Справа № 818/1383/15
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 р.Справа № 818/1383/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2015р. по справі № 818/1383/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області

про скасування податкового повідомлення-рішення та визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі по тексту - Охтирська ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області, відповідач), в якому просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.10.2014 року про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки в сумі 120668,50грн., визнати протиправними дії співробітників Охтирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області по проведенню 30.09.2014 року фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 року по справі № 818/1383/15 в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення та визнання дій протиправними - відмовлено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 2172грн.03коп. (дві тисячі сто сімдесят дві грн. три коп.).

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 року по справі № 818/1383/15 скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що посадовими особами Охтирської ОДПІ було проведено фактичну перевірку господарської одиниці - АЗС, розташованої за адресою: Сумська область, Охтирський район, с. М.Павлівка, вул. Центральна,10, в якій здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1, без вручення позивачу або його підлеглим під підпис наказу про проведення перевірки. Перевірку проведено за відсутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання, у присутності сторонньої особи - громадянина ОСОБА_2 Складений фахівцями Охтирської ОДПІ акт перевірки від 08.10.2014 року №0153/18/28/22/НОМЕР_1 не містить підпису суб'єкта господарювання або уповноваженої ним особи, яка проводить розрахункові операції, оскільки посадовими особами відповідача цей акт позивачеві або його працівникам для підпису не надавався. Враховуючи викладене, вважає, що відповідачем було порушено встановлену законом процедуру проведення фактичної перевірки.

Крім того, стверджує, що в Книзі обліку розрахункових операцій його співробітниками кульковою ручкою здійснено всі належні записи неяскравим кольором пасти за період з 21.02.2014 року до 04.03.2014 року, проте, під час проведення перевірки посадові особи відповідача не звернули на це уваги. З огляду на викладене, вважає хибним висновок акту перевірки про порушення вимог п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2015 року за №40/10320.

Також вказує, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту перевірки, який має іншу дату складання та інший реєстраційний номер, ніж той, що позивач отримав поштою. Враховуючи вищенаведене, вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення Охтирської ОДПІ № від 22.10.2014 року про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відповідно до наказу ГУ Міндоходів у Сумській області від 30.09.2014 №473 "Про проведення фактичної перевірки" була призначена фактична перевірка за місцем розташування автозаправочної станції (АЗС) за адресою: Сумська обл., Охтирський р-н., с. Мала Павлівка, вул. Центральна, буд. 10, через яку здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів.

За результатами фактичної перевірки складено акт, який зареєстровано в ГУ Міндоходів у Сумській області 08.10.2014 року за №0153/18/28/22/НОМЕР_1 (а.с.15-18).

Фактичною перевіркою встановлено порушення вимог п. 2.6. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 р. №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320 (з наступними змінами та доповненнями), у частині неоприбуткування (неповного/несвоєчасного) готівкових коштів у сумі 24133,70 грн.

Зокрема, при перевірці фіскальних звітних чеків ("z-звітів") до реєстратора розрахункових операцій МАРІЯ-ЛТ-МТМ-ПОС фіскальний номер №, який зареєстровано для використання за місцем розташування автозаправочної станції (АЗС) за адресою: Сумська обл., Охтирський р-н., с. Мала Павлівка, вул. Центральна, буд. 10, встановлено, що сума проведених розрахунків (отриманої виручки) від реалізації пально-мастильних матеріалів (бензину та дизельного палива) у розмірі 24133,70 грн., не оприбуткована (не облікована) в розділі 2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" Книги обліку розрахункових операцій №/2, зареєстрованої в Охтирській ОДПІ 23.09.2013 року до вищевказаного реєстратора розрахункових операцій, що підтверджується даними фіскальних звітних чеків за відповідні дні:

за 20.02.2014 р. "z-звіт" №614 - сума продажу 6007,96 грн.;

за 21.02.2014 р. "z-звіт" №615 - сума продажу 3054,28 грн.;

за 23.02.2014 р. "z-звіт" №617 - сума продажу 612,17 грн.;

за 24.02.2014 р. "z-звіт" №618 - сума продажу 1204,67 грн.;

за 26.02.2014 р. "z-звіт" №620 - сума продажу 1811,50 грн.;

за 27.02.2014 р. "z-звіт" №621 - сума продажу 1709,59 грн.;

за 01.03.2014 р. "z-звіт" №623 - сума продажу 1587,41 грн.;

за 02.03.2014 р. "z-звіт" №624 - сума продажу 1216,59 грн.;

за 04.03.2014 р. "z-звіт" №626 - сума продажу 3450,98 грн.;

за 05.06.2014 р. "z-звіт" №725 - сума продажу 3478,55 грн. (а.с.92-98).

На підставі вищенаведеного висновку акту перевірки 22.10.2014 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовані штрафні санкції за порушення норм з регулювання обігу готівки в сумі 120668,50грн. (а.с.27).

