Справа № 819/1998/15
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року Справа № 876/9682/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕСКБАНК" Северина Юрія Петровича на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року по справі № 819/1998/15 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕСКБАНК" Северина Юрія Петровича, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, яким просив визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕСКБАНК" Северина Юрія Петровича щодо не включення його до переліку вкладників АТ "ІМЕСКБАНК", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 9 000 доларам США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та зобов'язати відповідача надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про нього, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами у АТ "ІМЕСКБАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 9 000 доларам США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕСКБАНК" Северин Юрій Петрович постанову суду першої інстанції оскаржив, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що позивач правомірно не включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки він не має права на таке відшкодування, так як безпосередньо не є вкладником банку.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовільнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції, та приймає нову постанову, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи, порушив норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 04.11.2010 року між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» (надалі - Банк) та ОСОБА_3 укладений договір №660027880 банківського рахунку у доларах США, відповідно до якого Банк відкрив ОСОБА_3 поточний рахунок та зобов'язувався приймати і зараховувати на нього грошові кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій з рахунком (п 1.1. Договору).

Згідно виписки по вищевказаному рахунку від 21.01.2015 року залишок коштів становив 77 488,30 доларів США.

26.01.2015 року ОСОБА_3 подано до відділення №298 АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Тернополі повідомлення про відступлення ОСОБА_2 права вимоги за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 р., в частині на суму 9 000 доларів США.

26.01.2015 ОСОБА_2 подав до відділення №298 АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Тернополі вимогу, згідно якої вбачається, що позивач набув належне ОСОБА_3 право вимоги за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року, укладеного між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» в частині на суму 9 000 доларів США. У вимозі, позивач просив перерахувати належні йому кошти в сумі 9 000 доларів США на його поточний рахунок в Відділенні №298 АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Тернополі.

Відступлення права вимоги було здійснено на підставі договору про відступку права вимоги за договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року.

Відповідно до п. 1.1. договору про відступку прав вимоги Первісний кредитор відступає (передає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває належне Первісному кредиторові право вимоги за Договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року (надалі іменується "Основний договір"), укладеного між Первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» (надалі іменується Боржник) в частині на суму 9 000 (дев'ять тисяч) доларів США.

За цим Договором Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному в п. 2.1 цього Договору, в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цих договорів (п. 1.2. Договору).

Наявність вказаної вимоги і прав підтверджується Договором №660027880 банківського рахунку у доларах США від 04.11.2010 року та випискою з рахунку НОМЕР_1 на 26.01.2015 року (п 1.4. Договору).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26 січня 2015 року № 50 «Про віднесення Публічного Акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення № 16 про запровадження з 27.01.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ІМЕКСБАНК» (; МФО: 328384; місце знаходження: проспект Гагаріна, 12-а, м. Одеса, Україна).

Тимчасову адміністрацію в АТ «ІМЕКСБАНК» запроваджено строком на 3 місяці з 27 січня 2015 по 26 квітня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 р. № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 27 травня 2015 р. № 105, «Про початок процедури ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «ІМЕКСБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича строком на 1 рік з 27 травня 2015 р. до 26 травня 2016 р. включно, про що здійснено публікацію в газеті «Голос України» №94 (6098) від 29.05.2015 р.

