Справа № 461/4907/15а
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 876/9212/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС України на постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Міндоходів про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці Міндоходів (далі - Львівська митниця), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 17.04.2015 року №0732/20917/15.

Позовну заяву мотивовано тим, що ним не вивезено автомобіль з митної території України у зв»язку з перебуванням такого автомобіля у ремонті. Крім того зазначає, що він являється громадянином Італії та його постійне місце проживання також в Італії, то таким чином він являється нерезидентом, а тому оскаржена постанова про порушення митних правил є необґрунтованим та винесено без врахування всіх обставин справи.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 01 липня 2015 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову про порушення митних правил від 17.04.2015 року №0732/20917/15 від 17.04.2015 року.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, Львівська митниця ДФС оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що позивач не доставив транспортний засіб до митного органу призначення, чим перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на 10 діб, а тому оскаржена постанова в справі про порушення митних правил винесена згідно чинного законодавства, є підставною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги у сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 02.04.2015 року громадянин Італії ОСОБА_1 (ОСОБА_1) слідуючи в приватну поїздку з Республіки Польща в Україну через митний пост «Грушів» Львівської митниці ДФС, в якості водія легкового автомобіля марки «Nissan Patrol», реєстраційний номер НОМЕР_1, в»їхав в зону митного контролю, обравши для проходження митного контролю «зелений коридор». Під час внесення інформації в ПІК «Інспектор-2006» спрацював програмний модуль «Орієнтування», згідно якого слідувало, що гр. ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_2, не вивіз транспортний засіб Lancia Thesis, р.н. НОМЕР_3, кузов НОМЕР_4, країна реєстрації - Італія.

Згідно із інформацією в ЄАІС ДФС України, станом на 02.04.2015 року транспортний засіб Lancia Thesis, реєстраційний номер НОМЕР_3 громадянином ОСОБА_1 з митної території України вивезений не був.

По даному факту на гр. ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_2, було складено протокол про порушення митних правил від 02.04.2015 року № 0732/20917/15 за ознаками ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

7 квітня 2015 року першим заступник начальника Львівської митниці ДФС Марченко Олександром Степановичем винесено постанову в справі про порушення митних правил №0732/20917/15.

Даною постановою громадянина ОСОБА_1 (ОСОБА_1) визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8 500 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач являється громадянином Італії і його постійне місце проживання також в Італії, крім того місце праці також в Італії, що підтверджується посвідченням, дозволом (допуском) на виконання роботи (праці), договором. Таким чином, згідно законодавства України, позивач являється нерезидентом, оскільки його соціальні зв»язки більш пов»язані з державою Італія, а тому до нього не можуть застосовуватись норми ч. 3 ст. 470 МК України.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими виходячи з наступного.

Статтею 90 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 2 вказаної статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Так, частиною 1 статті 380 МК України встановлено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов»язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно ст. 4 МК України резиденти - фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном; нерезиденти - фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.

Як видно з матеріалів справи, гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Італії, має Тимчасову посвідку на постійне проживання в Україні, видана 29.12.2005 року ВГІРФО УМВСУ у Львівській області НОМЕР_5, що діє безстроково. Згідно із вказаною посвідкою гр. ОСОБА_1 приїхав в Україну у 2002 році з Італії та має місце прописки за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, в силу ст. 4 МК України, гр. ОСОБА_1 являється резидентом, тому до нього не може застосовуватись приписи ч. 1 ст. 380 МК України.

Також судом не береться до уваги покликання позивача про те, що ним не вивезено у встановлений законом строк автомобіль з митної території України у зв»язку з перебуванням такого автомобіля у ремонті з огляду на наступне.

Як видно з оскарженої постанови в справі про порушення митних правил, першим заступником начальника Львівської митниці ДФС розглянуто матеріали справи про порушення митних правил в присутності особи, що притягалась до відповідальності, а саме ОСОБА_1.

Частиною 1 ст. 460 МК України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режим, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених вище норм видно, що законодавством чітко визначено умови можливості невключення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків: документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

На момент розгляду матеріалів справи про порушення митних правил позивачем не дотримано умов можливості невключення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків ним документально не підтверджено такого факту, а тому колегія суддів дійшла висновку, що адміністративний позов про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил є безпідставним та необґрунтованим, а відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити, постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 липня 2015 року у справі №461/4907/15-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.11.2015 року.