Справа № 2а-472/11/0970
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2011-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2011 р. Справа № 2a-472/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кишинського М.І.

при секретарі Дякун М.М.

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідачів: Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, начальника Івано-Франківського КЕЧ району, в.о. начальника Івано-Франківського КЕЧ району, об'єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату

про визнання рішень та дій неправомірними, зобов'язання вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

З Львівського окружного адміністративного суду на адресу ІваноФранківського окружного адміністративного суду 07 лютого 2011 року надійшла адміністративна справа за позов ОСОБА_1 (надаліпозивач) до ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району, начальника ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району, в.о. начальника ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району, обєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату про визнання рішень та дій неправомірними, зобовязання вчинення дій.

Заявлені вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачемобєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату в порушення норм чинного законодавства безпідставно прийнято рішення про зняття позивача з квартирного обліку з членами сімї в складі двох осіб з загальної чергияк військовослужбовця та позачергової і першочергової черги якпрацівника органів прокуратури. Крім того зазначив, що відповідачаминачальником ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району та в.о. начальника ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району, в порушення вимог чинного законодавства та без врахування того, що позивач перебував на квартирному обліку в ІваноФранківському гарнізоні, безпідставно відмовлено в прийняті облікової справи до ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району. Також зазначив, що відповідачемв.о. начальника ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району неправомірно за відсутності довідки виданої військовим прокурором ІваноФранківського гарнізону про перебування позивача на квартирному обліку за попереднім місцем служби та зняття з нього, повторно спрямовано облікову справу до військової прокуратури Західного регіону України, де в той час проходив військову службу позивач.

Позивач в судовому засіданні вимоги адміністративного позову та заяви про зміну позовних вимог підтримав в повному обсязі. При цьому пояснив суду, що відповідачемобєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату безпідставно прийнято рішення про зняття позивача з квартирного обліку, оскільки у відповідності до вимог чинного законодавства, позивача не запрошувалося на засідання житлової комісії де вирішувалось питання про зняття позивача з квартирного обліку та не повідомлялося у 15 денний термін про підстави зняття з квартирного обліку в загальній та першочергових чергах. Крім того зазначив, що рішенням відповідачаобєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату від 01 квітня 2009 року позивача разом з членом сімї (матірю) було знято з квартирного обліку з загальної, першочергової та позачергової черг без запрошення позивача на засідання житлової комісії. Вважає, що такі дії відповідачів порушують його право як військовослужбовця та працівника прокуратури на покращення жилих умов яких він потребує. Просить позов задовольнити повністю.

Представник відповідачівІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району, начальника ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району, в.о. начальника ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району в судовому засіданні проти позову заперечила пояснивши, що згідно норм чинного законодавства облікові квартирні справи військовослужбовців для зберігання, приведення облікових справ військовослужбовців у відповідність з чинним законодавством, формування гарнізонної черговості (загальна, першочергова та позачергова черги) та надання житла проводить квартирноексплуатаційна частина району за погодженням з обласними житловими комісіями. Зазначила, що питання квартирного обліку військовослужбовців та членів їх сімей та надання їм і членам їх сімей жилих приміщень регулюються Наказом Міністра Оборони України №577 від 06 жовтня 2006 року «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень». Крім того зазначила, що в разі переїзду військовослужбовця до іншого місця проходження військової служби, облікова справа направляється до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою. Вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідачаобєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату проти позовних вимог позивача заперечила виходячи з того, що позивач в липні 2007 року переїхав до м.Львова для проходження військової служби у військовій прокуратурі Західного регіону України. В своїх поясненнях посилається на Наказ Міністра Оборони України №577 від 06 жовтня 2006 року «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень» яким передбачено, що у разі переміщення по військовій службі, пов'язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), військовослужбовці зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла. В свою чергу, 20 січня 2009 року обєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату розглянуто звернення начальника ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району від 10 січня 2009 року, яке надійшло разом з обліковою житловою справою позивача, відносно розгляду питання обєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату щодо зняття позивача з квартирного обліку в звязку з переїздом до м.Львова для проходження військової служби у військовій прокуратурі Західного регіону України. Так, 20 січня 2009 року обєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату в межах своїх повноважень прийнято рішення про зняття позивача разом з матірю з квартирного обліку з загальної та першочергової черг в звязку з переїздом позивача в інший населений пункт для проходження військової служби. В подальшому обєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату 01 квітня 2009 року прийнято рішення (протокол №3) яким внесено зміни до рішення від 20 січня 2009 року (протокол №2) та знято позивача з квартирного обліку в складі сімї з двох осіб (позивач та мати) з загальної, першочергової та позачергової черг. Зазначила, що 19 листопада 2010 року військовим прокурором Івано-Франківського гарнізону винесено протест №3784 на рішення обєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату від 20 січня 2009 року та рішення від 01 квітня 2009 року, яким дані рішення скасовано. В свою чергу, обєднана житлова комісія ІваноФранківського обласного військового комісаріату виконала вимоги вищезазначеного протесту і в частині скасувала свої рішення від 20 січня 2009 року та рішення від 01 квітня 2009 року, однак вказує, що у вищезазначеному протесті не ставилось питання про поновлення позивача на квартирному обліку разом із членами його сімї, а тому на квартирний облік позивача не поновлювалось. Вважає, що позовні вимоги позивача безпідставні та необґрунтовані, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Розглянувши адміністративний позов, заяви про зміну позовних вимог та заперечення, заслухавши позивача та представників відповідача, дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 4 статті 49 Закону України «Про прокуратуру», передбачено, що прокурори (під поняттям "прокурор" слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції стаття 56 даного Закону) та слідчі прокуратури забезпечуються жилою площею місцевими органами влади в першочерговому порядку.

Крім того, положенням статті 49 Закону України «Про прокуратуру» (яка діяла на момент зарахування позивача на квартирний облік) прокурори і слідчі прокуратури, призначені на роботу в іншу місцевість, протягом шести місяців забезпечуються виконавчими комітетами місцевих ОСОБА_4 благоустроєним жилим приміщенням у позачерговому порядку.

Судом встановлено, що позивач по справі, який проходить службу в органах військової прокуратури, з 29 липня 2003 року зарахований на квартирний облік в ІваноФранківському обласному військовому комісаріаті на загальну та позачергову черги. Позивачу, 30 січня 2004 року виділено службове житло для військовослужбовців та членів їх сімей до надходження їх черговості та одержання житла для постійного користування. Крім того, рішенням житлової комісії ІваноФранківського міського військового комісаріату від 11 грудня 2006 року включено до складу сімї позивача його матір, в звязку з пенсійним віком та потребою постійного догляду за нею.

Згідно статті 21 Конституції України права і свободи людини і громадянина є невідчужуваними.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень статті 40 Житлового кодексу Української РСР зняття з обліку громадян потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік. Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі з зазначенням підстав зняття з обліку.

Змістом частини 2 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»передбачено, що військовослужбовці не можуть бути зняті з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за попереднім місцем проживання.

Змістом пункту 15 ОСОБА_4 Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року N 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (надаліПравила) встановлено, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті.

Пунктом 27 вищезазначених Правил передбачено, що громадяни виключаються із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, якщо вони були необгрунтовано включені до цих списків або втратили вказане право.

Положеннями пункту 28 Правил передбачено, що зняття з квартирного обліку та виключення із списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з указанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).

Положенням частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог вищезазначеного Закону, Кабінетом Міністрів України 03 серпня 2006 року прийнято ОСОБА_4 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» N 1081.

Пунктом 30 вищезазначеного Порядку визначено підстави для зняття військовослужбовців з квартирного обліку ( військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;) серед яких відсутні підстави для зняття з квартирного обліку в звязку з переміщення по військовій службі до іншого населеного пункту.

Як зазначено в ухвалі судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 листопада 2002 року місце проходження офіцером військової служби не є місцем постійного його проживання.

В судовому засіданні встановлено, що у звязку з переміщенням позивача до нового місця служби у військову прокуратуру Західного регіону України (м.Львів), обєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату в порушення вимог вищезазначених норм законодавства 20 січня 2009 року прийнято рішення (пункт 1 протоколу №2) про зняття позивача з квартирного обліку з загальної та першочергової черг. Аналогічна ситуація склалась при прийнятті рішення обєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату 01 квітня 2009 року (пункт 6 протокол №3), яким вже знято позивача з квартирного обліку у складі сімї з двох осіб (позивач та мати) з загальної, першочергової та позачергової черг. Крім того, прийняття даних рішень обєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату приймалося за відсутності позивача та без його запрошення (повідомлення) чим істотно було порушено його права. В свою чергу вищезазначені рішення обєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату були скасовані протестом військового прокурора ІваноФранківського гарнізону від 19 листопада 2010 року №3784 (пункт 1 протокол №2 від 20 січня 2009 року та пункт 6 протокол №3 від 01 квітня 2009 року), однак як ствердив представник обєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату питання про поновлення позивача на квартирний облік у складі сімї з двох осіб (позивач та мати) в даному протесті військового прокурора, не ставилось. Такі твердження є безпідставними та незаконними, оскільки у відповідності до змісту частини 2 статті 21 Закону України «Про прокуратуру» у протесті прокурора ставиться питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом та поновлення порушеного права, а таке порушення було (зняття позивача з квартирного обліку та його матір). Також, як встановлено в судовому засіданні, позивач проживає у складі сімї з трьох осіб (позивач, дружина(свідоцтво про шлюб від 30 серпня 2007 року, серія 1НМ №039654) та мати).

Отже, з врахуванням обставин у справі та вищезазначених норм законодавства суд вбачає за необхідне зобовязати відповідачаобєднану житлову комісію ІваноФранківського обласного військового комісаріату прийняти рішення про поновлення позивача в складі сімї з двох осіб (позивач та мати) на квартирному обліку у загальній, позачерговій та першочерговій чергах з 29 липня 2003 року з послідуючими змінами у складі сімї позивача (позивач, дружина та мати), а рішення обєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату від 20 січня 2009 року (протокол №2) скасувати. Вирішуючи питання про скасування рішення обєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату від 20 січня 2009 року, суд приймає до уваги ту обставину, що дане рішення по протесту військового прокурора ІваноФранківського гарнізону від 19 листопада 2010 року №3784, скасовано відповідачемобєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату. Однак в даному протесті зазначалось тільки порушення процедури прийняття оспорюваного рішення, а в своїх позовних вимогах позивач просить скасувати рішення обєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату від 20 січня 2009 року (протокол №2), як таке, що порушує його житлові права, зокрема право перебування на квартирному обліку. З доводами позивача суд погоджується, а тому скасовує дане рішення із зазначених вище підстав.

Відповідно пункту 25 ОСОБА_4 Кабінетом Міністрів України 03 серпня 2006 року N1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» на кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Облікова справа є документом суворої звітності і зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п'яти роківу виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органомв квартирноексплуатаційному органі.

В звязку з тим, що позивач підлягає поновленню на квартирному обліку в судовому порядку, то суд зобовязує відповідачаобєднану житлову комісію ІваноФранківського обласного військового комісаріату вчинити всі необхідні дії щодо належної передачі та зберігання облікової житлової справи позивача в ІваноФранківській квартирноексплуатаційній частині району.

Щодо рішення відповідачаобєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату від 01 квітня 2009 року (протоколом №3внесено зміни до протоколу №2) то суд також вбачає підстави для його скасування, оскільки дане рішення винесено на підставі рішення обєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату від 20 січня 2009 року (протокол №2) та скасовано відповідачемобєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату по протесту військового прокурора ІваноФранківського гарнізону від 19 листопада 2010 року №3784. В даному випадку позивач правомірно ставить питання про скасування рішення обєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату від 01 квітня 2009 року (протокол №3) з підстав порушення його житлових прав, а не тільки з підстав зазначених в вищезазначеному протесті військового прокурора ІваноФранківського гарнізону.

Відносно позовних вимог позивача щодо постановлення окремої ухвали відносно начальника ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району та в.о. начальника ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району та визнання їх дій неправомірними то суд відмовляє з наступних підстав.

