Справа № 815/6311/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6311/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Харченко Ю.В.

При секретарі Мацвейко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Одеської міської ради до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області, Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалової Євгенії Євгеніївни, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування Рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалової Євгенії Євгеніївни від 09.10.2013р. (індексний номер 6606184) про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (від 05.03.2015р. вхід.№5433/15), просить суд визнати незаконним та скасувати Рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалової Євгенії Євгеніївни від 09.10.2013р. (індексний номер 6606184) про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та визнати недійсним Свідоцтво про право власності від 09.10.2013р. на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2014р., залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015р. по справі №815/2112/14 задоволено адміністративний позов Одеської міської ради, та скасовано реєстрацію Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Декларації від 23.08.2013року №ОД 95 про готовність об'єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, до експлуатації. Також, позивач стверджує, що подані ОСОБА_2, для державної реєстрації права власності, до реєстраційної служби документи не відповідали вимогам чинного законодавства, та не підтверджують речові права заявника на земельну ділянку, на якій розташовано зареєстрований об'єкт нерухомості.

Відповідач - Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 25.12.2014р. б/н), наголошуючи, зокрема, що ОСОБА_2 було заявлено право на реконструйований об'єкт нерухомого майна загальною площею 446кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належав їй на підставі договорів купівлі-продажу від 09.05.2013р., посвідчених приватним нотаріусом Комісаровою С.О. та зареєстрованих у реєстрі за №341, №342, державну реєстрацію якого Державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Приваловою Є.Є. було здійснено відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2015р. закрито провадження по справі №815/6311/14 в частині позовних вимог Одеської міської ради щодо визнання недійсним Свідоцтва про право власності від 09.10.2013р. на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що відповідачі - Реєстраційна служба Головного управління юстиції в Одеській області, Державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалова Євгенія Євгеніївна, та треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, до суду не з'явились, про дату час та місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, Одеська міська рада звернулась до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області із Листом від 10.09.2014р. щодо скасування запису про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами розгляду вищеозначеного звернення Одеської міської ради, Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції в Одеській області на ім'я директора юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_6 надіслано Лист від 26.09.2014р. №12.7-3258РС, за підписом начальника служби ОСОБА_7, яким відмовлено Одеській міській раді у внесенні до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1, оскільки відповідно до п.2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011р. №3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Вищеозначене послугувало підставою для звернення Одеської міської ради до Одеського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Так, на думку суду, позовні вимоги Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування Рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалової Євгенії Євгеніївни від 09.10.2013р. (індексний номер 6606184) про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області була подана Декларація про готовність об'єкта до експлуатації - «Реконструкція нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1», за результатами розгляду якої контролюючим органом 23.08.2013р. проведено її державну реєстрацію за №ОД 95.

09.10.2013р. Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 446кв.м., житловою площею 105,4кв.м.

Також, судом встановлено, що 09.10.2013р. державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Приваловою Євгенією Євгеніївною прийнято Рішення (індексний номер 6606184) про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2014р., залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015р. по справі №815/2112/14, задоволено адміністративний позов Одеської міської ради, та скасовано реєстрацію Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Декларації від 23.08.2013року №ОД 95 про готовність об'єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, до експлуатації.

Зокрема, в межах розгляду означеної справи судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановлено, що у зареєстрованій Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області Декларації про готовність об'єкта до експлуатації - «Реконструкція нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1» від 23.08.2013р. №ОД 95, замовником ОСОБА_2 зазначено інформацію про: відповідальну особу - інженера з технічного нагляду: інженер технічного нагляду ОСОБА_8, договір №23/06 від 15.06.2006року, Серія ІТ №002877 (п. 3); генерального проектувальника (проектувальника): ПП "А-2", 65009, м.Одеса, вул.Зоопаркова,25, (п. 7); відповідальних осіб генерального проектувальника (проектувальника): головного архітектора (інженера) проекту, особи, що здійснює авторський нагляд: ГАП ОСОБА_9, договір №162/13 від 16.05.2013року, Серія АР №000262 (п. 8); документ дозвільного характеру: дозвіл на виконання будівельних робіт від 25.06.2006року №317/06 (п.10); документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію: державний акт на право власності на земельну ділянку від 08.06.2004року, серія ЯЄ №111963, кадастровий номер НОМЕР_3 (п.11).

У Постанові Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2014р. встановлено, що за результатами проведеної Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області перевірки дотримання ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, встановлено, що: об'єкт зачинений, власник відсутній; ОСОБА_2 зазначила недостовірні дані у п.п.3, 7, 8 декларації за №ОД 95, а саме: технічний нагляд ОСОБА_8 не здійснювала, ПП А-2 та ГАП ОСОБА_9 не розробляли проектну документацію, що підтверджують листи за вх.№888, №889 та №Б-138, у зв'язку з чим ОСОБА_2 порушила ч.10 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно листа директора ПП "А-22" від 27.01.2014року вх.№889, проектна документація для реконструкції нежитлових приміщень під індивідуальний житловий будинок по вул.Разумовській,60 у м.Одесі вказаним підприємством не виконувалась, замовник до цього підприємства не звертався.

Також, відповідно до листа ОСОБА_9 від 27.01.2014року вх.№Б-138, яким остання доводить до відома начальника ІДАБК в Одеській області, що авторський нагляд за реконструкцією нежитлового приміщення під житловий будинок по АДРЕСА_1 вона не проводила, громадянка ОСОБА_2 ані до неї, ані в проектну організацію ПП "А-2" не зверталась.

Крім того, листом від 27.01.2014року вх.№888 ОСОБА_8 повідомила начальника ІДАБК в Одеській області, що, зокрема, технічний нагляд за реконструкцією нежитлових приміщень під індивідуальний житловий будинок по АДРЕСА_1, замовник ОСОБА_2, нею не здійснювався та замовник до неї щодо проведення технічного нагляду не звертався.

Також, зі змісту Декларації від 23.08.2013 року № ОД 95 вбачається, що реконструкція нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, здійснювалась на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 25.06.2006року №317/06 (п.10), проте, згідно листа Управління архітектури та містобудування від 06.07.2015року №01-15/435 в журналі реєстрації дозволів ДАБК м.Одеси вказаний дозвіл не значиться. Під №317/06 від 06.07.2006року значиться дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції квартир АДРЕСА_3, з улаштування прибудови, замовники - ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_13.

Окрім того, в п.11.1 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 23.08.2013року №ОД 95 документ, що підтверджує право власності вказано: державний акт від 08.06.2004року серії НОМЕР_1 к/н НОМЕР_3, водночас, згідно листа Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 12.06.2014року №01-18-756-09-02 рішень щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, Одеською міською радою не приймалось.

Також, згідно листа Управління Держземагенства у м.Одесі Одеської області від 15.06.2015року №9-1505-0.15-4173/2-15 в Управлінні відсутні відомості щодо реєстрації вказаного акту на право власності на земельну ділянку за зазначеною адресою та взагалі відомості щодо реєстрації права власності (користування) на земельну ділянку за даною адресою та даним кадастровим номером.

Згідно наявних в Управлінні Держземагенства у м.Одесі Одеської області відомостей акт на право власності під НОМЕР_2, як вказано в оскаржуваній декларації, зареєстрований щодо земельної ділянки: АДРЕСА_2, на ім'я ОСОБА_12 (державний акт на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2).

Таким чином, у Постанові Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2014р., залишеній без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015р. по справі №815/2112/14 встановлено, що в Декларації від 23.08.2013року №ОД 95 про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, наведені недостовірні дані щодо проектної організації, якою розроблялась проектна документація по здійсненню вказаної реконструкції, відносно осіб, якими здійснювались авторський та технічний нагляд, відносно документу, що давав право на початок цих робіт та документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.5 ст.254 КАС України ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду набирають законної сили з моменту проголошення.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. № 2453-VI (зі змінами та доповненнями) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Згідно з приписами ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України, а невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Як встановлено судом, та вбачається з наявного у матеріалах справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.10.2013р., підставою виникнення у ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 446кв.м., житловою площею 105,4кв.м. є Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 09.10.2013р.

У свою чергу, згідно з ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та п.42, п.46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р. №703 (чинного на момент видачі Свідоцтва про право власності), Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видається у разі, якщо заявником подано документ, що відповідно до законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Таким чином, судом встановлено, що прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності є похідним від результату проведення Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а тому скасування Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.08.2014р., залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2015р. по справі №815/2112/14, реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації - «Реконструкція нежитлового приміщення під житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1» від 23.08.2013р. №ОД 95 свідчить про відсутність у ОСОБА_2 підстав для породження будь-яких правових наслідків, у тому числі, у вигляді рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 446кв.м., житловою площею 105,4кв.м.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що винесене державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Приваловою Євгенією Євгеніївною Рішення від 09.10.2013р. (індексний номер 6606184) про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, підлягає скасуванню.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги Одеської міської ради правомірні, документально підтверджені та обґрунтовані, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь Одеської міської ради, відповідно до приписів ч.1 ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.ч.4,6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Одеської міської ради до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області, Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалової Євгенії Євгеніївни, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування Рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалової Євгенії Євгеніївни від 09.10.2013р. (індексний номер 6606184) про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, задовольнити.

2. Скасувати Рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалової Євгенії Євгеніївни від 09.10.2013р. (індексний номер 6606184) про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Одеської міської ради (65004, м.Одеса, Думська площа,1, ) судовий збір у сумі 73(сімдесят три)грн. 08коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.