Справа № 824/1221/15-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2015-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1221/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дембіцького П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України про скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та вказує, що факт його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження в період з 27 квітня 1988 року по 17 серпня 1988 року підтверджується записами у військовому квитку, відомостями у довідці з військової частини 43187 від 05.03.1993 р. за № 24/7135. Вважає безпідставним висновок Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України про визнання безпідставною видачу йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС категорії 3.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, наполягали на скасуванні неправомірного рішення, прийнятого відповідачем.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, у листі від 30.07.2015 року №823/20/112-15 просив розглядати вказану справу без представника відповідача.

З урахуванням письмових доказів у справі, показань свідків, у судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження. Позивач, представник повивача не заперечували щодо подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши свідчення свідка, та пояснення представників сторін, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.04.1993 року ОСОБА_1 Чернівецькою обласною державною адміністрацією видано посвідчення учасника ліквідації насідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3, серія НОМЕР_1 на підставі архівної довідки № 2478/35 виданої Управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу, довідки № 1335с від 17 серпня 1998 року.

Департаментом соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації було направлено до Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України пакет документів для розгляду.

На підставі представлених документів Комісією зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України прийнято рішення, оформлене протоколом № 74 від 29.04.2014 року, про визнання безпідставною видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

До встановлених обставин суд застосовує наступні положення закону та робить відповідні висновки.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини третьої вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі Закон №796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 10 Закону №796-XII визначено осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 14 Закону №796-ХІІ визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.

Відповідно до положень частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються 4-ри категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, до 3-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесені учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали, зокрема, у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів.

Згідно частини першої та четвертої статті 15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону №796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовано Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (далі Порядок №51).

Відповідно до пункту 2 Порядку №51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, іншими актами законодавства.

Пунктом 10 Порядку №51 передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видача посвідчень провадиться обласними державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

З матеріалів справи вбачається, що до висновків про безпідставність видачі позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3 відповідач дійшов з огляду на те, що не було підтверджено факту виконання робіт позивачем у зоні відчуження в 1988-1989 роках протягом 30 календарних днів. При цьому до уваги було взято архівну довідку галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 11 листопада 2012 року №80407, якою не підтверджено необхідну для встановлення ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС категорії 3 кількість днів виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС в складі військової частини НОМЕР_2 в зоні відчуження у період з 27 квітня 1988 року по 18 серпня 1988 року.

Проте з таким рішенням Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України погодитись не можна, оскільки таке рішення прийнято без урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Судом з метою з`ясування обставин справи, неодноразово було зобов`язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог. З урахуванням заявлених клопотань позивача, розгляд справи зупинявся у зв`язку необхідністю витребування письмових доказів щодо підтвердження, або спростування обставин правомірності прийнятого спірного рішення та необхідністю виклику свідка.

Оскільки на підтвердження обставин, якими спростовуються та обґрунтовуються позовні вимоги не було надано достатньо належних доказів, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. ч. 4,5 ст. 11 КАС України зобов`язував сторони, відповідача надати суду письмові докази, які б вказували на законну підставу прийняття спірного рішення та інші документи, які мали значення для розгляду справи.

Частиною 1 ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Водночас, судом у порядку п. 4-5 ст. 11, ст. ст. 69, 71 КАС України витребовувались у відповідача матеріали - письмові докази, які стали підставою прийняття спірного рішення від 24.09.2014 р. про визнання безпідставним видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3.

Дослідженням письмових доказів, а саме, дослідженням записів у військовому квитку серії НОМЕР_3 , виданому 28 травня 1977 року ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_2 у період з 27 квітня 1988 року по 17 серпня 1988 року у складі в/ч НОМЕР_2 виконував завдання уряду по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС, отримав дозу опромінення 2,114 БЕР. Вказаний період згідно ПКМ СРСР № 1497/378 від 29.12.87р. зараховується в трудовий стаж та стаж, який дає право на отримання пільгової пенсії із зарахуванням один місяць за півтора.

Відповідно до довідки управління хімічних військ Прикарпатського військового округу № 7135 від 05 березня 1993 року вбачається, що ОСОБА_1 в складі військової частини НОМЕР_2 виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС в зоні відчуження з 27 квітня 1988 року по 20 серпня 1988 року (116 днів).

Згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України вбачається, що ОСОБА_1 в складі військової частини № НОМЕР_2 виконував завдання уряду по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період із 27.04.1988 року по 17.08.1988 року та отримав дозу опромінення 2,114 БЕР.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 №1335с від 17 серпня 1988 року ОСОБА_1 у складі ВЧ НОМЕР_2 виконував завдання уряду по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 27 квітня 1988 по 17 серпня 1988 року. Вказаний період згідно ПКМ СРСР № 1497/378 від 29.12.87 зараховується в трудовий стаж та стаж, який дає право на отримання пільгової пенсії із зарахуванням один місяць за півтора.

Будучи допитаним, як свідок ОСОБА_3 , показав, що він разом із ОСОБА_1 були мобілізовані на підставі рішення уряду, були визначені для проходження військової служби та направлені для її проходження у в/ч НОМЕР_2 . У складі військової частини, як військовозобов`язані виконували завдання уряду по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 27 квітня 1988 по 17 серпня 1988 року. Також зазначив, що за вказаний період проходження служби ним, а також ОСОБА_1 виконувались поставлені завдання, як військовозобов`язаними, на них поширювались військові статути. З урахуванням вказаного періоду проходження служби в складі військової частини № НОМЕР_2 , йому, ОСОБА_1 та іншим військовослужбовцям видавались відповідні довідки та було здійснено записи у військовому квитку, що відповідає періоду проходження служби.

Вказаний період згідно ПКМ СРСР № 1497/378 від 29.12.87 зараховується в трудовий стаж та стаж, який дає право на отримання пільгової пенсії із зарахуванням один місяць за півтора.

З урахуванням аналізу досліджених письмових доказів, показів свідка ОСОБА_4 , судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , разом з односельчанином ОСОБА_4 за рішенням уряду були мобілізовані та направлені для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_2 . У складі військової частини № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним виконував завдання уряду по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 27 квітня 1988 по 17 серпня 1988 року, із них у м. Прип`ять с 29.04.88 р. по 24.05.88 р., із 21.06.88 р. по 27.06.88 р., із 12.07.88 р. - 21.07.88 р. із 02.03.88 р. -по 14.08.88 р. Підстава ф. 2017 пер. 40802 с.3. Військова частина НОМЕР_2 . За вказаний період проходження служби та виконання завдання уряду по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС отримав дозу випромінювання 2,114 БЕР. Вказані обставини підтверджуються записами у військовому квитку серії НОМЕР_3 , від 28.05.1977 року, архівними довідки управління хімічних військ Прикарпатського військового округу № 7135 від 05 березня 1993 року, Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, а також показами свідка.

Вказані обставини, відповідачем не спростовані, зазначені вище письмові докази - довідки та записи щодо періоду проходження служби у складі в/ч 43187, виконання завдання уряду по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримання дози випромінювання 2,114 БЕР, не визнані такими, що не відповідають дійсності. При цьому, суд зазначає, що період проходження служби Козаком у складі в/ч 43187 та виконання завдання уряду по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримання дози випромінювання 2,114 БЕР у період із 27.04.88 р. по 17.08.88 року знайшло своє підтвердження у архівний довідці галузевого державного архіву МО України № 7406 від 08.11.2012 року, що у сукупності не було взято до уваги відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 із змінами і доповненнями (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 10 Порядку, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС посвідчення видаються на підставі одного з таких документів:

а) посвідчення про відрядження в зону відчуження;

б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження;

в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Тобто, суд зазначає, що цей перелік документів, які безумовно засвідчують факт проходження служби у складі в/ч НОМЕР_2 пов`язаний із виконанням завдань уряду по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а вказаний період згідно ПКМ СРСР № 1497/378 від 29.12.87 зараховується в трудовий стаж та стаж, який дає право на отримання пільгової пенсії із зарахуванням один місяць за півтора, у зоні відчуження.

Отже, надання позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видача посвідчення категорії 3 серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 в 1993 році Чернівецькою обласною державною адміністрацією, були проведені відповідно до діючого на той час законодавства.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої та другої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Частиною першою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено те, що він у період з 27 квітня 1988 року по 17 серпня 1988 року будучи мобілізованим у складі в/ч НОМЕР_2 виконував завдання уряду по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.

Таким чином, Комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС Міністерства соціальної політики України дійшла помилкового висновку про визнання безпідставною видачу ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС категорії 3, а тому оскаржуване позивачем рішення підлягає скасуванню.

Частиною першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи відповідач - суб`єкт владних повноважень не довів правомірність оскаржуваного рішення.

Беручи до уваги положення пункту 1 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне поряд із скасуванням оскаржуваного позивачем рішення відповідача також визнати його протиправним.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень , що виступив стороною у справі, або якщо стороною у справі виступила його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7-11, 17, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 158, 159, 161- 163, 167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України, оформлене протоколом №74 від 29.04.2014 року про підтвердження ОСОБА_1 статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС категорії

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Міністерства соціальної політики України, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 83,08 грн. (вісімдесят три грн. вісім коп.).

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.
Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя П.Д. Дембіцький