Справа № 825/1916/15-а
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року Чернігів Справа № 825/1916/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Клименок А.С.,

за участі представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участі представників відповідача ОСОБА_3. ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "МЛИБОР" до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 11.06.2015 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області і просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 08.04.2015 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, на думку позивача, були порушені вимоги Податкового кодексу України, у звязку з чим податковий орган під час перевірки дійшов необґрунтованих висновків, які покладені в основу податкових повідомлень-рішень.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на письмові заперечення, в яких зазначено, що ПАТ Млибор було порушено вимоги Податкового кодексу України в частині фактичного отримання товарів (у періоді виникнення відємного значення за звітний податковий період. У якому виникла сума листопад 2014 року на 21169212,00 грн.), що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ у грудні 2014 року на 21169212,00 грн. Враховуючи викладене ДПІ у м. Чернігові вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви та заперечень на неї, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

ПАТ Млибор () зареєстроване 25.01.1996 виконавчим комітетом Чернігівської міської ради (том №1 а.с.104) та відповідно до свідоцтва №100338751 є платником податку на додану вартість (том №1, а.с.105).

Основними видами господарської діяльності ПАТ Млибор є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; виробництво продуктів борошномельно-крупяної промисловості; виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; вантажний автомобільний транспорт (том №1 а.с.104).

Судом встановлено, що працівниками ДПІ у м. Чернігові було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ПАТ "МЛИБОР" відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2014 року, за результатами якої складено акт №555/15/14226133 від 20.03.2015 (том №1 а.с.11-22).

Перевіркою було встановлено порушення п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010, в результаті чого ПАТ Млибор відмовлено у сумі бюджетного відшкодування у розмірі 21169217,00 грн. за грудень 2014 року.

На підставі зазначеного акту ДПІ у м. Чернігові прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.04.2015 №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 21169217,00 грн. (том №1 а.с.10).

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має суто економічні властивості, що неможливо без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків. Тому така ознака результатів господарської діяльності, як цінова визначеність, наявна в абсолютній більшості випадків, хоча в некомерційній господарській діяльності можливе безкоштовне надання результатів останньої.

Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу України регламентовано порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню).

Згідно п. 200.1 ст.200 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

У відповідності до положень пунктів 200.2 ст.200 Податкового кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Згідно п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

На підставі п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 201.4 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Згідно із п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Частинами 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обовязкові реквізити: назва документа; дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, які брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, на підтвердження включення сум ПДВ до складу податкового кредиту необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зокрема: документи, що підтверджують факт отримання товару від іншої особи та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо повязані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ Млибор (Покупець) та ТОВ АГРОКІМ (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції майбутнього врожаю №134 від 03 листопада 2014 року (том №1 а.с.23-25).

Відповідно до пп. 1.1 договору Продавцем, зобовязалось передати у власність Покупця (поставити), сільськогосподарську продукцію власного виробництва, а саме - сою врожаю 2015 року заліковою вагою 6000 тон на загальну суму 31 104 000 (тридцять один мільйон сто чотири тисячі) гривень 00 коп., в тому числі ПДВ 5 184 000,00 (п'ять мільйонів сто вісімдесят чотири тисячі) грн. 00 коп.

Підпунктом 4.3. договору передбачено, що поставка товару Продавцем може здійснюватись партіями або всієї кількості Товару одночасно в термін - не пізніше 30.11.2015.

Згідно з пп. 6.3. договору оплата вартості товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування 100% передплати на розрахунковий рахунок Продавця в термін до 31.12.2014.

Оплата майбутнього врожаю підтверджується платіжними дорученнями № 59 від 04.11.2014; № 60 від 04.11.2014; № 61 від 04.11.2014 (том №1 а.с.140-142).

ТОВ «АГРОКІМ» видано податкову накладну від 04.11.2014 №1/2 на загальну суму 31104000,00 грн.. в т.ч. ПДВ 5184000,00 грн. (том №2 а.с.45).

Між ПАТ Млибор (Покупець) та ПП Агропрогрес (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції майбутнього врожаю №135 від 03 листопада 2014 року (том №1 а.с.29-31).

Відповідно до пп. 1.1 договору Продавцем, зобовязалось передати (поставити) у власність Покупця, сільськогосподарську продукцію власного виробництва, а саме - сою врожаю 2015 року заліковою вагою 4000 тон на загальну суму 20 736 000 (двадцять мільйонів сімсот тридцять шість тисяч гривень 00 коп., в тому числі ПДВ 3 456 000,00 (три мільйони чотириста п'ятдесят шість тисяч) грн. 00 коп.

Підпунктом 4.3 договору передбачено, що поставка товару Продавцем може здійснюватись партіями або всієї кількості товару одночасно в термін - не пізніше 30.11.2015.

