Справа № 815/2737/15
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/2737/15

Категорія: 5.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

18 листопада 2015р. м. Одеса

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В.,

Косцової І.П.

при секретарі: Величко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГІПС-ОДЕСА» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015р. по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГІПС-ОДЕСА» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про корегування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015р. товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГІПС-ОДЕСА» (далі ТОВ «ЄВРОГІПС-ОДЕСА») звернулось до суду із позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби в якому просило визнати протиправною та скасувати прийняту м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060703/2015/00042 від 10.04.2015р. та визнати протиправним та скасувати рішення м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060703/2015/000007/1 від 10.04.2015р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 1.04.2015р. позивачем для митного оформлення товару «гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь у мішках по 30кг.», «гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь у мішках по 25кг.» та «гіпсовий матеріал для вирівнювання поверхні» до Одеської митниці ДФС подано митну декларацію №500060703/2015/002577, відповідно до якої митну вартість товару №1 заявлено на рівні 0,077дол. США за кг, товару №2 на рівні 0,078дол. США за кг., та товару №3 на рівні 0,065дол. США за кг..

Вивчивши надані до митного оформлення документи, Одеська митниця ДФС з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язала позивача або уповноважену ним особу надати податкові документи протягом десяти днів.

Позивач зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості 10.04.2015р. Товариство надало додаткові документи відповідно до переліку разом з поясненнями до них але відповідач дійшов висновки про те, що надані додаткові документи не підтверджують митну вартість у повному обсязі.

Таким чином, відповідач обрав другорядний метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів склавши картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №5000607/2015/00042 та 10.04.2015р. прийняв рішення про коригування митної вартості товарів за №500060703/2015/000007/1.

Позивач, не погоджуючись з висновками відповідача про наявність розбіжностей в поданих позивачем для митного оформлення документах та вважаючи вищевказані рішення неправомірними, просив позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015р. у задоволені адміністративного позову - відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГІПС-ОДЕСА» () на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4384,80грн.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення скарги, скасування постанови з ухвалення по справі нової постанови, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що в поданих для митного оформлення документах були виявленні розбіжності у митній вартості товарів, які позивач не зміг спростувати, а тому митні органи діяли в межах своїх повноважень.

Проте з вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов помилково, не давши належну оцінку тим доказам, які надані до матеріалів справи.

За правилами ст.159КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.198КАС України, постанову суду скасовує та приймає нову постанову про задоволення позову, з наступних підстав.

Апеляційним судом встановлено, що на підставі контракту, на адресу TOB «ЄВРОГІПС-ОДЕСА» надійшов товар: гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь Торговельної марки «SATEN» у мішках по 30кг» (товар №1), «гіпсовий матеріал для фінішної обробки поверхонь Торговельної марки «SATEN» у мішках по 25кг» (товар №2), та «гіпсовий матеріал для вирівнювання поверхні Торговельної марки «IZO» у мішках по 30 кг» (товар №3), - країна виробництва Туреччина, виробництво «GIPS GELISTRIRILMIS INSAAT MALZEMELERY VE PERLITLI SIVA SANAYI TIC. A.S». Для митного оформлення товару, позивачем 01.04.2015р. до Одеської митниці ДФС подано вантажну митну декларацію за №500060703/2015/002577 (а.с.112-115), відповідно до якої, митна вартість товару №1 заявлена на рівні 0,077дол. США за кг, товару №2 - на рівні 0,078дол. США за кг, товару №3 - на рівні 0,065дол. США за кг. На підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом разом із декларацією подані документи: - картку обліку особи, яка здійснює операції товарами від 15.07.2013р. за №500/2013/0000435, - коносамент №1 від 24.03.2015р., - прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 20.03.2015р., - висновок про вартісні характеристики товару №20-101-01/03-2015 від 27.03.2015р., - розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 20.03.2015р., - пакувальний лист №426958 від 20.03.2015р., - навантажувальний документ №003/15 від 27.03.2015р., - доповнення до контракту №3 від 15.05.2014р., - доповнення до контракту №4 від 20.03.2015р., - доповнення до контракту №5 від 20.03.2015р., - зовнішньоекономічний контракт №16-13 від 01.06.2013р., - інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару №2761 від 24.03.2015р., - інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару №2761 від 24.03.2015р., - інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2761 від 24.03.2015р., - сертифікат про походження товару загальної форми А №ВО745454 від 20.03.2015р., - лист коригування б/н від 27.03.2015р., - копію митної декларації країни відправлення №15411500ЕХ000181 від 20.03.2015р.

За результатами перевірки наданих документів для визначення митної вартості товару, митними органом встановлено, що подані документи містять розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. На підставі ч.3 ст.53 МК України Одеською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: переклад митної декларації країни відправлення; якщо рахунки сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні документи та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписки з бухгалтерської документації.

За результатами перевірки усіх наданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, Одеською митницею ДФС 10.04.2015р. прийнято рішення про коригування митної вартості товару за №500060703/2015/000007/1 (а.с.74)., яким митну вартість товарів №1 та №2 визначено на рівні 0,094дол. США за кг, товару №3 - на рівні 0,078дол. США за кг. На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, Одеською митницею ДФС позивачу видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №500060703/2015/00042 (а.с.72-73).

В рішенні про коригування митної вартості зазначено, що за результатами проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано другий метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Позивач, будучи незгодним з рішенням Митниці про коригування заявленої митної вартості товарів, скористався визначеним у п.7ст.55 МК України механізмом отримання товару у вільний обіг під фінансові гарантії, додатково сплативши митні платежі з визначеної відповідачем митної вартості товарів.

Перевіряючи правомірність прийнятих рішень та підстави, за якими вони були прийнятті, судова колегія виходить з того, що за правилами ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За правилами п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Як визначено в ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідності до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З наведених норм вбачається, що передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53 МК України надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вимога про витребування у позивача додаткових документів обґрунтована тим, що надані позивачем на підтвердження митної вартості товару документи містять певні розбіжності, а саме: - у прас-листі від 20.03.2015р. вказано умови поставки EXW, а в МД CIF; - у висновках експерта від 27.03.2015р. №20-101-01/03-2015 не вказана кількість мішків, та дана інформація про ціну станом на 27.03.2015р., а МД подана до митного оформлення 1.04.2015р.; - в калькуляції від 20.03.2015р., ціни вказані на товар, який відрізняється від товару в інвойсі; - в пакувальному листі від 20.03.2015р., найменування товару відрізняється від найменування в інвойсі; - в графі №2 МД вказано адресу згідно корегування від 27.03.2015р. до коносаменту від 24.03.2015р. №1, але в інших документах, зокрема в інвойсі, прайсі, калькуляції, в доповненнях до зовнішньоекономічного договору №4,5 вказано теж помилково адресу; - відсутній документ, щодо підтвердження детального опису товару наведеного в графі №31: склад, домішки; - в копії МД країни відправлення від 20.03.2015р. №15411500ЕХ000181 не має посилання на зовнішньоекономічний договір від 1.06.2013р. №16-13, та вказано умови поставки CIF - Україна.

Щодо вказаних недоліків, позивач заперечує проти них, та вказує, що умови поставки вказані в прайс-листі CIF, а в МД CIF не впливають на митну вартість товару, оскільки термін CIF вказує на поставу товару з заводу. Що стосується висновків експертів, то представник позивача вказав, що усі необхідні експертні висновки вони провели і надали. Експерті висновки здійснюють відповідні установи, визначені митними органами і які підтверджують вартість товару. Щодо розбіжності в МД щодо адреси підприємства постачальника, то представник підприємства пояснив, що це не розбіжності, а адреси, одна виробнича, друга юридична, за якими знаходиться виробник.

Щодо розбіжностей в документах що підтверджують детальний опис товару в графі №31 МД, представник позивача пояснив, що вказану графу вони заповнювали як вимагала раніше митниця.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що позивачем надані усі необхідні документи, які підтверджують дійсну митну вартість товару. Щодо зменшення показників ціни, представник позивача зазначив, що виходячи із економічної ситуації в Україні та збільшення курсу долару, підприємство постачальник зменшив ціну товару, з метою не втратити ринок збиту.

Вирішуючи питання про правомірність прийняття Митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 10.04.2015 року №500060703/2015/000007/1 із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості, колегія суддів виходить з того, за правилами ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Як вже зазначено вище, за результатами проведеної консультації між Митницею та декларантом було обрано другий метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції вказав, що будь-яких консультації щодо застосування другорядного методу митної вартості товару не було.

Судова колегія не може не погодитись з обґрунтованістю таких заперечень, оскільки належних доказів дотримання вимог ст.57 МК України щодо проведення Митницею процедури консультацій із декларантом з метою визначення митної вартості товарів відповідачем надано не було.

Відповідач двічі викликався до суду, однак жодного разу в судове засіданні не прибув, правомірність прийнятих рішень не підтвердив, а подав тільки письмові заперечення до суду.

Що стосується правомірності застосування Митницею другорядного методу визначення митної вартості, колегія суддів виходить з того, що за правилами ст.59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

В рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що Митницею була використана інформація щодо митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено згідно ВМД від 16.02.2015р. за №500060703/2014/001164, та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення якого вже здійснено, тому митна вартість визнана на рівні: товар №1- 0,094доларів США за кг., товар №2 - 0,094 доларів США за кг., товар №3 - 0,078 доларів США за кг.

З цих підстав спірним рішенням про коригування митної вартості Митниця визначила митну вартість ввезених позивачем товарів за другорядним методом - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Позивач в своїх поясненнях та в апеляційній скарзі заперечує проти правомірності застосування відповідачем такого методу визначення митної вартості, оскільки митна вартість товарів визначена наданими документами.

Виходячи із встановлених в судовому засіданні обставин, наведених нормативних положень, колегія суддів не може погодитися з правомірністю обраного Митницею другорядного методу визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів, які були ввезені на митну територію України, оскільки Митницею не підтверджено належними доказами проведення із декларантом процедури консультацій при обранні методу визначення митної вартості, а також враховуючи необґрунтованість застосування другорядного методу визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів, які були ввезені на митну територію України ТОВ «Єврогіпс Одеса» за ВМД від 1.04.2015р. №500060703/2015/002577, колегія суддів приходить до висновку, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів від 10.04.2015р. №500060703/2015/000007/1 не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких обстави апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.198,202,207КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГІПС-ОДЕСА» - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015р. - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою визнати протиправною та скасувати прийняту м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060703/2015/00042 від 10.04.2015р.

Визнати протиправним та скасувати рішення м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060703/2015/000007/1 від 10.04.2015р.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний тест судового рішення виготовлено 23.11.2015р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

І.П. Косцова