Заявами від 30.01.2015 р. та від 02.04.2015 р. на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» Северина Ю.П. позивач звертався про визнання його вкладником на суму 9 000 доларів США на підставі договору про відступку права вимоги та просив включити його до переліку вкладників АТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі вкладу на суму еквівалентну 9 000 доларам США по курсу НБУ, в порядку передбаченому ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листом №6574 від 20.05.2015 року уповноваженою особою ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "ІМЕКСБАНК" позивачеві було надано відповідь та письмово роз'яснено, що він не має правових підстав на включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки він не є вкладником АТ "ІМЕКСБАНК" в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", так як особисто не укладав договір банківського вкладу або рахунку, як і не укладав відповідні банківські договори та не вносив на ці рахунки кошти, які має намір отримати від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що заміна кредитора у зобов'язанні по договору банківського рахунку №660027880 від 04.11.2010р. була здійснена у відповідності до порядку визначеному ст.ст. 512-517 ЦК України. Таким чином, ОСОБА_2 отримав всі права вкладника за договором банківського рахунку №660027880 від 04.11.2010 року в частині 9 000 доларів США.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Щодо визнання позивача вкладником АТ "ІМЕКСБАНК" та покладення на відповідача обов'язку включити його до переліку вкладників, котрі мають право на виплату сум до відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 2 Закону передбачено, що вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином, в розумінні Закону вкладниками визнаються виключно фізичні особи - клієнти банку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнтом банку є будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач грошові кошти банку не надавав, безпосередньо не укладав з АТ "ІМЕКСБАНК" жодних договорів банківського рахунку (вкладу) на суму 9 000 дол. США, а набув своїх прав на підставі договору цесії, укладеного з вкладником ОСОБА_3, яка сама і підписувала та укладала з АТ "ІМЕКСБАНК" договір банківського рахунку та відомості про яку вносились в базу даних АТ "ІМЕКСБАНК". Позивач, як новий кредитор на суму набутих прав вимоги не значиться в базі даних АТ "ІМЕКСБАНК" як вкладник банку, а переоформлення набутих ним прав вимог є неможливим, не відповідає передбаченим в Законі ознакам вкладника та не має права вимагати від АТ "ІМЕКСБАНК" або відповідача включити його в реєстр (перелік) вкладників як особи, що має право отримати виплату сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Крім того, як вбачається з Договору №660027880 банківського рахунку від 04 листопада 2010 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_3, зокрема, пункту VI «Порядок змін та розірвання договору», сторона, яка вважає за необхідне змінити договір надсилає пропозиції про це другій стороні за договором, зміни до договору оформляються у письмовому вигляді та є невідємною частиною цього договору (а.с.10).

Виходячи з зазначеного, особа, з якою було укладено договір уступки права вимоги (цесії) на частину грошових коштів за договором банківського рахунку під час дії тимчасової адміністрації, не може набути статусу вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом, а тому звернення позивача не має наслідком внесення необхідних змін до договору банківського рахунку щодо заміни сторони, а отже не дає підстав особі, з якою було укладено договір уступки права вимоги (цесії) на частину грошових коштів за договором банківського вкладу, набути статусу вкладника банку.

Пунктом 16 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 частини 1 статті 2 зазначеного Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Системний аналіз положень ЦК України, Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і «Про банки і банківську діяльність" свідчить про те, що між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договору банківського рахунка, які мають майново-грошовий характер, а відтак, у цьому випадку ОСОБА_3 виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року (справа №3-106гс15), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Норми статей 509, 510, 512, 514 Цивільного кодексу України передбачають можливість проведення заміни сторони кредитора в зобов'язанні.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первинного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першої ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Даною нормою передбачене загальне правило, згідно з яким заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з Договору №660027880 банківського рахунку від 04 листопада 2010 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_3, зокрема, пункту VI «Порядок змін та розірвання договору», сторона, яка вважає за необхідне змінити договір надсилає пропозиції про це другій стороні за договором, зміни до договору оформляються у письмовому вигляді та є невідємною частиною цього договору.

Таким чином, умовами даного договору визначено, що будь-які зміни до договору, в т.ч. заміна кредитора у зобов'язанні повинна здійснюватись за згодою другої сторони, якій надсилаються відповідні пропозиції.

Крім того, відповідно до ч.1,ч.3 ст.6 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Згідно ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Відповідно п.1 ч.4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Таким чином, заміна кредитора в зобов'язанні у період тимчасової адміністрації банківської установи є порушенням вимог чинного законодавства, що в подальшому може призвести до порушення черговості та порядку задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, передбаченої ч.4 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом з тим відповідний перелік вкладників формується Уповноваженою особою ФГВФО лише один раз та виключно з метою визначення ресурсів Фонду, які будуть спрямовані на відшкодування коштів за вкладами. Відшкодування коштів за вкладами здійснюється на підставі затвердженого виконавчою дирекцією ФГВФО реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Будь-які правочини вкладників після вказаної дати щодо своїх вкладів (уступка, дарування тощо) не породжують жодних правових наслідків для Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому колегія суддів приходить до висновку, що позивач не є вкладником, а тому відсутні правові підстави для включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дір бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а тому постанову суду першої інстанції необхідно скасувати і винести нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 197, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ІМЕСКБАНК" Северина Юрія Петровича задоволити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року по справі № 819/1998/15 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич