Справа № 2а-1795/10/0370
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/9991/301/12

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08.07.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011 по справі № 2а-1795/10/0370 (30314/10/9104).

за позовом Луцької об'єднаної державної податкової інспекції

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа К Луцк»

про застосування адміністративного арешту активів,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2010 року Державна податкова інспекція звернулась до суду з позовом про застосування адміністративного арешту активів Товариства у вигляді зупинення операцій на банківський рахунках платника податків строком на 96 годин.

Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із судовими рішеннями, Державна податкова інспекція подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11.06.2010 при здійсненні працівниками контролюючого органу виїзду за адресою Товариства, з метою проведення позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства (підстава наказ від 04.06.2010 №634), головним бухгалтером Товариства було відмовлено у допуску для проведення зазначеної перевірки, про що складено Акт про відмову від допуску до проведення перевірки платника податків від 11.06.2010.

Відмова платника податків від проведення перевірки стала підставою для застосування адміністративного арешту активів Товариства відповідно до пп. "г" п. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 Закону України від 21.12.2000 № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон № 2181-III), про що контролюючим органом було ухвалено рішення від 16.06.2010.

Так, згідно пп. "г" пп. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 Закону № 2181-III, арешт активів може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб податкового органу до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів або пов'язані з отриманням інших об'єктів оподаткування, електронних контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку або з використанням карток платіжних систем, ваго касових комплексів, систем та засобів штрихового кодування.

Відмовляючи у задоволенні позову суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що в період з 11.06.2010 року по 16.06.2010 року позивачем було проведено перевірку з питань повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток приватних підприємств, за результатами якої складено акт від 17.06.2010 №3420/23-2/33170684, що спростовує факт відмови ТОВ «Альфа К Луцьк» від допуску працівників податкової інспекції до проведення позапланової виїзної перевірки, хоча з наказом про проведення такої перевірки відповідач під розписку ознайомлений не був.

Відповідно до пп. 9.3.3. п. 9.3 ст. 9 Закону № 2181-III передбачено, що арешт може бути накладено на активи строком до 96 годин від години підписання відповідного рішення керівником податкового органу, зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів. Проте, відповідно до абз. 2 пп. 9.3.3 п. 9.3 ст. 9 Закону № 2181-III керівник відповідного податкового органу має право звернутися до суду з поданням про продовження строку арешту активів платника податків за наявності достатніх підстав вважати, що звільнення активів з-під адміністративного арешту може загрожувати їх зникненням або знищенням.

Дана норма закону передбачає обов'язкову умову продовження строку адміністративного арешту - загроза знищення або зникнення активів платника податків.

З огляду на зазначене та враховуючи підстави позову, які є фактичними обставинами, на яких ґрунтується вимога позивача, будь-яких доказів факту існування загрози знищення або зникнення активів платника податків податковий орган суду не надав.

Також судами попередніх інстанцій цілком правомірно враховано, що адміністративний арешт активів платника є виключним способом забезпечення погашення його податкового боргу (пп. 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 Закону № 2181-III), проте судами не було встановлено факту наявності такого боргу у відповідача.

Крім того, суди попередніх інстанцій цілком слушно зауважили, що, законодавством регламентовано, що у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про застосування адміністративного арешту активів платника податку, він має право звернутися до суду лише з поданням про продовження термінів арешту активів, проте як вбачається з позовної заяви контролюючий орган звернувся з позовом про застосування адміністративного арешту активів Товариства, а не з вимогою про продовження такого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції відхиляє доводи Державної податкової інспекції, викладені у касаційній скарзі, і не вбачає підстав для скасування законних і обґрунтованих судових рішень першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції відхилити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08.07.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2011 по справі № 2а-1795/10/0370 (30314/10/9104) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко