Справа № 357/15754/15-а
Суддя: Дмитренко А. М.
Дата ухвалення: 2015-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дмитренко А. М. , розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Білій Церкві справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 5 травня,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є інвалідом війни 2 групи і має право на щорічну разову грошову допомогу до 5 травня відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, але відповідачем вказану допомогу за 2015 рік їй виплачено у розмірі 2475 грн. А тому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті недоотриманих сум щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2015 рік; зобов»язати відповідача нарахувати їй разову грошову допомогу до 5 травня із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком за 2015 рік і виплатити недоплачені кошти з урахуванням вже проведених виплат.

За ухвалою судді від 10.11.2015 року було відкрито провадження по даній справі і призначено її до розгляду в скороченому провадженні без виклику сторін.

Оглянувши матеріали справи, заперечення відповідача на позов, вважаю, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 належить до числа ветеранів війни інвалідів війни другої групи, що стверджується копією посвідчення серії Б № 493725 від 17.04.1996 року.

Позивачу у 2015 році виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 2475 грн. у відповідності до постанови КМ України від 31.03.2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань».

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.113 Конституції України КМ України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

Згідно зі ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана ВР України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана ВР України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

25.01.2012 року Конституційним Судом України було прийнято рішення за № 3-рп/2012, в п.3 резолютивної частини якого вказано на те, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно з вищенаведеним рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року повноваження КМ України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах.

КМ України в силу своїх повноважень регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів державного бюджету, відповідно до Конституції та законів України.

А за ст.150 Конституції України з питань, віднесених до його повноважень, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обовязковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

В п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено, зокрема, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Крім того, ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в наступній редакції: щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Отже, в Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» внесено відповідні зміни, які неконституційними не визнавались.

Наведені вище Закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України, а діюче законодавство не містить норм, які б встановлювали пріоритетність одних Законів над іншими, але загальновизнаним є те, що серед двох актів однакової юридичної сили, які регулюють спірні правовідносини, застосуванню підлягає той, який прийнятий в часі пізніше.

Таким чином, з 01.01.2015 року застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми статей Закону «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з відповідними змінами, якими передбачено право КМ України визначати розмір вказаної вище допомоги в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Постановою КМ України від 31.03.2015 року № 147, на яку вказано вище, установлено, що у 2015 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які через відділення звязку або установи банків перераховують їх на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання), у таких розмірах: в т. ч. інвалідам війни 2 групи -2475 грн.

Як встановлено судом, позивачу виплачено щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 2475 грн., визначеному постановою КМ України, що не суперечить вимогам діючого законодавства.

А тому позов ОСОБА_1 є необгрунтованим і не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 19, 95, 113, 150 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року за № 3-рп/2012, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», постановою КМ України від 31.03.2015 року № 147 «Деякі питання виплати у 2015 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», ст.ст. 6,9,17, 99, 183-2 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_2