Справа № 524/7247/15-а
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7247/15-а
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

12.11.2015 року, м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчук справу за адміністративним ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука із вищевказаним адміністративним позовом.

Позивач свої вимоги обґрунтувала тим, що 13.08.2015 року в.о. начальника Кременчуцької ОДПІ Лазько А.М. винесено постанову серії РН № 426446 про притягнення її до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення вимог ч.1 ст. 164-1 та ч.1 ст.165-1 КУпАП.

Вказана постанова була винесена без її участі, про її існування вона дізналася лише 19.08.2015 року, отримавши її копію рекомендованим листом.

Оскаржувана постанова базується на висновках акту від 30.07.2015 року за № 888/16-03-17-01-08/НОМЕР_1, складеного за результатами проведеної працівниками Кременчуцької ОДПІ документальної планової перевірки господарської діяльності фізичної особи-підприємця. Зокрема, актом перевірки встановлені порушення п.44.1 ст.44, п.177.10 ст. 177 ПКУ та п.4 ч.1 ст.4, п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2 ст.9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», в результаті чого занижено сплату ЄСВ на суму 59315,21 в тому числі по періодах: за 2013 рік у розмірі 9051,57 грн.; за 2014 рік у розмірі 50236,64 грн.

Вимога Кременчуцької ОДПІ про сплату боргу (недоїмки) від 30.07.2015 року № Ф-/962, якою визначено суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в загальному розмірі 59315,21 грн. та яка прийнята на підставі акту перевірки від 30.07.2015 року, оскаржена до Полтавського окружного адміністративного суду.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснювався з порушенням процесуальних норм, в результаті чого не було з'ясовано чи вчинено адміністративне правопорушення і чи винна особа у його вчиненні, просила суд визнати протиправною і скасувати постанову від 13.08.2015 року серії РН № 426446 по справі про адміністративне правопорушення винесену в.о. начальника Кременчуцької ОДПІ Лазько А.М.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Разом з тим зазначила, що 28.10.2015 року Полтавським окружним адміністративним судом було задоволено її позов про скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідач Кременчуцька ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 13.07.2015 року по 24.07.2015 року, продовжено з 27.07.2015 року по 31.07.2015 року проводилась документальна планова виїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.122.014 року, за результатами якої був складений акт № 888/16-03-17-01-08/НОМЕР_1 від 30.07.2015 року.

30.07.2015 року працівниками Кременчуцької ОДПІ було складено проколи серії АА № 499122,499123 про порушення ОСОБА_1 податкового законодавства, а саме, порушення п. 44.1 ст. 44, п. 170.10 ст.177 ПК України, п.4 ч. 1 ст. 4, абз. 1 п. 1,2 ч. 1 ст.7, п.5,7,11 ст.8 п.2 ст.9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

На підставі вказаних протоколів 13.08.2015 року в.о. начальника Кременчуцької ОДПІ Лазько А.М. винесена постанова серії РН № 426446, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164-1, ч.1 ст. 165-1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Винесенню оскаржуваної постанови також передувало винесення на підставі акту перевірки від 30.07.2015 року вимоги про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-/962 зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 59315,21грн.

Разом з тим, Податковим кодексом України передбачено апеляційний порядок узгодження сум податкового зобов'язання. Зазначений порядок узгоджень представляє собою можливість суб'єкту господарювання оскаржити в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) податкове повідомлення, у випадку, якщо суб'єкт господарювання не погоджується з рішенням Державної податкової інспекції має право оскаржити його до суду в порядку передбаченому адміністративним судочинством.

Вимога Кременчуцької ОДПІ про сплату боргу (недоїмки) за № Ф-/962 зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 59315,21грн. була оскаржена ОСОБА_1 до Полтавського окружного адміністративного суду.

28.10.2015 року Полтавським окружним адміністративним судом розглянуто адміністравтивну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за результатами розгляду її позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про сплату боргу (недоїмки) від 30.07.2015 № Ф-/962.

Відповідно до ч.2 ст 7 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України чистий річний оподатковуваний дохід визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, а саме, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця, та пункту 178.3 статті 178 Податкового кодексу України, згідно з яким оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Пунктом 177.4 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Перелік витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, закріплений у статті 138 Податкового кодексу України.

Так, за правилами пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 не була присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення у зв'язку з тим, що не була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Оскаржувану постанову вона отримала лише 19.08.2015 року. За таких суд вважає, що строк на оскарження пропущено з поважних причин і його слід поновити.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Виходячи із критеріїв оцінки рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які викладені в ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства, суб'єкти владних повноважень для реалізації своїх функції повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури прийняття рішення; з використанням повноваження з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між буд-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахування права особи на участь у процесі; прийняття рішення своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. (ст. 10, 11 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст.ст. ст.ст. 251, 254 КУпАП обов'язок збирання доказів відносно виявлення та розслідування правопорушення покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що добуті за допомогою визначених засобів доказування.

Посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача ОСОБА_1 не з'ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, тобто чи є склад адміністративного правопорушення в діях позивача.

Ч.2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на спростування позовних вимог ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 17, 19, 69- 71, 158-163,167, 171-2 КАС України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити пропущений строк на оскарження постанови серії РН № 426446 у справі про адміністративне правопорушення від 13.08.2015 року.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 13.08.2015 року серії РН № 426446, винесену в.о. начальника Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Полтавській області Лазьком Анатолієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-1, ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

Стягнути з Кременчуцької ОДПІ Головного управління ДФС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 73,08 грн.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не брала участь у справі, з моменту отримання копії постанови.

Суддя: