Справа № 804/20724/14
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2015 рокусправа № 804/20724/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: Шелепова Ю.О.,

представників сторін:

позивача : - не зявився

відповідача: - ОСОБА_2 (дов.від 30.01.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 р. у справі № 804/20724/14

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4 виправної колонії №45

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

"12" грудня 2014 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_4 виправної колонії №45 в якому просив визнати дії відповідача по утриманню коштів з пенсії ОСОБА_3 з пенсії по інвалідності з лютого 2010 року по травень 2014 року за харчування та комунально-побутові послуги протиправними; зобовязати відповідача виплатити ОСОБА_3 кошти у розмірі 16 957,56 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю утримання коштів з пенсії по інвалідності.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 р. у справі № 804/20724/14 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 виправної колонії №45 про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії - відмовлено.

Судом встановлено, що позивач відбуває покарання у ОСОБА_4 виправній колонії. ОСОБА_3 визнаний інвалідом ІІ групи та отримує пенсію з інвалідності. З особового рахунку позивача, на який перераховувались пенсійні виплати, відповідачем утримувались кошти на харчування та комунально-побутове забезпечення. На підставі аналізу норм Кримінально-виконавчого кодексу суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача, оскільки позивач не належить до категорії осіб, що повинні отримувати харчування та комунально-побутові послуги безоплатно.

Постанову суду мотивовано встановленням факту правомірності дій відповідача.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 р. у справі № 804/20724/14, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд на власний розсуд трактував норми матеріального права та прийшов до помилкових висновків щодо правомірності утримання коштів з пенсії позивача. Доводи апеляційної скарги повністю повторюють правове обґрунтування заявлених позовних вимог, скаржник наполягає на незаконності утримання коштів з пенсії по інвалідності, оскільки це суперечить приписам ст..115 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААВ №943727. З 13.02.2010 року відбуває покарання в ОСОБА_4 виправні колонії УДПтСУ у Дніпропетровські області (№45).

Позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Мелітополі Запорізької області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем проводились утримання з особового рахунку ОСОБА_3 за харчування та комунально-побутові послуги надані йому під час відбування кримінального покарання. В період з липня 2010 року по квітень 2014 року з особового рахунку позивача ОСОБА_4 виправною колонією УДПтСУ у Дніпропетровській області (№ 45) за харчування та надані комунально-побутові послуги утримано кошти в сумі 15621,23 грн., про що свідчить довідка бухгалтерії установи про рух коштів на особовому рахунку ОСОБА_3

Не погодившись з діями відповідача щодо утримання коштів, позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача з наступних підстав.

Згідно до ч.2 ст.122 Кримінально-виконавчого кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) особи, яким до відбування покарання призначена пенсія, підлягають державному пенсійному забезпеченню на загальних підставах. Призначена пенсія перераховується органами Пенсійного фонду України за місцем відбування покарання пенсіонера і з неї відшкодовуються витрати на його утримання у виправній колонії (харчування, речове майно, комунально-побутові послуги та інше), при цьому не менш як двадцять п'ять відсотків пенсії зараховується на особовий рахунок засудженого.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.121 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, які відбувають покарання у виправних колоніях, із нарахованого їм заробітку, пенсій та іншого доходу відшкодовують вартість харчування, одягу, взуття, білизни, комунально-побутових та інших наданих послуг, крім вартості спецодягу і спецхарчування. Із засуджених, які не працюють (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 115 цього Кодексу), вартість харчування, одягу, взуття, білизни, комунально-побутових та інших наданих послуг утримується з коштів, які є на їхніх особових рахунках. У разі відсутності в засудженого коштів на особовому рахунку виправна колонія має право пред'явити йому позов через суд.

Законом України «Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів» від 08.04.2014 року внесено зміни до ст..122 Кримінально-виконавчого кодексу України, та виключено приписи норми, що наділяли виправні установи повноваженнями на утримання коштів на відшкодування вартості харчування, одягу, взуття, білизни, комунально-побутових та інших наданих послуг. У відповідності до змін в законодавстві з квітня 2014 року відповідачем припинено утримання коштів з особистого рахунку ОСОБА_3, що підтверджується довідкою бухгалтерії ОСОБА_4 виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області (№ 45).

На підставі аналізу норм чинного законодавства, колегія суддів доходить висновку, що відповідач діяв в межах наданих законом повноважень та з підстав передбачених кримінально-виконавчим законодавством.

Доводи скаржника щодо невірного трактування судом першої інстанції приписів ст.115 Кримінально-виконавчого кодексу України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суд приймаючи рішення повинен діяти відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, встановлюючи обставини по справі та досліджуючи докази, за своїм внутрішнім переконанням. Жодних підстав вважати, що судом надано невірну оцінку встановленим по справі обставинам або невірно застосовано норми матеріального права, доводи апеляційної скарги не містять.

Посилання скаржника на незастосування судом першої інстанції приписів ч.5 ст.9 КАС України, колегія суддів також відхиляє, оскільки даною нормою не передбачено права суду звертатись до Конституційного Суду України за офіційним тлумаченням норм закону, й крім того, звернення суду до Конституційного суду України у випадку наявності сумніву щодо відповідності норми закону Конституції України для вирішення питання щодо конституційності нормативно-правового акту є правом, а не обовязком суду. Наявність у позивача власної думки щодо тлумачення нормативно-правового акту не свідчить про помилки суду під час застосування даної норми.

Посилання заявника апеляційної скарги на порушення відповідачем положень ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки даною нормою передбачено обмеження щодо розміру стягнення з пенсійних виплат сум пенсій, отриманих пенсіонером внаслідок зловживань з його боку. Утримання з особового рахунку коштів на відшкодування витрат на харчування та комунально-побутові послуги не є стягненням в розумінні ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» а є компенсацію витрат на утримання засудженої особи.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини по справі, надано їм вірну юридичну оцінку, вірно застосовано норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин. В межах доводів апеляційної скарги, підстав для скасування судового рішення, передбачених ст..202 КАС України, не вбачається.

ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 р. у справі № 804/20724/14 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 р. у справі № 804/20724/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко