Справа № 810/4438/15
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року 810/4438/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діавест-Комп'ютерний світ» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни про зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ТОВ «Діавест-Комп'ютерний світ» звернулось до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» Савельєвої Анни Миколаївни, в якому просить зобов'язати відповідача грошові кошти в іноземній валюті у сумі 85000 доларів США з процентами, які належать ТОВ «Діавест-Комп'ютерний світ», перевести в рахунок погашення по Кредитному договору від 08.04.2014 № КЛ - 5485/2-980.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем неправомірно не зараховуються грошові кошти в іноземній валюті у сумі 85000 доларів США з процентами, які належать ТОВ «Діавест-Комп'ютерний світ» в рахунок погашення боргу по Кредитному договору від 08.04.2014 № КЛ - 5485/2-980.

Представник позивача звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Надав суду письмові заперечення проти позову, у яких просить відмовити у його задоволенні.

На підставі ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Між ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» та ТОВ «Діавест- Комп'ютерний Світ» 08.04.2014 укладено Кредитний договір № КЛ-5485/2-980 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії (далі - Кредитний договір № КЛ-5485/2-980). Кредит лімітної лінії складає 2 000 000, 00 грн. Період остаточного повернення кредиту 07.04.2017 року.

До Кредитного договору № КЛ-5485/2-980 06.05.2015 було укладено додатковий договір № 9.

Відповідно до умов Кредитного договору № КЛ-5485/2-980 поручителями виступили громадяни України: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, директор ТОВ «Діавест Енд Комплексні Рішення» ОСОБА_5, передано в заставу транспортний засіб, що належить позивачу, та передано в іпотеку нерухоме майно.

Позивач 01.07.2015 уклав з поручителем по Кредитному договору № КЛ-5485/2-980 ОСОБА_2 договір відступлення права вимоги за Договором строкового банківського вкладу № 1-2187 «Впіймай фортуну» від 17.04.2015, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «РАДИКАЛ БАНК»

На підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» до категорії неплатоспроможних» (надалі по тексту - Постанова НБУ) виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі по тексту - Фонд) прийнято рішення від 09.07.2015 № 130 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» (надалі по тексту - рішення Фонду), згідно з яким з 10.07.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК».

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» запроваджено строком на 3 місяці з 10.07.2015 до 09.10.2015 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 08.10.2015 прийнято рішення № 184 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "РАДИКАЛ БАНК" на один місяць по 09.11.2015 (включно).

Позивачем 03.08.2015 отримано листа, в якій відповідач повідомив про виникнення та існування заборгованості по Кредитному договору № КЛ-5485/2-980, та зазначив, що у разі не виконання позивачем даної вимоги у встановлений строк буде розпочата процедура стягнення існуючої заборгованості в примусовому порядку.

Поручитель по Кредитному договору № КЛ-5485/2-980 ОСОБА_2, яка одночасно виступила Кредитором перед відповідачем листом від 18.08.2015 повідомила про відступлення права вимоги, що відбулося на користь позивача.

Крім того, позивач 20.08.2015 звернувся із заявою до відповідача, в якому просив припинити зобов'язання шляхом поєднання боржника і кредитора в одній особі.

Відповіді на свою заяву від 20.08.2015 позивач так і не отримав.

Оскільки відповідачем не було виконано вимоги, викладені у заяві від 20.08.2015, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Як слідує з позовної заяви, позивач посилається на статтю 606 Цивільного кодексу України «Припинення зобов'язання поєднанням боржника і кредитора в одній особі» та просить відповідача перевести грошові кошти в розмірі вкладу та процентів за Договором строкового банківського вкладу № 1-2187 «Впіймай фортуну» від 17.04.2015 в рахунок погашення по Кредитному договору № KJI-5485/2-980 від 08.04.2014.

Посилання позивача на ст. 606 ЦК України суд оцінює критично виходячи з наступного.

Зазначена підстава припинення цивільно-правового зобов'язання відноситься до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін.

За лексичним (етимологічним) значенням слів, викладеним у Великому тлумачному словнику сучасної української мови, "поєднання, поєднувати" - це збирати разом; складаючи, зливаючи, створювати одне ціле.

