Справа № 821/361/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/361/14
10 год. 05 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом'якової В.В.,

при секретарі: Перебийніс Н.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Максімал Вангард"

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Приватне підприємство "Максімал Вангард" (позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області (відповідач, ДПІ у м. Херсоні) від 24.10.2013 р. № НОМЕР_1 про визнання грошового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 119932 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 29983 грн., № НОМЕР_2 про визначення грошових зобовязань по податку на прибуток в сумі 4562 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 10890 грн., № НОМЕР_3 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість на 45543 грн., які були прийняті за висновками акту перевірки від 08.10.13 № 1048/21-03-22-05 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з податку на прибуток за 2012 рік та з податку на додану вартість за жовтень 2012 року по взаємовідносинам з контрагентом - постачальником ТОВ фірма "Вік" та подальшої реалізації придбаного товару, відображення здійснених операцій у податкові звітності.

Позивач не погоджується з податковими повідомленнями- рішеннями, вважає їх такими, що прийняті внаслідок невірного тлумачення норм права та такими, що суперечать нормам чинного законодавства України. На думку позивача, відповідно до ОСОБА_3 кодексу України (далі - ПК України) підставою для віднесення вартості придбаних товарів до складу валових витрат та сум податку на додану вартість до податкового кредиту є підтвердження придбання товарів (послуг) належним чином складеними податковими накладними, бухгалтерськими документами та використання цих товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Реальність здійснених позивачем господарських операцій по придбанню дизпалива повністю підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку, які надавались при перевірці та надані суду. В позові зазначено, що висновки перевірки ґрунтуються тільки на актах перевірок постачальника позивача по ланцюгу та інформаційних базах даних ДПІ. Жодного доказу про те, що фактично дизельне пальне не придбавалось, не транспортувалось та не використовувалось у власній господарській діяльності позивача податковим органом не наведено, а лише зроблено припущення про нікчемність правочинів у звязку з неможливістю прослідкувати рух пального до виробника з причин, які не залежать від позивача. Позивач вважає, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обовязків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обовязку зі сплати ПДВ.

Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов.

Державна податкова інспекція у м. Херсоні Державної фіскальної служби у Херсонській області (відповідач) проти позову заперечує, посилаючись на законність прийнятих податкових повідомлень-рішень, вважає, що позивачу правомірно зменшено валові витрати та податковий кредит за спірний період, сформований за наслідками господарських відносин з ТОВ фірма «ВІК», оскільки податковою інспекцією встановлені факти відсутності реальної господарської діяльності з боку контрагента позивача, що виключає реальність операцій з поставки позивачу цим контрагентом товарів.

Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що

Приватне підприємство «Максімал Вангард» є субєктом підприємництва, як платник податків знаходиться на обліку в ДПІ у м. Херсоні . В жовтні 2013 року ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області провела документальну позапланову невиїзну перевірку ПП «Максімал Вангард» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з податку на прибуток за 2012 рік та з податку на додану вартість за жовтень 2012 року по взаємовідносинам з контрагентом - постачальником ТОВ фірма «ВІК» та подальшої реалізації придбаних у контрагента-постачальника товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності, висновки перевірки зафіксовані в акті від 08.10.13 № 1048/21-03-22-05/36505039. Перевіркою було виявлено порушення ПП «Максімал Вангард» ст. 44, п. 198.1., п. 198.2., п. 198.3., п. 198.6. ст. 198 ОСОБА_3 кодексу України, внаслідок чого завищено податковий кредит, що призвело до заниження суми податку на додану вартість за жовтень 2012 року на загальну суму 119932 грн., завищено від'ємне значення різниці між податковим кредитом та податковими зобов'язаннями з податку на додану вартість за жовтень 2012 року у сумі 45 543 грн., порушення п. 138.1.1 1 п. 138.1., п. 138.2. ст. 138, п. 139.1.9. ст.139 ОСОБА_3 кодексу України , в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток підприємства за 2012 рік у сумі 43 562 грн., завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток за 2012 рік у сумі 619 939 грн.

Встановлено, що ПП «Максімал Вангард» документувало придбання товару (дизельне паливо) в жовтні 2012 року від ТОВ фірма «ВІК» на суму 992852 грн. (з ПДВ), до податкового кредиту включено ПДВ в сумі 165475 грн. 33 коп., факт придбання дизпалива підтверджується видатковими накладними №25 від 26.10.12., №24 від 25.10.12, № 23 від 24.1012, № 22 від 23.10.12, кожна на суму 198570 грн. 40 коп. (з ПДВ), податковою накладною № 97 від 22.10.12 на суму ПДВ 773808 грн. 67 коп. (з урахуванням розрахунку коригування № 6 від 22.10.12 на суму ПДВ 608333 грн. 33коп.), платіжними документами. Крім того, позивач орендував у ТОВ фірма "ВІК" судна-заправники за договорами бербоут-чартеру .

Господарські операції з ТОВ фірма «ВІК» по придбанню дизпалива, як вважає ДПІ, мають ознаки фіктивності, що підтверджується відомостями , відображеними в електронній базі даних «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України», та в акті від 23.05.2013 №2701/22-4/30069040 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ фірма «ВІК» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період 2012 року та з податку на додану вартість за період жовтень 2012 року по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ПП «ОСОБА_4 Південь» за період жовтень 2012 року», складеним ДП1 у м. Херсоні. В акті зазначено, що перевіркою встановлено порушення ч. І ст.201, ч.1-6 ст. 203, ст. 215, 216 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ фірма "ВІК" при придбанні та продажу товарів (послуг), відсутність обєктів оподаткування у ТОВ фірма "ВІК" при придбанні товару у жовтні 2012 року у ПП "ОСОБА_4 Південь" на суму ПДВ - 160650 грн. та продажу цього товару на адресу ПП "Максімал Вангард" на суму ПДВ - 165475,33 грн. Перевіркою неможливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій, встановлено невідповідність первинних документів нормам діючого законодавства. В акті вказано, що в жовтні 2012 року ТОВ фірма "ВІК" документувало придбання дизпалива від приватного підприємства "ОСОБА_4 Південь" за договором від 06.09.12 № 06/09 та подальший їх продаж на адресу ПП "Максімал Вангард" для заправки пароплаву, по даному ланцюгу постачання встановлено відсутність фінансово-господарської діяльності та порушення ч. І ст.203, 215 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Надані до перевірки первинні документи щодо вказаних господарських операцій позивача, на думку ДПІ, не мають юридичної сили. При цьому є посилання на акт ДПІ у Вишгородському районі Київській області ДПС від 29.03.2013 р. №23/22-00/38085295 "Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання приватного підприємства "ОСОБА_4 Південь" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з приватним підприємством "ВМФ Комплекс" за період жовтень, листопад 2012р.", в якому було зазначено, що зустрічну звірку неможливо провести у звязку з тим, що за юридичною адресою ПП "ОСОБА_4 Південь" не знаходиться, стан ПП "ОСОБА_4 Південь" 9 - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням, в жовтні та листопаді 2012 року мало єдиного постачальника приватне підприємство "ВМФ Комплекс". Провести зустрічну звірку приватного підприємства "ВМФ Комплекс" також є неможливим, оскільки за юридичною адресою м. Вишгород, вул. Лугова, 3, підприємство не знаходиться (акт ДПІ у Вишгородському районі Київської області ДПС від 19.02.2013 №8/22-00/36445153 про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання приватного підприємства "ВМФ Комплекс" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з приватною фірмою "МСВ" за період жовтень-листопад 2012р.). ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС склало акт від 29.01.2013 № 843/22-4/22753444 про неможливість проведення зустрічної звірки ПФ "МСВ" щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами постачальниками та покупцями за листопад 2012р., яким встановлено наступне: обстеженням податкової адреси ПП ПФ "МСВ" виявлено відсутність за місцезнаходженням, відсутність основних фондів, ненадання звітів про доходи, які виплачуються фізичним особам, має стан платника відмінний від основного, а саме "3" прийнято рішення про припинення (ліквідацію, закриття). Декларація по ПДВ за жовтень не визнана податковою звітністю. Керівником даного підприємства являвся ОСОБА_5, 03.10.12 по даному підприємству відбулася зміна керівника на ОСОБА_6, який являється громадянином ОСОБА_7 Федерації, та є керівником інших підприємств, що мають ознаки "податкових ям" та використовуються в схемах по незаконному виводу грошових коштів у тіньовий сектор економіки.

Отже, за висновками відповідача, в ході перевірки не підтверджено фактичного здійснення поставки товарів по ланцюгу ПП ПФ "МСВ" - ПП "ВМФ Комплекс" - ПП "ОСОБА_4 Південь" - ТОВ фірма "ВІК" - ПП "Максімал Вангард", що свідчить про те, що правочини між вказаними платниками здійснені без мети настання реальних наслідків, тому не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

Тому відповідачем не підтверджено наявність продажу дизельного палива ТОВ фірма «ВІК» на адресу ПП «Максімал Вангард» за жовтень 2012 року , що відповідно свідчить про те, що задекларовані зобовязання ПП «Максімал Авангард» по вищевказаним правочинам не мали мети настання реальних наслідків. Перевіркою ПП «Максімал Вангард» встановлено відсутність права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість по вищенаведеним фінансово-господарським операціям з придбання дизельного палива у ТОВ фірма «ВІК» у жовтні 2012 року, які підпадають під п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 п 139.1.9 ст. 139 та п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст.188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ОСОБА_3 кодексу України . Дані, наведені в декларації з податку на додану вартість ПП «Максімал Вангард» за жовтень 2012 року про обсяги придбаного дизельного палива у кількості 85 680 літрів на суму податку на додану вартість в розмірі 165 475,33 грн. у ТОВ фірма „ВІК є не дійсними, податковий кредит, сформований з порушеннями податкового законодавства від укладання даних угод, перевіркою повноти визначення податку на прибуток за 2012 рік встановлено його заниження відповідно на загальну суму 43562 грн. в результаті вищевказаних допущених порушень податкового законодавства. На думку відповідача, ПП «Максімал Вангард» необґрунтовано віднесено до складу валових витрат за 2012 рік суму 827377 грн., що призвело до заниження обєкта оподаткування та до заниження податку на прибуток на суму 43562 грн.

За наслідками перевірки Відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 24.10.2013 року № НОМЕР_3 про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 45 543, 00 грн., від 24.10.2013 року № НОМЕР_1 про призначення грошових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 149 915 грн. (в тому числі: основний платіж - 119 932 грн., штрафні санкції - 29 983 грн.) та від 24.10.2013 року № НОМЕР_2 про визначення грошових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 54 452 грн. (в тому числі: основний платіж - 43 562 грн., штрафні санкції - 10 890 грн.).

Не погоджуючись із вищенаведеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Щодо встановлення контролюючим органом порушень п.138.2 ст.138 ОСОБА_3 кодексу України, суд зазначає наступне. Об'єктом оподаткування в 2012-2014 роках ПКУ вважав прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначався шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу. Пунктом 135.2 статті 135 ОСОБА_3 кодексу України встановлюється, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу. Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ОСОБА_3 кодексу, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Що стосується правильності формування податкового кредиту, то відповідно до пункту 198.1 статті 198 ОСОБА_3 кодексу України в редакції, діючої станом на період перевірки, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникало у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України; тощо. В пункті 198.3 статті 198 ПКУ зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Пунктом 198.6 статті 198 ПКУ визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Згідно п.201.10. ст.201 Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Законом України "Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Таким чином, підтвердженням правомірності включення витрат на придбання товарів (робіт, послуг) до складу валових витрат підприємства, а також для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги) до складу податкового кредиту є первинні документи (видаткові накладні, рахунки-фактури, податкові накладні, акти виконаних робіт тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, якими встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на те, що відповідач стверджував про те, що правочини між ПП «Максімал Вангард» та його контрагентом-постачальником здійснені без мети настання реальних наслідків, судом досліджено факт реальності здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними в акті платниками податків та встановлено наступне.

Використання відповідачем актів перевірки контрагентів позивача по ланцюгу як беззаперечних доказів порушення ПП «Максімал Вангард» податкового законодавства є необгрунтованим. ТОВ фірма "ВІК" оскаржено в судовому порядку дії ДПІ у м. Херсоні щодо проведення перевірки та складанню акту перевірки від 25.03.13 № 2701/22-4/30069040, в якому зафіксовано взаємовідносини підприємства з постачальником ПП "ОСОБА_4 Південь" щодо дотримання вимог податкового законодавства за податку на прибуток за 2012 рік та з податку на додану вартість за період жовтень 2012 року .

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 30.09.13 по справі №821/2449/13-а позовні вимоги ТОВ фірма "Вік" задоволені в повному обсязі, визнано протиправними дії ДПІ у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби щодо формування в акті від 23.05.2013 №2701/22-4/30069040 «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ фірма «ВІК» з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за період 2012 року та з податку на додану вартість за період жовтень 2012 року по взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ПП «ОСОБА_4 Південь» за період жовтень 2012 року» висновків щодо порушення ч. 1 ст. 201, ч. 1-6 ст. 203, ст. 215, 216 ЦК України в частині недодержання вимог значених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ТОВ фірма «ВІК» при придбанні та продажу товарів; відсутності об'єктів оподаткування у ТОВ фірма «ВІК» при придбанні товару у жовтні 2012 року у приватного підприємства «ОСОБА_4 Південь» на суму ПДВ 160 650 грн. та продажу цього товару на адресу ПП «Максімал Вангард» на суму ПДВ - 165 475,33 грн., визнано протиправними дії ДПІ у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби з виключення з електронної бази даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ фірма «ВІК» у податковій декларації за жовтень 2012 року, зобов'язано ДПІ у м. Херсоні відновити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматичного співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПС України» показники податкового кредиту в сумі 160 650 грн. та податкових зобов'язань з податку на додану вартість в сумі 165 475,33 грн., задекларованих ТОВ фірма «ВІК» в податковій звітності за жовтень 2012 року, за наслідками здійснення господарських відносин з постачальником - ПП «ОСОБА_4 Південь» та покупцем - ПП «Максімал Вангард». Постанова набрала законної сили, що підтверджується ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.10.15. Отже дана постанова є обов'язковою для ДПІ у м. Херсоні.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки у справі №821/2449/13-а були досліджені обставини формування податкової звітності ТОВ фірма "Вік" по операціям з ПП "ОСОБА_4 Південь" та продажу фірмою "Вік" придбаного товару ПП "Максімал Вангард", що як наслідок було підставою нарахування ДПІ у м. Херсоні зобов'язань позивачу, і судовим рішенням встановлено неправомірність дії податкової інспекції , суд вдруге не досліджує господарські відносини ПП "Максімал Вангард" та ТОВ фірма "ВІК".

ОСОБА_3 Кодексу передбачають як підставу для не включення до витрат лише випадок повної відсутності будь-яких розрахункових платіжних документів, а тому неможливість віднесення до витрат підприємства сум, що не підтверджені будь-якими документами взагалі. Однак, як встановлено судом, всі необхідні первинні бухгалтерські документи та документи податкового обліку були у позивача в наявності та надані для перевірки; акт перевірки не містить зауважень щодо правильності складання наданих позивачем первинних документів, договір між позивачем та вищевказаним контрагентом не був визнаний недійсним в установленому законодавством порядку.

Позивач надав суду в підтвердження подальшого використання дизпалива у виробничій діяльності копії первинних документів, які відповідно до вимог статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність фіксують факт здійснення господарської операції а саме: продаж нерезиденту - компанії «ВREEZE CRUISE LINES LIMITED" (Кіпр) за контрактом № 28/03-11 від 28.03.2011 року, податкову накладну № 9 від 12.10.2012 , акт прийому-передачі № 37 від 30.10.2012 року, акт прийому-передачі № 36 від 30.10.2012 року, тому суд вважає висновок контролюючого органу про неможливість підтвердження факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами безпідставним.

Проаналізувавши зміст акта перевірки, суд встановив, що висновки про не спрямованість господарських операцій підприємства на реальне настання наслідків є необґрунтованими, оскільки ним не наведено жодної підстави та не надано належних доказів.

Суд не погоджується з твердженнями ДПІ про нікчемність правочинів між позивачем та ТОВ фірма «ВІК» , виходячи з того, що чинним законодавством дані угоди не віднесені до нікчемних, а судових рішень щодо їх недійсності відповідач не надав, про їх відсутність відповідач не заперечує. Відповідно до презумпції правомірності правочину всі укладені підприємством правочини є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі позовної заяви зацікавленої особи після повного та всебічного судового розгляду. Тому, відповідач, зробивши висновок у акті перевірки про нікчемність правочинів, міг керуватися лише припущеннями щодо фіктивності (нікчемності) укладених договорів, його позиція про те, що ці правочини очевидно суперечать інтересам держави, не підкріплені належними доказами.

Таким чином, при розгляді справи, судом встановлено, що викладені в акті перевірки від 08.10.13 висновки ґрунтуються на припущеннях, без системного викладення порушень вимог чинного податкового законодавства. Акт перевірки не містить жодного посилання відповідача на встановлення порушень позивачем вимог ПКУ або інших законодавчих норм, лише посилання на акти перевірок підприємств-контрагентів.

Враховуючи вимоги ст.71 КАС України, за якою обов'язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень покладається на такого суб'єкта, ДПІ у м. Херсоні повинна була надати суду належні та достовірні докази своїх тверджень про те, що задекларовані позивачем операції з придбання товарів та подальшого його продажу в реальності не виконувались, а мало місце лише документування цих операцій з метою завищення податкового кредиту та валових витрат без фактичного отримання від цього контрагента товарів, однак відповідач не надав суду таких доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновків про помилковість доводів відповідача щодо заниження позивачем податкових зобов'язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, та, відповідно, про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд задовольняє позовні вимоги. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду. Судові витрати відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Задовольнити позов Приватного підприємства "Максімал Вангард".

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.10.2013:

-№ НОМЕР_3 про зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість на суму 45 543, 00 грн.;

-№ НОМЕР_1 про визначення грошових зобовязань з податку на додану вартість в сумі 149 915, 00 грн. в тому числі основний платіж - 119 932, 00 грн., штрафні санкції - 29 983, 00 грн.;

- № НОМЕР_2 про визначення грошових зобовязань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 54 452, 00 грн. в тому числі основний платіж - 43 562, 00 грн, штрафні санкції - 10 890, грн.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м.Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства "Максімал Вангард" () судовий збір у сумі 487 (чотириста вісімдесят сім гривень ) 20 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 листопада 2015 р.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 8.3.3