Згідно з пп. 6.3. договору, оплата вартості товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування 100% передплати на розрахунковий рахунок Продавця в термін до 31.12.2014.

Оплата майбутнього врожаю підтверджується платіжними дорученнями № 62 від 04.11.2014; № 63 від 04.11.2014 (том №1 а.с.138-139).

ПП Агропрогрес видано податкові накладні від 04.11.2014 №2/2 на загальну суму 13000000,00 грн., в т.ч. ПДВ 2166666,67 грн.; від 05.11.2014 №3/2 на загальну суму 7736000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1289333,33 грн. (том №1 а.с.33-34).

Між ПАТ Млибор (Покупець) та ТОВ Бурат-Агро (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції майбутнього врожаю №136 від 03 листопада 2014 року (том №1 а.с.35-37).

Відповідно до пп. 1.1. договору Продавцем, зобовязалось передати (поставити) Покупця, сільськогосподарську продукцію власного виробництва, а саме - сою врожаю 2015 року заліковою вагою 8000 тон на загальну суму 41 472 000 (сорок один мільйон чотириста сімдесят дві тисячі гривень 00 коп., в тому числі ПДВ 6 912 000,00 (шість мільйонів дев'ятсот дванадцять тисяч) грн. 00 коп.

Підпунктом 4.3. договору передбачено, що поставка товару Продавцем може здійснюватись партіями або всієї кількості товару одночасно в термін - не пізніше 30.11.2015.

Згідно з пп. 6.3. договору, оплата вартості товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування 100% передплати на розрахунковий рахунок Продавця в термін до 31.12.2014.

Оплата майбутнього врожаю підтверджується платіжними дорученнями № 55 від 04.11.2014; № 56 від 04.11.2014; № 57 від 04.11.2014; № 58 від 04.11.2014 (том №1 а.с.143-146).

ТОВ Бурат-Агро видано податкову накладну від 04.11.2014 №7/2 на загальну суму 41472000,00 грн., в т.ч. ПДВ 6912000,00 грн. (том №2 а.с.34).

Між ПАТ Млибор (Покупець) та ПСП Слобожанщина Агро (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції майбутнього врожаю №137 від 03 листопада 2014 року (том №1 а.с.42-44).

Відповідно до пп.1.1 договору Продавцем, зобовязалось передати (поставити) Покупця, сільськогосподарську продукцію власного виробництва, а саме - сою врожаю 2015 року заліковою вагою 5500 тон на загальну суму 28 512 000 (двадцять вісім мільйонів п'ятсот дванадцять тисяч) гривень 00 коп., в тому числі ПДВ 4 752 000,00 (чотири мільйони сімсот п'ятдесят дві тисячі) грн. 00 коп.

Підпунктом 4.3. договору передбачено, що поставка товару Продавцем може здійснюватись партіями або всієї кількості товару одночасно в термін - не пізніше 30.11.2015.

Згідно з пп. 6.3. договору, оплата вартості товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування 100% передплати на розрахунковий рахунок Продавця в термін до 31.12.2014.

Оплата майбутнього врожаю підтверджується платіжними дорученнями № 52 від 04.11.2014; № 53 від 04.11.2014; № 54 від 04.11.2014 (том №1 а.с.147-149).

ПСП Слобожанщина Агро було видано податкову накладну від 04.11.2014 №2/2 на загальну суму 28 512 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 4752000,00 грн. (том №2 а.с.41).

Між ПАТ Млибор (Покупець) та ТОВ Укагросоюз КСМ (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської продукції майбутнього врожаю №138 від 03 листопада 2014 року (том №1 а.с.48-50).

Відповідно до пп.1.1 договору Продавцем, зобовязалось передати (поставити) Покупця, сільськогосподарську продукцію власного виробництва, а саме - сою врожаю 2015 року заліковою вагою 1500 тон на загальну суму 7 776 000 (сім мільйонів сімсот сімдесят шість тисяч) гривень 00 коп., в тому числі ПДВ 1 296 000,00 (один мільйон двісті дев'яносто шість тисяч) грн. 00 коп.

Підпунктом 4.3 договору передбачено, що поставка товару Продавцем може здійснюватись партіями або всієї кількості товару одночасно в термін - не пізніше 30.11.2015.

Згідно з пп. 6.3 договору, оплата вартості Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування 100% передплати на розрахунковий рахунок Продавця в термін до 31.12.2014.

Оплата майбутнього врожаю підтверджується платіжними дорученнями № 64 від 05.11.2014; № 65 від 05.11.2014 (том №1 а.с.136-137).

ТОВ Укагросоюз КСМ видано податкову накладну від 05.11.2014 №1/2 на загальну суму 7776000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1296000,00 грн. (том №2 а.с.51).

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ АГРОКІМ, ПП Агропрогрес, ТОВ БУРАТ-АГРО, ПСП Слобожанщина Агро, ТОВ Украгросоюз КСМ мають земельні та технічні можливості для вирощування сої (том №1 а.с.174-219), а ПАТ МЛИБОР, в свою чергу, - для транспортування та зберігання (том №5 а.с.49-52,131-141, 180-184).

Виконання договорів укладених позивачем з контрагентами підтверджується видатковими накладними, накладними на відповідальне зберігання та складськими квитанціями на зерно, накладними (том №5 а.с.142-169,185-195).

Для своєї господарської діяльності позивач здійснює господарські операції щодо придбання товарів та послуг, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами (том №1 а.с.241-250, том №2 а.с.1-33, 34-44, 46-50, 52-250, том №3 а.с.1-250, том №4 а.с.1-246).

Дані операції були відображені в податковому обліку позивача, що підтверджується податковими декларації з податку на додану вартість за листопад та грудень 2014 року з додатками, реєстрами виданих та отриманих податкових накладних (том №1 а.с.150-173,220-240, том №5 а.с.28-42).

На момент здійснення позивачем господарських операцій ТОВ АГРОКІМ, ПП Агропрогрес, ТОВ БУРАТ-АГРО, ПСП Слобожанщина Агро, ТОВ Украгросоюз КСМ були належним чином зареєстровано в якості субєктів господарювання у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та були платниками ПДВ (том №1 а.с. 126,128,130,132,135, том №5 а.с.60-66).

Крім того, реальність попередніх господарських операцій ПАТ МЛИБОР з ТОВ АГРОКІМ, ПП Агропрогрес, ТОВ БУРАТ-АГРО, ПСП Слобожанщина Агро, ТОВ Украгросоюз КСМ підтверджується довідками про результати зустрічних звірок позивача з контрагентами від 30.04.2015 №51/22-32370430, від 22.04.2015 №18/16-24-22-30152327, від 14.04.2015 №9/22/03800113, від 14.04.2015 №516/22/31174509, від 21.05.2015 №254/22-31921729 (том №5 а.с.1-24).

Також, факт отримання товару підтверджується їх подальшим використанням у господарській діяльності позивача, що підтверджується:

- контрактом від 30.09.2015 №891ML-VTI5SB укладеного з компанією VIKING TRADING QU, накладними, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 362, виписками по рахунку (том №5 а.с.170-179,196-216);

- контрактом від 01.10.2015 №P560432/1514518 укладеного з ГЛЕНКОР ГРЕЙН БВ, накладними (том №6 а.с.1-46).

Таким чином, суд вважає, що господарські операції позивача з ТОВ АГРОКІМ, ПП Агропрогрес, ТОВ БУРАТ-АГРО, ПСП Слобожанщина Агро, ТОВ Украгросоюз КСМ мали реальний характер, оскільки придбання товару, зазначеного у податкових накладних, відбулось з метою його подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності ПАТ МЛИБОР, наявні всі належні первинні документі, які підписані та скріплені печатками сторін та мають всі реквізити як того вимагає чинне законодавство України, і які вимагаються від покупця законодавством і підтверджують реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку, також господарська операція спричинила реальні зміни майнового стану платника податків.

Про реальність здійснення господарських операцій свідчать і реальні зміни у майновому стані сторін правочинів, які відбулися в наслідок оплати товарів.

Крім того, реальність господарських операцій позивача з контрагентами в попередніх звітних періодах встановлено ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2015 у справі №825/2067/15-а (том №5 а.с.126-129). В даній ухвалі також зазначено. що станом на 01.10.2015 до органів статистики контрагентами позивача було подано звітність про сівбу та збирання врожаю сільськогосподарських культур, з яких вбачається, що у 2015 році було зібрано врожай сої. Відповідно до видаткових накладних, досліджених в суді апеляційної інстанції, зазначені підприємства передали ПАТ Млибор як покупцю за вищезазначеними договорами придбану продукцію сою врожаю 2015 року, а відтак в силу статті 72 КАС України ці обставини не потребують доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 08.04.2015 №.

Встановивши, на підставі досліджених доказів та їх правової оцінки, підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами надання контрагентами позивачу товару, відображення таких операцій в бухгалтерському обліку позивача та надання до перевірки всіх необхідних первинних документів, які відповідали вимогам законодавства, суд вважає, що позивачем не було порушено вимог Податкового кодексу України в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 08.04.2015 №, з підстав наведених позивачем у позовній заяві, належать задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 122, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 08.04.2015 №.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом згідно

Суддя Л.О. Поліщук