Справа № 817/2285/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шарапа В.М.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"23" листопада 2015 р. Справа № 817/2285/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Одемчука Є.В.

Шевчук С.М.,

при секретарі Витрикузі В.П. ,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "09" жовтня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Управління Держземагентства у Рівненському районі Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення,зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з адміністративним позовом до Управління Держземагентства у Рівненському районі Рівненської області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у погодженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 1,00 га у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в с. Пухова за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Олександрійської сільської ради, зобов'язання погодити зазначені проекти землеустрою.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та просять скасувати оскаржуване рішення із ухваленням нового про задоволення позовних вимог. Зазначають, що застосування до спірних правовідносин положень статті 39 ЗК України є помилковим, оскільки ними порушено прохання про відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, а не для будівництва.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 31.03.2014р. №779 надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 1,00 га у приватну власність для ведення особистого селянського господарства в с.Пухова за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Олександрійської сільської ради ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Вказаними громадянами подано до Головного управління Держземагентства у Рівненській області на погодження проекти землеустрою щодо відведення даних земельних ділянок у власність.

Управління Держземагентства у Рівненській області, розглянувши клопотання позивачів стосовно погодження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, листом від 22.06.2015р. №08-33-03/279 повідомило їх про необхідність надання додаткових документів, а саме висновків про придатність земельних ділянок для сільськогосподарських робіт і довідки про належність до особистих селянських господарств, а також про невідповідність розроблених проектів землеустрою генеральному плану забудови с. Пухова, що є порушенням статті 39 Земельного кодексу України.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У відповідності до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч.6 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до абз.1 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 статті 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо створення нових землеволодінь та землекористувань розробляються з метою обґрунтування розмірів і меж земельних ділянок з урахуванням вимог щодо раціонального використання та охорони земель.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч.9 ст.118 Земельного кодексу України).

Частиною 5 ст.186-1 Земельного кодексу України встановлено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації (ч.6 ст.186-1 Земельного кодексу України).

У частині 7 статті 186-1 Земельного кодексу України закріплено, що органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

У відповідності до ч.8 ст.186-1 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Земельний кодекс України та інші нормативно-правові акти не ставлять умовою набуття громадянами прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення наявність у них висновків про придатність земельних ділянок для сільськогосподарських робіт і довідок про їх належність до особистих селянських господарств, а тому наведені відповідачем підстави для відмови у вказаній частині є безпідставними.

При цьому, відповідно до статті 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Приписами ст. 39 Земельного кодексу України передбачено використання земель житлової та громадської забудови відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Частиною 6 статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

В силу вимог пунктів 3, 7 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 року №5245-VI, який набрав чинності 16.06.2013 року, з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу. З дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Матеріалами справи підтверджується, що генеральний план с.Пухова Рівненського району Рівненської області затверджено рішенням Олександрійської сільської ради від 05.04.2012 року №377, а зміни до нього - рішенням Олександрійської сільської ради від 25.05.2012 року №556.

Отже, земельні ділянки, на які виготовлено проекти землеустрою щодо їх відведення у приватну власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 входять до меж с. Пухов, також включені до території житлової та громадської забудови, що підтверджується генеральним планом, викопіюванням з картографічної документації Державного земельного кадастру.

Отже, поскільки надані позивачами на погодження відповідача проекти землеустрою не відповідають вимогам законодавства, а саме - статті 39 Земельного кодексу України та містобудівній документації, прийняття відповідачем оспорюваного рішення здійснене правомірно: на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені законодавством.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого рішення, яке постановлене із дотриманням судом норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "09" жовтня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Є.В.Одемчук

С.М. Шевчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" листопада 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2,3 - позивачу/позивачам:

ОСОБА_4 АДРЕСА_1,33016

ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_3

4- відповідачу/відповідачам: Управління Держземагентства у Рівненському районі Рівненської області вул. Буковинська,3,м.Рівне,33027

5-третій особі: Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області - вул.Свято-Преображенська,66,с.Олександрія,Рівненський район, Рівненська область,35320

6 представнику позивачів ОСОБА_3 АДРЕСА_2