Отже, поєднання (збіг) боржника і кредитора в одній особі наявне в разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної в законі підстави зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Поєднання боржника і кредитора в одній особі може відбуватись для юридичних осіб - при реорганізації шляхом злиття або приєднання юридичних осіб, пов'язаних між собою взаємним зобов'язанням; для фізичних осіб - при спадковому правонаступництві в разі переходу майна кредитора до боржника і навпаки. Отже, при такому поєднанні боржника і кредитора (двох суб'єктів) один із цих суб'єктів повинен зникнути, у зв'язку з цим і припиняється правовідношення.

Ураховуючи наведене, можна дійти висновку, що стаття 606 ЦК України повинна застосовуватися до спірних правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов'язання іншої особи відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, та якщо при цьому один із суб'єктів правовідношення у зв'язку з обставинами, зазначеними в законі, зникає і з двох самостійних суб'єктів залишається (утворюється) один, в якому поєднується боржник і кредитор. Саме в такому разі підстава припинення цивільно-правового зобов'язання не залежатиме від волі сторін.

Отже, у випадку, коли боржник банку придбав право вимоги до банку за договором, відповідні два зобов'язання між банком і його боржником, який придбав згідно з договором право вимоги до банку, не можуть припинятись на підставі статті 606 ЦК України, оскільки зазначена стаття до таких правовідносин не застосовується.

Щодо неможливості зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме вимоги Банку щодо погашення заборгованості за Кредитним договором №КЛ-5485/2-980 на відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії від 08.04.2014 р. та вимоги позивача про дострокове повернення вкладу за Договором строкового банківського вкладу № 1-2187 «Впіймай фортуну» від 17.04.2015 р., суд зазначає наступне.

Пунктом 16 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а згідно п. 4 ч. 5 статті 36 цього Закону, також не здійснюється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднання боржника і кредитора в одній особі.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами так і виконання боржниками зобов'язань перед банком, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Закон прямо забороняє задоволення зустрічних однорідних вимог під час дії тимчасової адміністрації.

Щодо зобов'язань Банку за Договором строкового банківського вкладу № 1-2187 «Впіймай фортуну» від 17.04.2015 p., суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

У відповідності до статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог кредиторів банку.

Таким чином, Вкладник за Договором строкового банківського вкладу № 1-2187 «Впіймай фортуну» від 17.04.2015 є кредитором Банку, на якого поширюються обмеження, встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і тому не можуть бути задоволені його вимоги до Банку від часу запровадження у останньому тимчасової адміністрації.

Крім того, виходячи зі змісту статей 39, 40, 49, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації складається план врегулювання (рішення Фонду, що визначає спосіб, економічне обґрунтування, строки та умови виведення неплатоспроможного банку з ринку), у якому визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із способів, передбачених у частині 2 статті 39 даного Закону. Фонд складає реєстр активів і зобов'язань, які підлягають відчуженню. Під час відчуження зобов'язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону.

Повернення грошових коштів Вкладнику за Договором строкового банківського вкладу № 1-2187 «Впіймай фортуну» від 17.04.2015 буде здійснено у строки та порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в залежності від обраного способу виведення неплатоспроможного банку з ринку.

У випадку прийняття рішення про відкликання ліцензії та ліквідацію банку черговість та порядок задоволення вимог до банку визначатиметься ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". При цьому, вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги. У разі якщо обсяг коштів, одержаних від реалізації майна, недостатній для повного задоволення всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредиторові однієї черги.

Таким чином, розпорядження вкладом за Договором строкового банківського вкладу № 1-2187 «Впіймай Фортуну» від 17.04.2015 обмежується Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому не має законних підстав здійснити погашення заборгованості за Кредитним договором за рахунок суми вкладу та процентів, нарахованих на нього.

Частиною 1 ст. 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а ч. 1 ст. 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, у яких обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність оскаржуваних рішень. Водночас, доводи зазначені позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається на обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача та доказами, наявними в матеріалах справи, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 69, 70, 71, 94, 97, 122, 128, 158-163, 167, 254, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.