Не погодившись з діями відповідача по проведенню перевірки та вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про їх оскарження.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з пунктом 80.2 цієї ж статті фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Як встановлено пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З копій направлень, виданих ГУ Міндоходів у Сумській області від 30.09.2014 року №365 та №366, на проведення фактичної перевірки за місцем розташування автозаправочної станції (АЗС) за адресою: Сумська область, Охтирський район, с. Мала Павлівка, вул. Центральна, буд.10, через яку здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1, та копії наказу від 30.09.2014 року №473 "Про проведення фактичної перевірки" вбачається, що вони відповідають вимогам п.81.1 ст.81 ПК України та були вручені під підпис ОСОБА_2 як уповноваженому представнику платника податків (а.с.61-63).

Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на порушення під час проведення перевірки вимог податкового законодавства з огляду на її проведення в присутності власника АЗС ОСОБА_2, який не був його уповноваженим представником.

Так, відповідно до п.80.7. ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

З пояснень свідка ОСОБА_2, який є родичем позивача та орендодавцем БП АЗС за адресою: Охтирський район, с. Мала Павлівка, вул. Центральна, 10, де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1, судом першої інстанції встановлено, що у вересні 2014 року ОСОБА_2 по телефону було повідомлено про те, що в належній йому АЗС проходить перевірка. Коли ОСОБА_2 з'явився, то в приміщенні автозаправочної станції перебувало 2 оператори та працівники державної податкової інспекції, на вимогу яких ним були завірені копії різних документів, в тому числі і Книги обліку розрахункових операцій ФОП ОСОБА_1 Однак, ОСОБА_2 підписував вказані документи, не читаючи їх змісту, оскільки в той же час мала проходити перевірка і його господарської діяльності, тому вважав, що вони стосуються саме його. Також пояснив, що усі документи зберігалися у нього та АЗС та він мав вільний доступ до Книги обліку розрахункових операцій.

З копії наданих ОСОБА_2 пояснень на ім'я в.о. начальника ГУ Міндоходів у Сумській області від 30.09.2014 року (а.с.64), які є додатком №2 до акту перевірки (а.с.19), та копій відповідних сторінок книги обліку розрахункових операцій №р/2, зареєстрованої в Охтирській ОДПІ 23.09.2013 року, завірених його підписом та скріплених печаткою ФОП ОСОБА_1, вбачається, що ОСОБА_2 мав вільний доступ до документів позивача та представився посадовим особам відповідача як уповноважена особа ФОП ОСОБА_1 із пред'явленням паспорту (а.с.15).

Як вбачається з копій направлень на перевірку, ОСОБА_2 у направленнях зробив відмітку про отримання направлень та наказу як довірена особа.

Підтвердженням того, що саме ОСОБА_2 є уповноваженим представником, тобто особою, яка фактично здійснює розрахункові операції від імені ФОП ОСОБА_1, є факт проведеного ним перерахунку наявної готівки, отриманої по розрахункових операціях через АЗС під час проведення перевірки, суму якої було порівняно з даними, зазначеними в денному звіті реєстратора розрахункових операцій МАРІЯ-ЛТ-МТМ-ПОС фіскальний номер №.

У зв'язку з відмовою ОСОБА_2 від отримання та підписання акту, складеного за результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1, ревізорами-інспекторами був складений відповідний акт від 08.10.2014 року (а.с.106).

Колегія суддів встановлено, що посадовими особами ГУ Міндоходів у Сумській області були дотримані норми, що регулюють умови та порядок допуску до проведення фактичної перевірки : вручено наказ та направлення на проведення перевірки, перевірку проведено у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання, за результатами перевірки складено акт, яким зафіксовано певні порушення, акт надано для підпису уповноваженій особі суб'єкта господарювання, у зв'язку з відмовою останньої від підпису складено відповідний акт, копію акту перевірки поштою направлено на адресу суб'єкта господарювання.

Колегія суддів зауважує, що аналіз норм Податкового кодексу України свідчить про наявність у платника податків права не допускати інспекторів до проведення перевірки, якщо останні, на думку платника податків, не мають законних підстав для її проведення.

Так, згідно з п.81.1 ст.81 ПК України непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови (п.81.2 ст.81 ПК України).

Допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та/або проведенні виїзної податкової перевірки. Позови платників про оскарження дій контролюючого органу щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту прийняття судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий адміністративний суд України, ухвала від 11 серпня 2015 року К/800/20054/15.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій співробітників Охтирської ОДПІ по проведенню 30.09.2014 року фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1.

З приводу позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.10.2014 року № колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугував висновок про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п. 2.6. Положення "Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637.

Відповідно до п. 2.6. Положення "Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за N 40/10320, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Згідно з п.1.2 Положення №637 книгою обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) є прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг); під "оприбуткуванням готівки" слід розуміти "проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій".

Актом перевірки зафіксовано, що сума проведених розрахунків (отриманої виручки) від реалізації пально-мастильних матеріалів (бензину та дизельного палива) у розмірі 24133,70грн., не оприбуткована (не облікована) в розділі 2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" Книги обліку розрахункових операцій №/2, зареєстрованої в Охтирській ОДПІ 23.09.2013 року до вищевказаного реєстратора розрахункових операцій, що підтверджується даними фіскальних звітних чеків за відповідні дні:

за 20.02.2014 р. "z-звіт" №614 - сума продажу 6007,96 грн.;

за 21.02.2014 р. "z-звіт" №615 - сума продажу 3054,28 грн.;

за 23.02.2014 р. "z-звіт" №617 - сума продажу 612,17 грн.;

за 24.02.2014 р. "z-звіт" №618 - сума продажу 1204,67 грн.;

за 26.02.2014 р. "z-звіт" №620 - сума продажу 1811,50 грн.;

за 27.02.2014 р. "z-звіт" №621 - сума продажу 1709,59 грн.;

за 01.03.2014 р. "z-звіт" №623 - сума продажу 1587,41 грн.;

за 02.03.2014 р. "z-звіт" №624 - сума продажу 1216,59 грн.;

за 04.03.2014 р. "z-звіт" №626 - сума продажу 3450,98 грн.;

за 05.06.2014 р. "z-звіт" №725 - сума продажу 3478,55 грн. (а.с.92-98).

Відсутність відповідних записів в розділі 2 "Облік руху готівки та сум розрахунків" книги обліку розрахункових операцій №р/2 щодо обліку проведених розрахунків (отриманої виручки) від реалізації паливно-мастильних матеріалів (бензину та дизельного палива) у розмірі 24133 грн.70 коп. та, як наслідок їх, неоприбуткування, підтверджується копіями відповідних сторінок КОРО, які є невід'ємною частиною матеріалів перевірки (додаток №3 до акту перевірки) (а.с.19, 65-68).

З приводу посилань позивача на те, що записи у КОРО за відповідні дати були здійснені в повному обсязі, однак, ручкою неяскравого кольору, у зв'язку з чим на них не звернули уваги перевіряючі, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в КОРО, наданій представником позивача (а.с.29-31), проставлені кульковою ручкою не яскравого кольору записи за період з 21.02.2014 року до 04.03.2014 року та 05.06.2014 року, в той час як на відповідних облікових аркушах копії цієї ж книги у вигляді, що існував на момент проведення перевірки, наданої представником відповідача до матеріалів справи, такі записи відсутні (а.с.66-68).

Зокрема, з наданих відповідачем копій КОРО вбачається відсутність у ній записів за №№ 0614, 0615, 0617, 0618, 0620, 0621, 0623, 0624, 0626, 0725.

На виконання вимог ч.ч.1, 4 ст.11, ч.4 ст.71 КАС України судом апеляційної інстанції з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи було направлено на адресу Охтирської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області ухвалу про надання до суду копій КОРО №/2 ФОП ОСОБА_1, що зазначені як додатки до акту перевірки.

Відповідачем на виконання вказаної ухвали суду було надано копії КОРО, якими підтверджено відсутність у книзі записів №№0614, 0615, 0617, 0618, 0620, 0621, 0623, 0624 та подальше їх внесення до КОРО.

Вищенаведені обставини дають підстави вважати, що вищевказані записи за період з 21.02.2014 року до 04.03.2014 року та 05.06.2014 року на момент перевірки у КОРО були відсутні та внесені до неї після проведення перевірки.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доведеним факт порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п.2.6 Положення №637.

Пунктом 1 Указу Президента "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року № 436/95 передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу : за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем доведено правомірність винесеного ним податкового повідомлення-рішення від 22.10.2014 року про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки в сумі 120668,50грн.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача ФОП ОСОБА_1 на зазначення в оскаржуваному рішенні неправильного номеру та дати акта перевірки як на підставу для визнання його протиправним та скасування, з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту акту перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, останнє було винесено внаслідок порушення позивачем п.2.6 Постанови "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" №637 від 15.12.2004 року, про яке зазначено і в акті фактичної перевірки.

Також, сума застосованих штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки у розмірі 120668 грн. 50 коп., вказана в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, відповідає 5-кратному розміру зафіксованої в акті перевірки суми неоприбуткованої підприємцем готівки - 24133 грн. 70коп., встановленої відповідно до копій "z-звітів", які є додатком №1 до акту перевірки (а.с.19, 92-98).

Крім того, факт винесення податкового повідомлення-рішення № від 22.10.2014 року на підставі акту від 08.10.2014 року №0153/18/28/22/НОМЕР_1 підтверджується копією листа Охтирської ОДПІ від 12.01.2015 року №85/7/18-11-22/0107, надісланого на адресу ФОП ОСОБА_1, яким разом з копією відповіді на заперечення позивача на вказаний акт перевірки направлялася копія податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій (а.с. 26).

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, помилкове зазначення в оскаржуваному рішенні іншого номеру та дату акту, на підставі якого воно було прийнято, саме по собі не впливає на правильність застосування штрафних санкцій до суб'єкта господарювання, який в своїй діяльності допустив порушення норм податкового законодавства. Рішення суб'єктів владних повноважень не можуть бути скасовані лише за формальними ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при проведенні фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 22.10.2014 року № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 120668,50 грн., діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України, а отже, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2015р. по справі № 818/1383/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Перцова Т.С.
Судді(підпис) (підпис) Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.