Справа № 823/4751/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/4751/15 Головуючий у 1-й інстанції: Каліновська А.В. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Маньківської центральної районної лікарні про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2015 року Черкаське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось до суду із адміністративним позовом до Маньківської центральної районної лікарні, в якому просить стягнути з Маньківської центральної районної лікарні кошти у розмірі 351645,34 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року провадження у справі закрито.

В апеляційній скарзі про скасування ухвали апелянт посилається на те, що він є суб'єктом владних повноважень та за результатом здійснення управлінських функцій має право звертатись до адміністративного суду з позовом про стягнення коштів.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувального засобу при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено матеріалами справи, 10.07.2014 року та 11.07.2014 року заступником начальника відділу ЕТН та якості медичних послуг ВД ОВ ФСС з ТВпП ОСОБА_5 було проведено перевірки стану експертизи тимчасової непрацездатності та дотримання порядку видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, у Маньківської центральної районної лікарні (надалі також Маньківська ЦРЛ).

За результатом вказаних перевірок складено довідки від 10.07.2015 року та від 11.07.2015 року.

На підставі довідок від 10.07.2015 року та від 11.07.2015 року та викладених у них порушень Черкаським обласним відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у відповідності до статей 5, 6, 7, 8 розділу ІІ, Досудове врегулювання господарських спорів, Господарського процесуального кодексу України та статті 1166 Цивільного кодексу України пред'явлено претензії від 08.06.2015 року за № 35 на суму 203635,22 грн. та від 08.06.2015 року № 34 на суму 148010,12 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом даного адміністративного позову є відшкодування на користь Черкаського обласного відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності матеріальної шкоди, заподіяної необґрунтованою видачею та необґрунтованим продовженням листків непрацездатності лікарями Маньківаською ЦРЛ на суму 351645,34 грн., яку позивач просить стягнути на підставі статті 1172 Цивільного кодексу України (щодо відшкодування юридичною особою шкоди, завданої їхнім працівником під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків).

Закриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції виходив з того, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачем фактично заявлено вимоги про відшкодування шкоди. Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регулюються вимогами Закону України від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (надалі також Закон № 2240).

Маньківська ЦРЛ є комунальною організацією, відповідно і посадові особи Маньківської ЦРЛ не є посадовими чи службовими особами органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.

Згідно пункту 8.3 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 року № 455, за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України. Пунктом 8.5 вказаної Інструкції передбачено, що у разі виявлення порушень правил видачі, зберігання, обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, незадовільного стану експертизи тимчасової непрацездатності, лікувально-профілактичний заклад може бути позбавлений права видавати документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, у встановленому порядку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що лікувальна установа, яка видає листок непрацездатності, не є суб'єктом правовідносин по виплаті коштів Фонду у порядку надання допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2240 загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу), внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, смерті застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбаченим Законом.

Відповідно до статті 9 Закону № 2240 передбачено, що Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Статтею 27 Закону № 2240 встановлено, що надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону зобов'язаний страхувальник.

Частиною 1 статті 28 Закону № 2240 передбачено, що страховик, яким виступає Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, має повноваження здійснювати перевірку обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, проте діючим законодавством не передбачено складення будь-якого управлінського рішення за наслідками проведеної перевірки.

Положеннями статті 50 Закону № 2240 передбачено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України). Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 51 Закону № 2240 підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Згідно пункту 8.3 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 року № 455, за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України. Пунктом 8.5 вказаної Інструкції передбачено, що у разі виявлення порушень правил видачі, зберігання, обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, незадовільного стану експертизи тимчасової непрацездатності, лікувально-профілактичний заклад може бути позбавлений права видавати документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, у встановленому порядку.

Отже, підсумовуючи вищезазначене, судова колегія зазначає, що дійсно Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який має право на стягнення надміру виплачених коштів, однак, в даному випадку Фонд повинен звертатись до роботодавця, а не до комунального підприємства, яким в даному випадку є Маньківська ЦРЛ.

Крім того, сама претензія пред'явлена у відповідності до статей 5, 6, 7, 8 розділу ІІ, Досудове врегулювання господарських спорів, Господарського процесуального кодексу України, отже стягнення матеріальної шкоди є господарським спором.

Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 господарськими судами розглядаються на загальних підставах справи зі спорів за участю виконавчих дирекцій Фондів соціального страхування, їх робочих органів, якщо такі спори виникають з цивільних чи господарських правовідносин, в яких ці органи виступають на рівних засадах з іншими учасниками відповідних відносин (наприклад, у зв'язку з відшкодування матеріальної або моральної шкоди).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому суд зазначає, що виходячи із суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин, позивач не позбавлений права захищати свої права та інтереси в господарському суді в порядку господарського судочинства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 199, 200, 204, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.