Справа № 810/4557/15
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/4557/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року 810/4557/15

Київський окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Щавінського В.Р. розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «УКпостач» до Генічеської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т АН О В И В:

Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без участі його представника та в письмовому провадженні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, письмових заперечень проти позову чи інших пояснень не надав, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до приписів частини четвертої ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

На момент виникнення спірних правовідносин позивач, як платник податків, перебував на податковому обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Сімферополі Автономної Республіки Крим Державної податкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у місті Сімферополі АР Крим провела документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ „УКпостач”, з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок в банку за січень 2011 року, які виникли за рахунок від’ємного значення з ПДВ, що декларувались у грудні 2010 р. з врахуванням додаткових матеріалів, отриманих в ході прове дення співставлення детальної інформації по платнику ПДВ, щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України.

За результатами перевірки складено акт № 191/07-00/30169718 від 17.05.2011 р. (далі – Акт перевірки), в якому зафіксовано, наступні порушення:

- п.п. 7.3.1. п. 7.3., п.п. 7.7.1 (2) п. 7.7. ст. 7 та п.п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3 Закону України «Про пода ток на додану вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР (далі – Закон України №168/97-ВР) в результаті чого встановлено заниження податкових зобов’язань з податку на додану вартість в сумі 526 грн., в т.ч. у то му числі у січні 2010 року у сумі 59 грн., у лютому 2010 року у сумі 39 грн., у березні 2010 року у сумі 28 грн., у квітні 2010 року у сумі 31 грн., у травні 2010 року у сумі 28 грн., у червні 2010 року у сумі 45 грн., у липні 2010 року у сумі 16 грн., у серпні 2010 року у сумі 97 грн., у вересні 2010 року у сумі ЗО грн., у жовтні 2010 року у сумі 19 грн., у листопаді 2010 року 95 грн., у грудні 2010 року у сумі 40 грн.;

- п.п.7.2.1, пп.7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.1 пп.7.4.4 пп.7.4.5 п.7.4 ст.73 Закону України №168/97-ВР чого вста новлено завищення податкового кредиту в сумі 1 260 678 грн., в тому числі за січень 2010 року у сумі 121 485 грн.; за лютий 2010 року у сумі 73 820 грн.; за березень 2010 року у сумі 140 475 грн.; за квітень 2010 року у сумі 82 292 грн.; за травень 2010 року у сумі 29 563 грн.; за червень 2010 року у сумі 43 633 грн.; за липень 2010 року у сумі 124 632 грн.; за серпень 2010 року у сумі 3 980 грн.; за вересень 2010 року у сумі 115 088 грн.; за жовтень 2010 року у сумі 116 970 грн.; за листопад 2010 року у сумі 153 302 грн.; за грудень 2010 року у сумі 255 440 грн.;

- п.п.7.7.1, п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України №168/97-ВР в результаті чого встановлено завищення суми бюджет ного відшкодування всього у сумі 1 005 728 грн., в тому числі за січень 2010 року у сумі 121 544 грн., за березень 2010 року у сумі 73 859 грн., за квітень 2010 року у сумі 222 827 грн., за червень 2010 року у сумі 29 589 грн., за липень 2010 року у сумі 168 326 грн., за вересень 2010 року у сумі 4 078 грн., за жовтень 2010 року у сумі 115 119 грн.; за листопад 2010 року у сумі 116 989 грн.; за грудень 2010 року у сумі 153 397 грн.

Проте, суд не може погодитися із правомірністю дій податкового органу щодо зменшення Товариству бюджетного відшкодування з ПДВ, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Восьмий Колір» (Постачальник) та ПАТ «УКпостач» (Покупець) укладено договір поставки № 87 ВК-003/20/2-230 від 22.12.2009 р.

Згідно договору № 87 ВК-003/20/2-230 від 22.12.2009 р., заявки постачальнику №9271 від 10 грудня 2010 року, купувався товар: стікер Бобрів ХШ 400, у кількості 210 шт., шелфтокер Бобрів ХШ 400, у кілько сті 1050 шт., екран Бобрів ХШ 400, у кількості 80 шт., стікер Бобрів ХШ 400, у кількості 160 шт., антивандальний захист 950-1800 Бобрів ХШ 400, у кількості 80 шт., шелфтокер Бобрів ХШ 400, у кількості 400 шт., екран Бобрів ХНІ 400, у кількості 40 шт., стікер Бобрів ХШ 400, у кількості 80 шт., шелфтокер Бобрів ХШ 400, у кіль кості 200 шт., екран Базан ХШ 400, у кількості 20 шт., Базан ХШ 400, у кількості 40 шт., антивандальний захист 950-1800 Базан ХШ 400, у кількості 20 шт., шелфтокер Базан ХШ 400, у кількості 100 шт., екран Базан ХШ 400, у кількості 10 шт., стікер Базан ХШ 400, у кількості 20шт., антивандальний захист 950-1800 Базан ХШ 400, у кількості 10 шт., шелфтокер Базан ХШ 400, у кількості 50 шт., який відп равлявся на виробництво та використовувався для — пакування холодильної шафи-вітрини в кількості 5000 одиниць;

Також, між ПАТ «УКпостач» та ТОВ « Харківська УПК-Холод» укладено договір № 003/20/1-86 від 01.02.2008 р.

Згідно договору № 003/20/1-86 від 01.02.2008 р., заявки постачальнику № 8910 від 01.12.2010 р., купувався товар: шланг високого тиску ММ, довжина 1,3 м, гайка W21,8-1/14,у кількості 9 шт., заявки постачальнику №8937 від 02.12.2010р., редуктор С02-2 ODL; гайка 3/4Gбap;0-6/4,8 бар; с/ш dнар=7,2 мм, у кількості 1 шт., заявки постачальнику № 8936 від 02.12.2010 р., кран «SBІ» 5/8 золото с пласт. Носиком 35-10 мм, у кількості 2 шт., заявки постачальнику №9236 від 10.12.2010 р., штуцер YANGZHOU LINGNT вигнутий D7.5 мм с ущільненням 5/8», у кіль кості 4 шт., заявки постачальнику №9055 від 06.12.2010 р., головка роздавальна ММ MF5/8+5/8» с руч-Fl, у кількості 170шт., решітка каплезбірник (пластик), у кількості 50шт., заявки постачальнику 9199 від 09.12.2010 р., хомут одноразовий безступінчастий d 14,5 706 R, у кількості 1500 шт., заявки постачальнику № 9338 від 13.12.2010р., редуктор СЩ2-2 ODL; гайка 3/4 G ; 0250 бар; 0-6/4,8 бар; с/ш dнар=7,2мм. у кількості 25 шт., заявки постачальнику № 9968 від 17.12.2010р., запчастини до медальйону АFВ (пром.кільце літое с ніжкою, вінт 21 мм і приж. Гайка. Хром), у кількості 251 шт., заявки постачальнику № 9699 від 22.12.2010 р., шланг високого тиску ODL, довжина 1,0 м min р, гайка 3/4, з'єднання з редут. 21,8 Gy кількості 25 шт., перехідний с редуктора «3/4» на балон « 1/2» 001.001.01 , у кількості 50 шт., який відправлявся на виробництво використання цих комплектуючих у господарській діяльності позивача.

Згідно договору №003/20-3-518 від 01.11.2010р. були наданні послуги відповідального збері гання.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Українська пивна компанія-арматура» (Поставщик) та ПАТ «УКпостач» (Покупець) укладено договір поставки № 003/20/3-156 від 20.04.2010 р.

Згідно договору № 003/20/3-156 від 20.04.2010 р., заявки постачальнику № 9213 від 09.12.2010 р., купувався товар 2029 гайка глуха ДН 040,у кількості 40 шт., який відправлявся на виробництво викорис тання цих комплектуючих у господарській діяльності позивача.

Що підтверджує використання цих комплектуючих у господарській діяльності позивача.

Між, ПрАТ «УКпостач» (Замовник) та ТОВ «Ю Бі Сі-Сервіс» (Виконавець) укладено договір на гарантійне обслуговування №301-003/20/2-41.

Судом встановлено, що завод ПрАТ «УКпостач» при продажу холодильного обладнання зобов’язаний надавати гарантію на товар, що продається покупцям. Також холодильне обладнання потребує його сервісного обслуговування. З метою виконання взятих на себе гарантійних зобов’язань виробник холодильного обладнання ПрАТ «УКпостач» уклало договір з сервісною компанією ТОВ «Ю Бі СІ-Сервіс» на гарантійне обслуговування, діагностику та ремонт холодильного обладнання виробництва ПрАТ «УКпостач».

Великі пивзаводи (ПАТ «Оболонь», Карлсберг, ПАО «Петрша привартна броварня») після придбання обладнання і розміщення його в своїх торгівельних мережах по мірі виникнення скарг на обладнання по дають відповідні заявки одночасно на ПрАТ «УКпостач» та ТОВ «Ю Бі Сі-Сервіс». На підставі отриманих заявок ТОВ «Ю Бі Сі-Сервіс» надає послуги по ремонту та гарантійному обслуговуванню обладнання та звітує замовнику послуг та виробнику.

Згідно договору № 301-003/20/2-41 від 01.02.2009 р., були надані послуги діагностика обладнання .

Що підтверджує використання цих комплектуючих у господарській діяльності позивача.

Також, між ПП «Техносистемс (Виконавець) та ПрАТ «УКпостач» (Замовник) укладено договір №12-003/20/3-223 від 02.07.2010 р.

Згідно договору № 12-003/20/3-223 від 02.07.2010 р., були надані послуги реконструкції системи вентиляції та кондиціонування. Згідно заявки постачальнику № 9740 від 24.12.2010 р. купувався товар фільтр пові тряний. Вугільний EFICELL АС EU6(592*592*500/6), у кількості 2 шт., фільтр повітряний (592*592*500/6), у кількості 4 шт., який відправлявся на виробництво використання цих комплектуючих у господарській діяльності позивача.

Що підтверджує використання цих комплектуючих у господарській діяльності позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ПСФ» (Поставщик) та ПрАТ «УКпостач» (Покупець) укладено договір постачання № 2001/ЗП-1 від 20.01.2010 р.

У перевіряємий період постачальником був поставлений товар, а саме: Ванна 094.02.100.00- 05, у кількості 15 шт., які були зварені ТОВ «ПСФ» на замовлення ПрАТ «УКпостач» і на підставі наданих до суду копій документів, був віднесений до виробництва охолоджувачів у вигляді ниж ньої частини холодильного обладнання в яке потім встановлюється безпосередньо охолоджуваль ний пристрій).

Охолоджувачі позивачем було реалізовано на підставі контракту № 003/20/1-418 від 16.12.2008 р. покупцю ТОВ «Ю Би Си Кул-Б».

Товари є виробничими матеріалами, призначеними для подальшого використання у виробництві готової продукції ПрАТ «УКпостач», а також для подальшої реалізації покупцям, що підтверджується документами про подальший рух вказаних матеріалів у виробничі підрозділи (накладними-вимогами, накладними на внутрішнє переміщення та ін. ) та документами про подаль шу реалізацію вказаних матеріалів (вантажними митними деклараціями, міжнародними ТТН, на кладними служби експрес доставки, ТТН та ін).

Між ПрАТ «УКпостач» (Замовник) та ТОВ «Аурум-Альянс» (Виконавець) укладено договір надання транспортно-експедиторських послуг № 003/20/3-523 від 03.12.2008 р.

Згідно договору № 003/20/3-523 від 03.12.2008р., були надані транспортні послуги, які були викорис тані для переміщення комплектуючих на виробництво ПрАТ «УКпостач» та переміщення готової про дукції на склади покупців.

Що підтверджує використання цих послуг у господарській діяльності позивача.

Також, між ТОВ «Інтер» (Постачальник) та ПрАТ «УКпостач» (Покупець) укладено договір №10/09-02 від 10.09.2010 р.

За таких обставин суд вважає, що первинними документами бухгалтерського обліку підтверджується факт здійснення ПрАТ «УКпостач» господарських операцій з придбання у постачальників (ПП «Техносистемс», ТОВ «Аурум Альянс», ТОВ «Интер», ТОВ «ПСФ», ТОВ «ЮБіСі -Сервіс», ТОВ «Українська пив на компанія-Арматура», ТОВ «Харківська пивна компанія- Холод», ТОВ «Восьмий колір») товарів та послуг на суму 1533 755,69 грн., у т.ч. ПДВ 255 439,83 грн. за період грудень 2010 р.

Інформація щодо здійснення вказаних господарських операцій відображена в регістрах бух галтерського обліку ПрАТ «УКпостач».

Придбані у постачальників ПП «Техносистемс», ТОВ «Аурум Альянс», ТОВ «Интер», ТОВ «ПСФ», ТОВ «ЮБіСі -Сервіс», ТОВ «Українська пивна компанія-Арматура», ТОВ «Харківська пивна компанія-Холод», ТОВ «Восьмий колір» комплектуючі та послуги були використані для виготовлення холодильного обладнання на заводі ПрАТ «Укпостач» та його гарантійного обслуговування. В подальшому виготовлене обладнання було реалізовано покупцям - ТОВ «Ю Би Си Кул-Б» (Російська Федерація) первинні документи на підтвердження реалізації продукції та її експорту перевірені експертом.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2010 р. – 2011 р. ПАТ «УКпостач» (покупець) отримав від постачальників (ПП «Техносистемс»,ТОВ «Аурум Альянс», ТОВ «Інтер», ТОВ «ПСФ», ТОВ «Ю Бі Сі-Сервіс», ТОВ «Українська пивна компанія – Арматура», ТОВ «Харківська пивна компанія-Холод», ТОВ «Восьмий колір») товари (роботи, послуги) загальною вартістю 1533755,69 грн. у т.ч. ПДВ 255439,83 грн., що підтверджується первинними документами – видатковими накладними та актами виконаних робіт (надання послуг).

У грудні 2010 р. за датою виникнення податкових зобов’язань з ПДВ в сумі 255 439,83 грн. постачальники відповідно до пп.7.2.3. п.7.2. ст.7. Закону №168 склали податкові накладні на суму ПДВ 255 439,83 грн.

Податкові накладні на суму ПДВ 255 439,83 грн. складені за формою, затвердженою Наказом ДПАУ №165, та містять обов’язкові реквізити, передбачені пп.7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону №168.

У грудні 2010 р. постачальники відповідно до пп.7.2.3., пп.7.2.6. п.7.2. ст.7 Закону №168 надали покупцю (ПрАТ «УКпостач») податкові накладні на суму ПДВ 255 439,83 грн., а покупець (ПрАТ «УКпостач») отримав та відповідно до пп.7.2.8 п.7.2. ст.7. Закону №168 відобразив їх у реєстрі ПН за грудень 2010 р.

У грудні 2010 р. відповідно до пп.7.5.1. п.7.5. ст.7. Закону №168 за датою списання коштів з банківського рахунка на оплату товарів (послуг) / за датою отримання податкових накладних, що підтверджують факт придбання товарів (послуг) у ПрАТ «УКпостач» виникло право на віднесення ПДВ у сумі 255 439,83 грн. до податкового кредиту.

На підставі отриманих від постачальників податкових накладних ПрАТ «УКпостач» у грудні 2010 р. відповідно до пп.7.2.6. п.7.2. ст.7. Закону №168 нарахувало ПДВ, що відноситься до податкового кредиту, в сумі 255 439,83 грн. та відповідно до пп.7.2.8. п.7.2. ст.7. Закону №168 відобразило його у податковій декларації з ПДВ за грудень 2010 р.

Об'єкти, базу та ставки оподаткування податком на додану вартість, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, порядок обліку, звітування та внесення цього податку до бюджету до 1 січня 2011 року визначались Законом України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР (далі – Закон України № 168/97-ВР).

З 1 січня 2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України, який, зокрема, визначає порядок адміністрування податку на додану вартість, повноваження і обов'язки посадових осіб податкового органу під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність платників податків за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Закону України № 168/97-ВР, платником податку на додану вартість є будь-яка особа, яка: а) здійснює або планує здійснювати господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням як платник цього податку; б) підлягає обов'язковій реєстрації як платник цього податку; в) імпортує товари (супутні послуги) в обсягах, що підлягають оподаткуванню цим податком згідно з нормами цієї статті.

Згідно з приписами підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України № 168/97-ВР, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При цьому, згідно з приписами пункту 1.7 статті 1 Закону України № 168/97-ВР, податковим кредитом є сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (підпункт 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України № 168/97-ВР).

Датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг) (пункт 7.5 статті 7 Закону України № 168/97-ВР).

Відповідно до підпункту 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 зазначеного Закону, у разі, якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Крім того, в силу приписів абзацу 1 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України № 168/97-ВР, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до абзацу 4 підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України № 168/97-ВР податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України № 168/97-ВР передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг) (підпункт 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України № 168/97-ВР).

При цьому в силу приписів підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України № 168/97-ВР, право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Слід також зазначити, що в силу приписів пункту 5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 № 165, податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж вказаною у пункті 2 даного Порядку.

У свою чергу, пунктом 2 зазначеного Порядку передбачено, що податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість, тобто, у даному випадку – юридична особа, що отримала свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість.

Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: 1) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); 2) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; 3) наявності причинно-наслідкового зв’язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; 4) документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; 5) наявності у покупця належним чином оформленої податкової накладної.

Підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України № 168/97-ВР передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від’ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з підпунктом 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України № 168/97-ВР, у разі, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій (підпункт 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону України № 168/97-ВР).

У свою чергу, право на отримання бюджетного відшкодування відсутнє у особи, яка була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів за рішенням Кабінету Міністрів України), у особи, яка мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів), а також у особи, яка не провадила діяльність протягом останніх дванадцяти календарних місяців (підпункт "а" підпункту 7.7.11 пункту 7.7 статті 7 Закону України № 168/97-ВР).

Суд звертає увагу на те, що пунктом 200.14 статті 200 розділу V Податкового кодексу України передбачено, що орган державної податкової служби надсилає платнику податків податкове повідомлення - рішення, в якому зазначається сума заниження або завищення заявленої суми бюджетного відшкодування, виключно у разі, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки виявлено невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації.

Це означає, що перевірці на відповідність підлягає сума податку на додану вартість, що заявлена до бюджетного відшкодування на предмет сплати її до бюджету, а також достовірності проведення та правильності математичного та методологічного обрахунку зобов`язань за господарськими операціями, за результатами оподаткування яких утворилась частина від`ємного значення податку на додану вартість, що бере участь у розрахунку заявленої суми бюджетного відшкодування.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що реалізація платником податку права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість залежить виключно від волі такого платника та за умови, що сума бюджетного відшкодування має дорівнювати сплаті податку на додану вартість постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України у попередніх податкових періодах.

Таким чином, право платника податку на бюджетне відшкодування податку на додану вартість обмежується лише сумами податку, які фактично сплачені ним у попередніх податкових періодах на користь постачальників товарів/послуг або до Державного бюджету України (у разі перевищення сум податкового кредиту над сумами податкових зобов’язань відповідного звітного податкового періоду).

Як встановлено судом під час судового розгляду справи, факт постачання ПП «Техносистемс»,ТОВ «Аурум Альянс», ТОВ «Інтер», ТОВ «ПСФ», ТОВ «Ю Бі Сі-Сервіс», ТОВ «Українська пивна компанія – Арматура», ТОВ «Харківська пивна компанія-Холод», ТОВ «Восьмий колір» на користь позивача товарів та надання послуг підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському і податковому обліку позивача та його податковій звітності; складені сторонами правочинів первинні документи містять повну інформацію про виконані послуги та поставлені товарно-матеріальні цінності, їх кількісне та вартісне вираження; право на формування податкового кредиту підтверджується податковими накладними; обмеження, визначені підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України № 168/97-ВР, що не дають позивачу права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, та підпунктом 7.7.11 пункту 7.7 статті 7 Закону України № 168/97-ВР, за якими позивач не має права на отримання бюджетного відшкодування, відсутні.

У період виконання ПП «Техносистемс»,ТОВ «Аурум Альянс», ТОВ «Інтер», ТОВ «ПСФ», ТОВ «Ю Бі Сі-Сервіс», ТОВ «Українська пивна компанія – Арматура», ТОВ «Харківська пивна компанія-Холод», ТОВ «Восьмий колір» господарських зобов`язань перед позивачем вказані юридичні особи були зареєстровані у встановленому законом порядку платником податку на додану вартість, тобто не була позбавлена права на складання податкових накладних за результатами здійснення господарських операцій з надання послуг та постачання товарно-матеріальних цінностей.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наявність у контролюючого органу під час перевірки платника податків певної інформації про господарську діяльність його контрагента, що не оформлена рішенням суб’єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише привід і підстави для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарської операції платника податків, однак не слугує беззаперечним доказом невиконання сторонами правочину власних господарських зобов`язань з поставки товарів, робіт (послуг).

Відповідно до приписів статті 16 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців” від 15.05.2003 № 755-IV, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців.

Частиною другою статті 17 зазначеного Закону визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичних осіб, зокрема, про адресу місцезнаходження юридичної особи.

В Єдиному державному реєстрі містяться також відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням та про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу (частина п`ята статті 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців” від 15.05.2003 № 755-IV).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” від 15.05.2003 № 755-IV, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Жодних доказів стосовно внесення державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців запису про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу або про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням у період виконання ПП «Техносистемс»,ТОВ «Аурум Альянс», ТОВ «Інтер», ТОВ «ПСФ», ТОВ «Ю Бі Сі-Сервіс», ТОВ «Українська пивна компанія – Арматура», ТОВ «Харківська пивна компанія-Холод», ТОВ «Восьмий колір» на користь позивача господарських зобов’язань контролюючим органом суду не надано.

Крім того, доказів того, що у період складання контрагентом позивача податкових накладних місцезнаходження ПП «Техносистемс»,ТОВ «Аурум Альянс», ТОВ «Інтер», ТОВ «ПСФ», ТОВ «Ю Бі Сі-Сервіс», ТОВ «Українська пивна компанія – Арматура», ТОВ «Харківська пивна компанія-Холод», ТОВ «Восьмий колір» за адресою, вказаною контрагентом позивача у податкових накладних, не було підтверджено у передбаченому Законом України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” від 15.05.2003 № 755-IV порядку, відповідачем також не подано.

За таких обставин, твердження податкового органу стосовно наявності у наведених вище податкових накладних недостовірних даних щодо місцезнаходження юридичної особи контрагента позивача суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Суд також звертає увагу на те, що обов’язок сплачувати податки і збори та відповідальність за порушення чинного законодавства є персоніфікованими. Це означає, що на особу не може покладатися відповідальність за правопорушення, вчинені іншими особами.

Так, позивач, в силу покладеного на нього обов`язку сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, визначені податковим законодавством, вступає у відповідні податкові правовідносини з державою та не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на контролюючі органи, а отже не володіє інформацією відносно виконання контрагентом власних податкових зобов'язань перед бюджетом, та, як наслідок, не може зазнавати негативних наслідків у зв`язку з протиправними діяннями інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 70-72, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.