Справа № 813/7903/14
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 р. Справа № 876/4939/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будекспортпостач» до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будекспортпостач» (далі - ТзОВ «Будекспортпостач») звернулось в суд з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Львівська митниця), в якому просило скасувати рішення Львівської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/900035 від 04.08.2014 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалось на те, що при здійсненні митного оформлення імпортованого на митну територію України верстата - кардочесальної машини FALUBAZ серії CZ694, б/в, позивач в повному обсязі виконав вимоги ст. 53 МК України щодо подання митному органу усіх обов»язкових та наявних у декларанта документів на підтвердження задекларованої митної вартості. Оскаржене рішення про коригування митної вартості, як зазначив позивач, по суті ґрунтується лише на висновку експертного товарознавчого дослідження №2853 від 01.08.2014 року, виконаного експертом Львівського НДІ судових експертиз на вимогу Львівської митниці. Втім, як зазначив позивач, при здійсненні товарознавчого дослідження експерт застосував у якості аналога об»єкт, який не міг бути використаним для подібного порівняння у зв»язку із значною відмінністю його складу від складу предмету дослідження, що в підсумку призвело до помилкового визначення митної вартості зазначеного вище обладнання. Щодо вимоги митного органу по надання додаткових документів, то на думку позивача, така виставлена декларанту з надуманих причин, а крім того, відповідач не повідомив декларанта про те, які саме складові митної вартості чи обставини необхідно додатково підтвердити. На думку позивача, сам факт неподання декларантом додаткових документів не є підставою для відмови в митному оформленні товару. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості прийнято без урахування усіх істотних обставин, що мають значення для його прийняття та з порушенням встановленого законом порядку, у зв»язку з чим заявлено даний позов.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/900035/2 від 04.08.2014 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, Львівська митниця оскаржила її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Відповідно до п. 1.1. зовнішньоекономічного контракту від 23.04.2014 року №23042014, укладеного між ТОВ «Будекспортпостач» (за контрактом - Покупець) та Brightgate L.P. (за контрактом - Продавець) Продавець продає, а Покупець купує товари народного вжитку (надалі - Товари) відповідно до специфікації на поставки та/або інвойсів, узгодженими і підписаними сторонами окремо на кожну поставку, на умовах, визначених цим контактом та доповненнях до нього, які є невід»ємною частиною цього контракту.

Сума контракту, відповідно до п. 2.1 становить 2 млн. доларів США. Згідно з п. 3.1. контракту оплата за товар може здійснюватися як у формі передоплати, так і протягом 90 днів з моменту перетину митного кордону України.

Стосовно умов та строків поставки, то відповідно до п. 4.1 цього контракту такі обумовлюються в окремих застереженнях (положеннях) та/або інвойсах. Поставки повинні здійснюватися у повній відповідності із замовленням Покупця, в якому вказано потрібний асортимент товару, строки та умови поставки (у відповідності з Інкотремс-2000).

У відповідності з контрактом від 23.04.2014 року №23042014, а також згідно з інвойсом №PL-7/EX/SG/2014 від 22.07.2014 року, виписаного на умовах згаданого вище контракту, позивач придбав кардочесальну машину FALUBAZ, серії CZ694, 1987 року випуску, б/в, вартістю 8000 дол. США, вагою - 5000 кг. Відповідно до інвойсу №PL-7/EX/SG/2014 від 22.07.2014 року умови поставки визначено за правилами Інкотермс 2000 DDU-Lviv, Ukraine.

Для митного оформлення згаданого обладнання, про яке зазначено вище, декларант ТОВ «Будекспортпостач» 25 липня 2014 року подав митному органу митну декларацію №209120000/2014/828474, відповідно до якої митна вартість товару, визначена за шостим методом, становить 9850 дол. США. Як пояснив позивач, попри те, що фактурна вартість кардочесальної машини FALUBAZ, серії CZ694, яка була у вжитку, становить 8000 дол. США, для митного оформлення та пропуску у вільний обіг обладнання декларант визначив митну вартість за шостим методом на вимогу митного органу.

Разом з митною декларацією №209120000/2014/828474 від 25.07.2014 року декларант також подав контролюючому органу наступні документи: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами, міжнародну автомобільну накладну (CMR) №236043 від 24.07.2014 року, рахунок-фактуру (invoice) №PL-7/EX/SG/2014 від 22.07.2014 року, зовнішньоекономічний контракт від 23.04.2014 року №23042014, декларацію про відповідність №UA.082.D.Z000833-14 від 25.07.2014 року, копію митної декларації країни відправлення №14PL401050156BFADI від 24.07.2014 року, декларацію про походження товару №3105 від 22.07.2014 року, а також інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 24.07.2014 року.

При здійсненні митного контролю та митного оформлення товару відповідач на підставі ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України виставив декларанту вимогу про надання додаткових документів для підтвердження задекларованої митної вартості, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, транспортні (перевізні) документи, додатки до зовнішньоекономічного договору (контракту), банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, копію митної декларації країни відправлення, прихідні фактури.

З цією вимогою декларант ознайомився 25.07.2014 року, про що розписався під текстом вимоги, поряд з тим зазначивши також про те, що процедуру консультації проведено. У відповідь на вимогу митного органу про надання додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості декларант 04.08.2014 року письмово повідомив, що надати таких не може і просить визначити митну вартість на підставі поданих документів.

Окрім того, у зв»язку з тим, що під час митного оформлення спрацював один із профілів ризику АСАУР (202-1, 911-1) контролюючий орган провів огляд обладнання, яке позивач ввозив відповідно до ВМД №209120000/2014/828474 від 25.07.2014 року, про що складено акт встановленої форми від 25.07.2014 року. Згідно з цим актом під час митного огляду виявлено невідповідність в році виготовлення товару: заявлений декларантом « 1987», а відповідно до штампованої етикетки - « 1997». За результатами огляду вантажу митний орган скерував запит до спеціалізованого підрозділу з метою визначення митної вартості.

Листом №13-70-52/36-6771 від 30.07.2014 року Львівська митниця Міндоходів звернулася до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз із проханням провести товарознавче дослідження та встановити вартість бувшої у використанні кардочесальної машини FALUBAZ, серія CZ694 без врахування обов»язкових митних платежів та зборів.

Експертний огляд вищевказаного об»єкта відбувся 31 липня 2014 року на території митного поста «Городок» під митним контролем, в ТЗ DAF, д.н.з ВС1373СМ, в присутності співробітника Львівської митниці, власника вантажу та брокера. За результатами експертного товарознавчого дослідження складено висновок №2853 від 01.08.2014 року, відповідно до якого вартість без врахування обов»язкових митних платежів та зборів, що належить сплатити в Україні, бувшої у використанні машини для підготовки текстильних волокон - кардочесальна машина FALUBAZ, CZ694, складає 17820,00 EUR.

В підсумку митного контролю та митного оформлення Львівська митниця Міндоходів 04.08.2014 року прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №209000006/2014/900035/2, згідно з яким митна вартість імпортованої машини складає 23842 дол. США. Рішення про коригування митної вартості товару від 04.08.2014 року обґрунтовано тим, що декларант не подав документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-3 ст. 53 МК України (відсутні документи, які вимагав контролюючий орган, перелік яких наведено вище). Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час розгляду документів та огляду було виявлено невідповідності року виготовлення обладнання. Відповідно до ст. 53 МК України декларанту виставлено вимогу про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана. В рішенні зазначено про проведення консультації з декларантом відповідно до ст. 57 МК України та про неможливість застосування другорядних методів визначення митної вартості 2б-2г. Зокрема зазначено, що метод визначення митної вартості 2а (ст. 59 МК України) та метод 2б (ст. 60 МК України) застосувати неможливо з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та аналогічні товари, застосувати метод 2в (ст. 62 МК України) та метод 2г (ст. 63 МК України) неможливо з причини відсутності у митного органу та декларанта вартісної основи для розрахунку митної вартості. Відтак застосовано мето 2ґ (ст. 64 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості, як зазначено в оскарженому рішенні, слугував висновок №2853 експертного товарознавчого дослідження від 01.08.2014 року та інтернет-джерела.

Крім того, митний орган виніс картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209120000/2014/00339, якою позивачу відмовлено у випуску товару, зазначеного в митній декларації від 25.07.2014 року. У тій же картці декларанту роз»яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, а саме: подання нової МД з правильно заповненими графами.

13 серпня 2014 року декларант подав Львівській митниці нову декларацію митної вартості №209120000/2014/831202, в якій митну вартість товару вказано з урахуванням рішення відповідача про коригування митної вартості від 04.08.2014 року.

З метою випуску товару у вільний обіг 13.08.2014 року було застосовано процедуру розмитнення з наданням фінансової гарантії згідно зі ст. 55 МК України шляхом сплати грошової застави у сумі 36769,11 грн. у зв»язку з чим товар було розмитнено згідно з МД №209120000/2014/831202 за скоригованою митною вартістю.

Разом з тим у відповідності з ч. 8 ст. 55 МК України 31.10.2014 року уповноважена особа декларанта з метою підтвердження заявленої митної вартості ввезеного обладнання надала митному органу висновок товарознавчого дослідження №4007 від 31.10.2014 року, складений експертом Львівського НДІ судових експертиз. Цим висновком підтверджено фактурну вартість кардочесальної машини FALUBAZ, CZ694, 1997 року випуску у розмірі 8000,00 дол. США (згідно з курсом валют, встановленим НБУ станом на 22.07.2014 року, вартість обладнання становить приблизно 7881,89 дол. США). У відповідь митний орган листом №13-70-52/32-802 від 10.11.2014 року повідомив позивача, що рішення про коригування митної вартості від 04.08.2014 року залишено без змін. Свою відмову Львівська митниця ДФС мотивувала тим, що наданий висновок №4007 від 31.10.2014 року складений вже після митного оформлення, об»єкт оцінки досліджувався у змонтованому стані і використовувався у технологічному процесі, що не дає змогу реально оцінити його вартість на момент ввезення.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідачів щодо самостійного визначення митної вартості товару за шостим методом здійснено всупереч меті наданих цьому органу повноважень, необґрунтовано, непропорційно та без урахування всіх істотних обставин, що мають значення для його прийняття. Відтак, прийняте внаслідок таких дій рішення про коригування митної вартості товарів від 04.08.2014 року не відповідає критеріям, передбаченим в ч. 3 ст. 2 КАС України, тому його скасовано як протиправне.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Згідно із ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов»язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об»єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 3 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. У разі якщо документи, подані декларантом, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов»язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов»язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов»язаних із виконанням умов договору (контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов»язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 5 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має, зокрема, право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно зі ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); д) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише в разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Також, як встановлено у ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів, передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 64 цього Кодексу (тобто з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Статтею 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно; у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Частинами 10, 11 статті 58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов»язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов»язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв»язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов»язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

З матеріалів справи видно, що оскаржене рішення про коригування митної вартості від 04.08.2014 року прийнято у зв»язку з тим, що декларант не надав митному органу додаткових документів, які від нього вимагались на підтвердження задекларованої митної вартості ввезеного на митну територію обладнання. Таку вимогу декларанту було виставлено з огляду на те, що за результатами опрацювання наданих декларантом митної декларації та товаросупровідних документів було виявлено розбіжності у даті виготовлення імпортованої кардочесальної машини FALUBAZ, серія CZ694, б/в.

У зв»язку з цим було проведено митний огляд згаданого обладнання, під час якого встановлено, що роком його виготовлення є «1997», а не «1987», як зазначено у товаросупровідних документах, наданих для митного оформлення.