Відповідно до змісту положень статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вище порушення виявленні перевіркою військової прокуратури ІваноФранківського гарнізону і по поданню військового прокурора ІваноФранківського гарнізону, в.о. начальника ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району вже поніс відповідальність згідно з чинними законодавством, а саме згідно наказу від 15 грудня 2010 року останньому оголошено зауваження. Однак в ході проведення перевірки військовою прокуратурою ІванноФранківського гарнізону не встановлено порушень з боку відповідачаначальника ІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району.

Відносно позовної вимоги про зобовязання відповідачаІваноФранківську квартирноексплуатаційну частину району вчинити дії про отримання від обєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату на зберігання облікову житлову справу позивача, то в даному випадку суд зобовязав обєднану житлову комісію ІваноФранківського обласного військового комісаріату вчинити всі необхідні дії щодо належної передачі та зберігання облікової житлової справи позивача в ІваноФранківській квартирноексплуатаційній частині району.

Окрім того, позовна вимога про визнання неправомірним рішення відповідачаІваноФранківської квартирноексплуатаційної частини району від 10 січня 2009 року за №11/3 про перебування позивача разом матірю на квартирному обліку у ІваноФранківській квартирноексплуатаційній частині району та зняття з квартирного обліку то суд не вбачає підстав для задоволення даної вимоги, оскільки ІваноФранківська квартирноексплуатаційна частина району подала тільки звернення до обєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату в звязку переїздом відповідача до іншої місцевості для проходження військової служби, а рішенням вже по даному зверненню приймалось виключно обєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату, яке скасовано обєднаною житловою комісією ІваноФранківського обласного військового комісаріату по протесту військового прокурора ІваноФранківського гарнізону від 19 листопада 2010 року №3784.

Посилання відповідачаобєднаної житлової комісії ІваноФранківського обласного військового комісаріату на Наказ Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року N 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», а саме на пункт 3.7 в якому вказано, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов'язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла то суд не приймає до уваги, оскільки в ухвалі судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 листопада 2002 року чітко зазначено, що місце проходження офіцером військової служби не є місцем постійного його проживання. Також, в постанові Пленуму Верховного суду України від 01 листопада 1996 року №9, а саме в пункті 5 зазначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативноправові акти будьякого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної ОСОБА_4 України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативноправові акти Верховної ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим чи рішення ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативноправовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини. Суд у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України вирішуючи питання яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, вбачав за належне застосування Закону України «Про прокуратуру», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Житлового кодексу Української РСР, ОСОБА_4 Міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року N 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» та ОСОБА_4 Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» N1081. Крім того, як зазначено у рішенні Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням судам необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. В даному адміністративному спорі вбачається, що Наказ Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року N 577 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень» звужує обсяг існуючих прав позивача, що є порушенням частини 3 статті 22 Конституції України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати нечинним та скасувати рішення об'єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату від 20 січня 2009 року (протокол №2), в частині зняття позивача ОСОБА_1 у складі сім'ї з двох осіб (позивач та мати) з квартирного обліку з загальної, позачергової та першочергової черг.

Визнати нечинним та скасувати рішення об'єднаної житлової комісії Івано-Франківського обласного військового комісаріату від 01 квітня 2009 року (протокол №3) в частині зняття позивача ОСОБА_1 в складі сім'ї з двох осіб (позивач та мати) з квартирного обліку із загальної позачергової та першочергової черг.

Зобов'язати об'єднану житлову комісію Івано-Франківського обласного військового комісаріату прийняти рішення про поновлення позивача ОСОБА_1 в Івано-Франківському КЕЧ району на квартирному обліку у загальній, першочерговій та позачерговій чергах з 29 липня 2003 року з послідуючими змінами у складі його сім'ї.

Зобов'язати об'єднану житлову комісію Івано-Франківського обласного військового комісаріату вчинити всі необхідні дії щодо належної передачі та зберігання облікової житлової справи позивача в Івано-Франківській КЕЧ.

В решті позовних вимог відмовити.

ОСОБА_4 може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

ОСОБА_4 набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

ОСОБА_4 складена в повному обсязі 11 квітня 2011 року.