до механізаторів колгоспів відносяться: трактористи-машиністи, трактористи, комбайнери, шофера, машиністи, що працюють на стаціонарних установках, токаря, слюсаря, мотористи, тощо.

Суд зазначив, і з ним погоджується колегія суддів, що поняття механізатор більш об'ємне, ніж тракторист. Факт того, що в уточнюючих довідках, наданих позивачем зазначена посада тракториста підтверджує той факт, що позивач працював саме трактористом і був постійно задіяним в сільському господарстві при виконанні польових робіт.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо.

Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Позивача було прийнято на роботу трактористом (машиністом), він має про це відповідне посвідчення, зазначене підтверджено записом у трудовій книжці та уточнюючими довідками. Свідки підтвердили виконання трудових обов'язків позивачем саме цій посаді та вказали на залучення позивача в сільському господарстві при виконанні польових робіт у спірних періодах.

Доказів на спростування вказаних фактів, відповідачі не надали.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційних скарг висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2015 року у справі № 182/3314/14-а (2-а/0182/71/2015) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак