Справа № 2а/0570/5583/12
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/9991/73387/12

К/9991/48628/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого: Штульман І.В. (доповідач),

суддів: Малиніна В.В.,

Олексієнка М.М., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області про стягнення виплаченої пенсії по інвалідності від трудового каліцтва, за касаційними скаргами Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 6 червня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2012 року і на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року, -

встановив:

У травні 2012 року Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області звернулося в суд з позовом, у якому просило стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області суму виплаченої пенсії по інвалідності від трудового каліцтва ОСОБА_2 за період з жовтня 2011 року по січень 2012 року в розмірі 600 гривень.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 6 червня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2012 року, позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року, залишено без задоволення заяву Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького окружного адміністративного суду від 6 червня 2012 року.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційними скаргами, у яких просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 6 червня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2012 року і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, а також скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року і задовольнити заяву відділення про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького окружного адміністративного суду від 6 червня 2012 року.

Касаційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області за період з жовтня 2011 року по січень 2012 року було виплачену ОСОБА_2 пенсію по інвалідності від трудового каліцтва на загальну суму 600 гривень.

ОСОБА_2 4 лютого 1983 року отримав травму внаслідок нещасного випадку на виробництві - СУ-3 треста «Уренгойгазмонтаж», місто Новий Уренгой, Російська Федерація.

Згідно виписки із акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії ДОН-07 № 085061 ОСОБА_2 з 1 серпня 2008 року встановлена І група інвалідності безстроково, причина інвалідності - трудове каліцтво.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області відмовилося прийняти до відшкодування зазначені витрати з підстав, що нещасний випадок з ОСОБА_2 стався за межами України.

Вирішуючи даний спір суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що витрати, понесені Управлінням Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області на виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_2, який став інвалідом внаслідок нещасного випадку на виробництві на території колишньої республіки СРСР, підлягають відшкодуванню Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області.

Так, статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Згідно статті 4 Основ залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття; інші види страхування, передбачені законами України. Відносини, що виникають за зазначеними у частині 1 цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею 25 Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: пенсії за віком, по інвалідності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім передбачених пунктом 4 цієї статті; медичні профілактично-реабілітаційні заходи; допомога на поховання пенсіонерів.

Згідно пункту 4 частини 1 цієї статті Основ за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

У відповідності до частини 4 статті 26 Основ, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Ураховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування від нещасних випадків), що також передбачено статтею 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV (далі - Закон № 1105-ХІV), яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

У статті 24 Закону № 1105-ХІV закріплено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Частиною 2 статті 2 Закону № 1105-ХІV визначено, що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування

шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на виробництві із застрахованою особою або виникло професійне захворювання, пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

У пункті 3 розділу XI «Прикінцеві положення» Закону № 1105-ХІV установлено, що відшкодування шкоди, медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону особам, які потерпіли до набрання ним чинності та мали право на зазначені страхові виплати і соціальні послуги. Уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків. Фонд соціального страхування від нещасних випадків є правонаступником державного, галузевих та регіональних фондів охорони праці, передбачених статтею 21 Закону України «Про охорону праці», які ліквідуються.

За змістом статті 21 Закону № 1105-XIV у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання тощо. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, як платник страхових внесків чи ні.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 вказаної Угоди встановлено, що усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Статтею 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) визначено, що призначення та виплата пенсій, у тому числі пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 4 березня 2003 року № 5-4/4, який розроблений відповідно до Закону № 1105-XIV, Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 22 лютого 2001 року № 2272-III і Закону № 1788-ХІІ.

За змістом пункту 4 вказаного Порядку відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків підлягають суми, що виплачуються відповідно до Закону № 1788-ХІІ, Закону № 1105-ХІV та інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Частиною 2 статті 16 Закону № 1105-XIV визначено, що безпосереднє управління Фондом соціального страхування від нещасних випадків здійснюють його правління та виконавча дирекція. За змістом статті 18 зазначеного Закону виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Згідно з пунктом 7 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З огляду на викладене, вимоги управління Пенсійного фонду України про відшкодування відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків витрат, пов'язаних із виплатою та доставкою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, відповідають змісту його прав як робочого органу Пенсійного фонду України щодо відшкодування понесених ним витрат та узгоджуються із компетенцією виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, основними завданнями якої згідно з Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 20 квітня 2001 року № 15, крім іншого, визначено виконання завдань та основних принципів страхування від нещасного випадку, фінансування страхових виплат, а до повноважень у сфері здійснення процедури страхування та координації страхової діяльності віднесено, зокрема, співпрацю з фондами з інших видів соціального страхування щодо відшкодування витрат, понесених ними у зв'язку з матеріальним забезпеченням потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві, та представництво інтересів страховика в органах державної виконавчої влади, органах місцевого самоврядування і судах.

Отже, витрати, понесені органами Пенсійного фонду України у зв'язку із виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі й пенсії особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР), підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Таким чином, висновок судів попередніх інстанцій, про обов'язок Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області відшкодувати Управлінню Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області витрати на виплату пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2, є вірним, постанова Донецького окружного адміністративного суду від 6 червня 2012 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2012 року прийняті з правильним застосуванням норм матеріального права.

У частині 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

31 серпня 2012 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами постанови зазначеного суду від 6 червня 2012 року у цій справі.

В якості нововиявлених обставин Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області вказувало на те, що листом Міжрайонної офтальмологічної медико-соціальної експертної комісії міста Донецька від 14 серпня 2012 року № 70 відділення повідомлено про те, що наявні у ОСОБА_2 наслідки виробничої травми 4 лютого 1983 року правого ока відповідають ІІІ групі інвалідності та 50% втрати професійної працездатності. І група інвалідності визначена з урахуванням важкої хвороби нервової системи та не пов'язана з травмою на виробництві. Вказані обставини свідчать про відсутність зв'язку трудового каліцтва 4 лютого 1983 року та встановленням І групи інвалідності ОСОБА_2 Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області посилалось на те, що відомості про причини встановлення І групи інвалідності ОСОБА_2 впливають на судове рішення, при цьому не були і не могли бути відомі суду та відділенню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року, залишено без задоволення заяву Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького окружного адміністративного суду від 6 червня 2012 року.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно положень частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Як вбачається, в основу доводів відповідача покладений факт отримання 17 серпня 2012 року листа Міжрайонної офтальмологічної медико-соціальної експертної комісії міста Донецька від 14 серпня 2012 року № 70, яким Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області повідомлено про те, що наявні у ОСОБА_2 наслідки виробничої травми 4 лютого 1983 року правого ока відповідають ІІІ групі інвалідності та 50% втрати професійної працездатності. І група інвалідності ОСОБА_2 визначена з урахуванням важкої хвороби нервової системи та не пов'язана з травмою на виробництві.

Як встановлено судами, і це підтверджується матеріалами цієї справи, згідно виписки із акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії ДОН-07 № 085061 ОСОБА_2 при повторному огляді 21 жовтня 2008 року з 1 серпня 2008 року встановлена І група інвалідності безстроково, причина інвалідності - трудове каліцтво.

Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області від 8 лютого 2012 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в зазначеному управлінні та отримує пенсію по І групі інвалідності внаслідок трудового каліцтва, основний розмір якої з жовтня 2011 року по січень 2012 року складав по 150 гривень щомісяця.

Згідно листа Міжрайонної медико-соціальної експертної комісії міста Горлівки Донецької області від 16 вересня 2011 року № 339 на ім'я начальника Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області, який був наданий до суду першої інстанції при розгляді даної справи по суті, ОСОБА_2 у 1985 році Донецькою медико-соціальною експертною комісією визнаний інвалідом ІІІ групи від трудового каліцтва та було встановлено 50% втрати працездатності. 28 липня 2005 року Горлівською медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 встановлена І група інвалідності по судинній патології, проте категорія інвалідності не змінювалася - трудове каліцтво - відповідно до пункту 1.2 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 7 квітня 2004 року № 183. 3 квітня 2006 року Донецькою медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 продовжена І група інвалідності від трудового каліцтва, а 21 жовтня 2008 року Горлівською медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 встановлена І група інвалідності від трудового каліцтва безстроково. Відсоток втрати професійної працездатності (50%) не переглядався.

Суди вірно виходили з того, що фактичні обставини встановлення ОСОБА_2 групи інвалідності від трудового каліцтва існували та були відомі відповідачеві, як і позивачеві, під час проведення щомісячних звірок розрахунків між ними в спірний період, та під час дослідження і з'ясування обставин справи при розгляді судом першої інстанції цієї справи, що підтверджується письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи.

Також слід відмітити, що правові наслідки в межах спірних правовідносин щодо пенсійного забезпечення створює не лист, а висновки медико-соціальної експертної комісії, які знаходять своє відображення у виписці із акта огляду зазначеної комісії.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про те, що факт отримання Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області листа Міжрайонної офтальмологічної медико-соціальної експертної комісії міста Донецька від 14 серпня 2012 року № 70 не є підставою для перегляду постанови Донецького окружного адміністративного суду від 6 червня 2012 року за нововиявленими обставинами, оскільки зазначені в даному листі обставини встановлення ОСОБА_2 групи інвалідності від трудового каліцтва існували та були відомі відповідачеві, як і позивачеві, а тому суди обґрунтовано залишили заяву Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького окружного адміністративного суду від 6 червня 2012 року - без задоволення.

Ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2012 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року постановлені судами з додержанням норм права.

Доводи, викладені відповідачем у касаційних скаргах, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків.

Згідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційні скарги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 6 червня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2012 року і ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Центрально-Міському районі міста Горлівки Донецької області про стягнення виплаченої пенсії по інвалідності від трудового каліцтва - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Малинін В.В.

Олексієнко М.М.