Справа № 802/3826/15-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2015-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про передачу справи до іншого адміністративного суду

м. Вінниця

11 листопада 2015 р. Справа № 802/3826/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

до: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "ВЕКТОР ПЛЮС"

про: визнання рішення протиправним та скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "ВЕКТОР ПЛЮС" про визнання рішення протиправним та скасування державної реєстрації.

У судовому засіданні судом з'ясовано, що предметом розгляду даної адміністративної справи є правовідносини між фізичними особами та приватним нотаріусом про визнання прийнятого нотаріусом рішення про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру протиправним та скасування державної реєстрації.

Враховуючи встановлений предмет розгляду справи, судом поставлено на розгляд питання про передачу адміністративної справи на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області, на підставі п.2 ч.1 ст. 22 КАС України.

Представник позивача заперечив щодо передачі справи.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено пунктом 7 статті 3 КАС України, згідно якої це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відтак необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Тобто, наведені норми права свідчать про обов'язкові ознаки справи адміністративної юрисдикції, а саме, суб'єктний та предметний склад.

Предметний склад обумовлений тим, що справа адміністративної юрисдикції повинна містити в собі публічно-правовий спір. У свою чергу, суб'єктний склад справи адміністративної юрисдикції передбачає наявність суб'єкта владних повноважень, як однієї або обох сторін спору.

Виходячи із матеріалів справи позивач просить визнати протиправним рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни від 12.09.2015 індексний номер 24374001 про державну реєстрацію права приватної власності ТОВ "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "ВЕКТОР ПЛЮС" на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 74,1 кв. м., житловою площею 42,1 кв.м., а також скасувати реєстрацію (номер запису про право власності: НОМЕР_1, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу індексний номер:24374001 від 12.09.2015) права приватної власності ТОВ "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "ВЕКТОР ПЛЮС" на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 74,1 кв.м., житловою площею 42,1 кв.м.

Суд бере до уваги постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів».

Пунктом 8 зазначеної вище постанови Пленуму зазначено, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Тобто, вказане роз'яснення дає підтвердження того, що нотаріуси не є державними службовцями, і ніяким чином не здійснюють владних управлінських функцій.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлений Законом України "Про нотаріат", а в частині першій статті 1 Закону зазначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

З огляду на обов'язки нотаріуса, визначені в статті 5 Закону України "Про нотаріат", останні не містять ознак здійснення ними владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна є юридичною особою, яка створюється та реєструється у встановленому законом порядку. (ст. 24 Закону України "Про нотаріат").

Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна не є суб'єктом владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України, а відносини, що виникли між сторонами, перебувають у сфері приватноправового регулювання.

Відтак, вирішення вказаних позовних вимог не відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод і інтересів.

Статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що визнанню рішення нотаріуса Кобелєвої А.Л. протиправними та його скасуванню, а також скасуванню державної реєстрації в межах даної адміністративної справи передує дослідження правомірності укладення і виконання приватними особами ряду цивільно-правових угод, зокрема і кредитного договору, додаткових угод до нього, і договору іпотеки, що само собою є не можливим в розумінні адміністративної справи, яке міститься в п.1 ч.1 ст.3 КАС України.

Отже, як випливає із матеріалів справи, викладені позивачем обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, не свідчать про наявність спірних публічно-правових відносин, а відповідач не є суб'єктом владних повноважень, зокрема не є посадовою чи службовою особою органу державної влади, органу місцевого самоврядування і не здійснює владних управлінських функцій.

Представник відповідача, а також третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з'явились, хоча про місце, час та дату проведення судового засідання були повідомленні належним чином, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 42, 43).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.22 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо відкрито провадження у справі, яка предметно підсудна іншому суду.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку, що адміністративну справу слід передати до Вінницького міського суду Вінницької області.

Зважаючи на те, що позивачем не заявлено вимог про вирішення публічно-правового спору, а заявлено лише вимоги, які стосуються оскарження рішення та зобов'язання вчинити певні дії до особи, що не є суб'єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про те, що даний спір повинен розглядатися судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для передачі даної адміністративної справи на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.

Керуючись ст.ст. 22, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу № 802/3826/15-а за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "ВЕКТОР ПЛЮС" про визнання рішення протиправним та скасування державної реєстрації передати на розгляд Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Чернюк Алла Юріївна