Справа № 2а-1970/4044/12
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Львів № 876/1337/13

ьвівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Гулида Р.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Коцур В.К.

представника відповідача: Олійник С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.01.2013 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» до Ліщанецької сільської ради Тернопільської області, Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування акту, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2012 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» звернувся в суд із позовом до Ліщанецької сільської ради Тернопільської області, Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про визнання протиправними дій головного державного фінансового інспектора Монастириської міжрайонної державної фінансової інспекції Бурмаса М.М. щодо включення в акт ревізії від 20 вересня 2012 року №20-22/109 Ліщанецького сільського бюджету факту самовільного зайняття ТзОВ «Бучачагрохлібпром» земельної ділянки та розрахунку розміру шкоди, скасування акта ревізії від 20 вересня 2012 року №20-22/109 Ліщанецького сільського бюджету в частині включення факту самовільного зайняття ТзОВ "Бучачагрохлібпром земельної ділянки та розрахунку розміру шкоди та визнання таким, що не підлягає виконанню листа-вимоги від 21 листопада 2012 року №303/2-09.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.01.2013 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із даною постановою, апелянт ТзОВ «Бучачагрохлібпром» подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.01.2013 року скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Представник відповідача Олійник С.П. в судовому засіданні просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, на виконання п. 5.5.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Тернопільській області на III квартал 2012 року, на підставі направлення №117 від 13.08.2012р., виданого заступником начальника Монастириської міжрайонної держфінінспекції, головним державним фінансовим інспектором Монастириської міжрайонної держфінінспекції Бурмасом М.М. проведено ревізію Ліщанецького сільського бюджету за період з 01.01.2009 року по 30.06.2012 року.

За результатами перевірки складено акт ревізії від 20 вересня 2012 року №20-22/109 Ліщанецького сільського бюджету за період з 01.01.2009 по 30.06.2012р., у якому зазначено, що внаслідок безоплатного користування земель позивачем протягом ревізійного періоду місцевими бюджетами недоотримано коштів на загальну суму 8258,22 грн. в тому числі обласним бюджетом - 865,40 грн., районним - 519,24 грн., сільським (60%) - 6883,58 грн., чим завдано відповідним бюджетам збитків на вказану суму, яка на час ревізії не відшкодована. Порушення допущено з вини ТзОВ «Бучачагрохлібпром», що користується земельними ділянками без права власності та відповідних договорів оренди.

З метою виправлення порушень, встановлених в акті ревізії, 21.11.2012 року Ліщанецькою сільською радою видано лист-вимогу №303/2-09 щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки загальною площею (6,57) га із земель с/г призначення (землі запасу) за межами населеного пункту с.Ліщанці та сплатити в сільський бюджет 8258,22 грн., а також заключити договір оренди землі, що знаходиться під господарськими будівлями і дворами в межах населеного пункту орієнтовною площею 13,0 га, яка не надана у власність та постійне користування.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу» інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Згідно п. є ч.1 ст.12 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування здійснюють контроль за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

п.п.1 п. б ч.1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виконавчим органам сільських рад делеговано повноваження щодо здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення.

В п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

п. 1 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктів владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії, є обов'язковість приписів акту для відповідного суб'єкта (суб'єктів), при цьому їх дотримання забезпечується певними правовими механізмами.

Акт ревізії від 20 вересня 2012 року №20-22/109 Ліщанецького сільського бюджету за період з 01.01.2009 року по 30.06.2012 року, складений Монастириською міжрайонною державною фінансовою інспекцією, таким вимогам не відповідає, оскільки лише фіксує можливе правопорушення.

Акт ревізії є виключно носієм доказової інформації про виявлені під час проведення перевірки порушення вимог природоохоронного та іншого законодавства суб'єктами господарювання. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень, що приймаються на підставі них, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних порушень.

Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій посадових осіб Монастириської міжрайонної державної фінансової інспекції щодо його складання, а також щодо самих висновків перевірки, зокрема, щодо факту самовільного зайняття земельної ділянки, заподіяння шкоди та її розміру, може бути надана при вирішенні відповідного спору. Акт перевірки є лише засобом документування дій контролюючого органу, а предметом оскарження в адміністративному суді можуть бути юридичні наслідки, що безпосередньо випливають з результатів відповідних дій чи бездіяльності.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що лист-вимога Ліщанецької сільської ради від 21 листопада 2012 року №303/2-09 також не може оскаржуватися в порядку адміністративного судочинства, оскільки, даний документ за своєю суттю є претензією про виконання певних господарських зобов'язань, а не актом управлінського характеру.

Отже, оскаржений акт ревізії та лист-вимога Ліщанецької сільської ради самі по собі не є обов'язковими для виконання рішеннями суб'єкта владних повноважень, не створюють, не змінюють, не припиняють будь-яких правовідносин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що акт ревізії та лист-вимога складені у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом та Конституцією України та відповідно дії відповідачів щодо їх складення є правомірними.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідност.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.01.2013 року у справі за № 2а-1970/4044/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: Р.М. Гулид

Р.М. Шавель