Справа № 2а-2778/10/0370
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Київ К/800/52386/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого суддіГоловчук С.В. (суддя-доповідач),
суддівЛіпського Д.В.,
Черпака Ю.К.,

секретар судового засідання Малина Л.В.,

за участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року за заявою ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду

у справі за позовом ОСОБА_4 до Ягодинської митниці Міндоходів про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про стягнення середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). В обґрунтування вимог зазначив, що згідно з рішенням суду від 24 листопада 2010 року його поновлено на роботі з 16 вересня 2010 року, проте наказ про поновлення Ягодинська митниця Міндоходів видала лише 07 лютого 2014 року і виплатила середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день винесення постанови суду, тобто до 24 листопада 2010 року. Посилаючись на те, що рішення суду в частині його негайного виконання відповідачем не виконано вчасно, просив суд стягнути середній заробіток за період з 25 листопада 2010 року по 07 лютого 2014 року в сумі 174 315,24 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21 березня 2014 року заяву задоволено. Стягнуто з Ягодинської митниці Міндоходів на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в сумі 174 315,24 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про стягнення середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ягодинська митниця Міндоходів у запереченнях на касаційну скаргу посилається на те, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і відмовляючи у задоволенні заяви про стягнення середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, апеляційний суд виходив з того, що вина відповідача у затримці виконання рішення суду відсутня.

Проте, такі висновки апеляційного суду помилкові.

Судами встановлено, що постановою Волинського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2010 року, яка залишена без змін ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2011 року і Вищого адміністративного суду України від 12 червня 2012 року, позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано наказ Ягодинської митниці від 16 вересня 2010 оку № 592-к «Про звільнення ОСОБА_4.».; поновлено його на посаді начальника сектору інформаційного забезпечення та контрольних заходів відділу внутрішньої безпеки Ягодинської митниці з 16 вересня 2010 року. Стягнуто з Ягодинської митниці на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10406,88 грн.

Постанова Волинського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2010 року в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 4661,46 грн звернута до негайного виконання.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді виконане 07 лютого 2014 року шляхом видання Ягодинською митницею Міндоходів відповідного наказу від 07 лютого 2014 року № 65-к. При цьому, за період з дня прийняття постанови суду про поновлення на роботі по день її фактичного виконання позивачу не виплачено заробітну плату за час затримки виконання рішення суду.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач в період з 16 вересня 2010 року по 07 лютого 2014 року на обліку у міських, міськрайонних та районних центрах зайнятості Волинської області не перебував, допомоги по безробіттю не отримував, що підтверджується довідками Волинського обласного центру зайнятості від 19 березня 2014 року №944/05-18, Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 18 березня 2014 року №621/01-23, та не працював, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1.

Відповідно до частини 1 статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різницю в заробітку за час затримки.

Із змісту наведеної норми видно, що обов'язок виплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, є видом відповідальності роботодавця за дії, пов'язані із такою затримкою.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 34 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Судами встановлено, що наказ про поновлення позивача на посаді видано лише 07 лютого 2014 року.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання судового рішення про поновлення позивача на роботі в період з з 25 листопада 2010 року по 07 лютого 2014 року.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України щодо застосування зазначених норм матеріального права висловленою у постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року (№ 21-63а15).

Тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про обґрунтованість вимог позивача, а апеляційний суд помилково скасував рішення суду першої інстанції та безпідставно відмовив у задоволенні заяви про стягнення середнього заробітку за період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції має скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Отже, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2014 року скасувати, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 21 березня 2014 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Головчук
Судді Д.В. Ліпський
Ю.К. Черпак