На вимогу митного органу було здійснено також товарознавче дослідження на предмет визначення вартості кардочесальної машини FALUBAZ, серія CZ694, про що складено висновок № 2853 від 01.08.2014 року, який і слугував для Львівської митниці Міндоходів джерелом для визначення митної вартості ввезеного позивачем обладнання в розмірі 23 843 дол. США.

Для митного оформлення імпортованого товару, а саме: вживана кардочесальна машина FALUBAZ, серії CZ694, декларант позивача надав для митного оформлення документи відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, які містили інформацію, на підставі якої можна ідентифікувати ввезений товар та підтвердити числові показники вартості обладнання.

Вимогу декларанту про надання додаткових документів митний орган мотивував наявністю виявлених розбіжностей щодо дати виготовлення ввезеного верстата, що судячи із пояснень відповідача і слугувало підставою для сумніву у задекларованій митній вартості кардочесальної машини.

Імпортованим обладнанням є вживана кардочесальна машина, виробником якої є фірма «Biruna» (Республіка Польща), але її придбано не безпосередньо у виробника цього обладнання, тому каталогів, специфікацій чи прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, про надання яких зазначено у вимозі, декларант об»єктивно не міг надати.

Щодо вимоги про надання транспортних документів, то відповідно до інвойса від 22.07.2014 року товар постачався на умовах DDU-Львів, Україна, що відповідно до правил Інкотермс 2000 означає включення в ціну товару завантаження та транспортних витрат, які забезпечуються Продавцем. Відповідно транспортні документи на перевезення обладнання в даному випадку у декларанта відсутні, що втім не впливає на митну вартість товару. Надати банківські платіжні документи декларанту також не видавалось можливим, позаяк згаданим вище контрактом від 23.04.2014 року передбачено післяоплату за товар. Стосовно митної декларації країни виробника, то її декларант надав разом з митною декларацією від 25.07.2014 року, відповідно вимога про надання такої є необґрунтованою, як і вимога про подання прихідної фактури, яка не передбачена у переліку додаткових документів, наведеному у ч. 3 ст. 53 МК України.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сам факт неподання декларантом додаткових документів на вимогу митного органу ще не є достатньою і обґрунтованою підставою для відмови у митному оформленні і пропуску на митну територію України ввезеного обладнання за митною вартістю, яку вказав декларант.

З метою підтвердження достовірності задекларованої митної вартості товару позивач у відповідності з ч. 8 ст. 55 МК України надав митному органу висновок експерта Львівського НДІ від 31.10.2014 року №4007, згідно з яким вартість однієї лише кардочесальної машини FALUBAZ, серії CZ694, 1997 року випуску становить 5 830,66 євро, що з урахуванням курсу НБУ станом на 22.07.2014 року становить 7 881,89 дол. США. У цьому випадку експерт використав інший веб-сайт, на якому розміщено пропозицію продажу такого самого комплекту кардочесального обладнання, в т.ч. кардочесальної машини FALUBAZ, серії CZ694 виробництва фірми «Biruna». Таким чином, висновок експерта від 31.10.2014 року №4007 підтверджує як фактурну вартість кардочесальної машини FALUBAZ, серії CZ694, 1997 року випуску, б/в, поставку якої здійснено на умовах контракту від 23.04.2014 року та інвойсу від 22.07.2014 року, так і обґрунтованість її задекларованої митної вартості.

При вирішенні питання про наявність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості від 04.08.2014 року митний орган не надав належної правової оцінки наданому позивачем висновку експерта №4007 від 31.10.2014 року, який по суті спростовував результати товарознавчого дослідження від 01.08.2014 року.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідачів щодо самостійного визначення митної вартості товару за шостим методом здійснено всупереч наданих цьому органу повноважень, необґрунтовано, непропорційно та без урахування всіх істотних обставин, що мають значення для його прийняття, тому прийняте внаслідок таких дій рішення про коригування митної вартості товарів від 04.08.2014 року є необґрунтоване та безпідставне, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2015 року у справі №813/7903/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26.11.2015 року.