Справа № 591/3073/15-а
Суддя: Мальована-Когер В. В.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/3073/15-а
Провадження № 2-а/591/190/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - Мальована-Когер В.В.

при секретарі - Чмуневич М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лугового Сергія Сергійович, виконуючого обов»язки начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області про визнання неправомірною та скасування постанови №74 від 20.04.2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і свої вимоги мотивує тим, що 20 квітня 2015 року відповідачем було винесено постанову, за якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 188-42КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.. Вважає, що вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення була прийнята з порушеннями законів України, а перевірка призначена і проведена незаконно. Так, відповідач застосував до позивача штраф за недопущення посадових осіб Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області до перевірки, тобто стягнення застосовано за відмову виконувати завідомо незаконні вимоги суб'єкта владних повноважень. Позивач також зазначає, щоУправлінням ДАБІ в Сумській області вже було проведено перевірку вказаного об'єкту будівництва, за результатами якої було складено акт перевірки, а питання, щодо яких здійснювалась перша перевірка повністю ідентичні питанням, за якими мала бути здійснена повторна перевірка. Посилаючись на вказані обставини, просить визнати протиправною та скасувати постанову від 20 квітня 2015 року № 75 про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала повністю, вважає, що постанова про притягнення позивача до відповідальності законна та обґрунтована, відсутні підстави для її скасування, а тому просить суд в позові відмовити.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Згідно постанови № 74 від 20.04.2015 року по справі про адміністративне правопорушення, як складена та підписана відповідачем ОСОБА_1, як посадова особа ТОВ «БВК компанія Федорченко» не допустив до проведення позапланової перевірки працівників Управління Держархбудінспеції у Сумській області на об'єкт будівництва: «Будівництво багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1», чим порушив абз. 2 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого ПКМУ від 23.05.2011 року № 533 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектуно-будівельного контролю» (а.с.6,7). Згідно цієї постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягненя у розмірі 5100 грн.

Частиною 1 ст. 71 КАС передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Основні положення провадження у справах про адміністративні правопорушення містяться в Кодексі України про адміністративні правопорушення .

Статтею 188-42 ч. 2 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, на об»єкти будівництва.

Згідно вимог ст. 7 ч. 1 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а у відповідності до вимог ст.245 цього закону завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Протокол в справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушникові роз»яснюються його права і обов»язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі. Надалі протокол разом з іншими матеріалами, щодо нього додаються (у т.ч. з поясненнями, заявами, довідками, висновками спеціалістів тощо), надсилається органові (службовій особі), уповноваженому розглядати справу.

Згідно ст. 1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 33, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язані з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об»єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Добуті докази у спосіб не передбачений законом є неналежними та до уваги не беруться.

Відповідно до ст. 256 КпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім.»я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 276 КпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З наданих сторонами матеріалів вбачається, що вони не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

В судовому засіданні встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 197 від 06.04.2015 року, на основі якого винесено оскаржувану постанову, не зазначено місця його складання, місця, часу вчинення адміністративного правопорушення, справа за оскаржуваною постановою розглядалась не на об»єкті перевірки по АДРЕСА_1, і не в адміністративній будівлі ТОВ «БВК компанія «Федорченко» по вул. Тополянській, 26/1, в якій фактично і було не допущено Управління ДАБІ до перевірки, а за місцезнаходженням відповідача по вул. Шишкарівській, 9 в м. Суми. У протоколі № 198 від 10.04.2015 року зазначено, що перевірка на об»єкті по вул. Інтернаціоналістів, 51В в м. Суми проведена і за її результатами виявлено вчинене позивачем правопорушення та зазначено дані про об»єкт перевірки, які можуть бути встановлені виключно при здійсненні перевірки: особи, що здійснюють технічних нагляд, авторський нагляд, дані щодо експертизи проекту тощо. Матеріалами справи підтверджується, що перевірка ТОВ «БВК компанія «Федорченко» мала бути здійснена посадовими особами Управління ДАБІ в Сумській області на підставі повторної постанови слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області лейтенанта міліції Марченка О.Ю. від 17.03.2015 року.

Згідно діючого законодавства, зокрема нормативно-правовими актами, які б дозволяли органами державного нагляду здійснювати повторні повні перевірки тих самих об'єктів з тих самих підстав та питань відсутні. Визначення понять «повторна постанова слідчого» та «повторна повна перевірка» на час складання протоколу та постанови про притягнення особи до відповідальності закони України не передбачають.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений призначати ревізії та перевірки у порядку, визначеному законом.

Відповідно до преамбули Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов»язки та відповідальність суб»єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю). Статтею 6 вказаного Закону, серед підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду «контролю» не передбачено повторних чи інших постанов слідчого.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VIII, перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб»єкта господарювання щодо його перевірки. Доказів існування підстав перевірки, які б відповідали вказаним законам, суду не надано.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу та оцінки доказів в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі встановлених та не спростованих відповідачем фактів, при оформленні матеріалів адміністративної справи та винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем порушено ряд матеріальних та процесуальних норм, а саме: Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V, Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII, ст.ст. 256, 268, 276, 280 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про

роз»яснення позивачу його процесуальних прав, та доказів на підтвердження ознайомлення позивача з цими правами, що свідчить про порушення права позивача на захист.

Сам розгляд адміністративної справи відбувся у відсутність особи, яка притягувалась до відповідальності,заперечення позивача не перевірялись,щосвідчить про допущену неповноту при з»ясуванніфактичних обставин справи та порушення відповідачем вимог ст. 280 КУпАП.

Таким чином при винесенні постанови №75 від 20квітня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 188-42 ч. 2 КпАП України відповідачем були порушені вимоги вказаних вище норм Кодексу України про адміністративне правопорушення, а тому оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293 КУпАП, ст.ст. 2, 7-9, 11-12,69-71,159-163, 171-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №74 від 20 квітня 2015 року, винесену виконуючим обов'язки начальника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області Луговим Сергієм Сергійовичем, по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за 188-42 ч. 2 КпАП України ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн..

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73 гривні 08 копійок судових витрат.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Мальована-Когер В.В.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25 листопада 2015 року.