Справа № 2а-21/11/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2011-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2011 р. Справа № 2a-21/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.

за участю секретаря Хоми О.В.

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправною і скасування вимоги від 06.12.2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

05.01.2011 року Спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування (далі позивач) звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (далі відповідач) про визнання протиправною і скасування вимоги від 06.12.2010 року.

Підставою позову є те, що позивач не погоджується з вимогою про сплату боргу винесеною відповідачем на суму несплачених страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, вважає її незаконною, винесеною з порушенням встановленого законодавства та такою, що підлягає скасуванню, стверджує, що оплата страхових внесків проводилась своєчасно та в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що Спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування за період з липня 2008 року до листопада 2010 року не здійснив сплату в повному обсязі нарахованих страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, згідно самостійно поданих розрахунків. Станом на 30.11.2010 року за відповідачем обліковувалась заборгованість зі сплати страхових внесків на суму 372 141, 84 гривень. Внаслідок чого, на підставі частини 3 статті 106 Закону відповідач направив позивачу вимогу про її сплату, яка ним не виконана. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що Спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування відповідно до статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування»та пункту 1 частини 1 статті 14, частини 1 статті 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»є страхувальником і платником страхових внесків відповідно до цього Закону.

Частиною 3 статті 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон) встановлено, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і в строки, визначені управлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про їх сплату. Протягом 10 робочих днів з дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобовязаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. Несплата та несвоєчасна сплата страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відповідачем є підставою для нарахування пені та штрафних санкцій у відповідності до вищевказаних норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до вимог статті 106 Закону та розділу 8 пункту 2 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування»за №21-1 від 19.12.2003 року (далі Інструкція № 21-1) відповідач надіслав позивачу вимогу про сплату боргу від 06.12.2010 року на суму 37 2141,84 гривень, яка ним отримана, проте, не виконана (а.с. 7).

Згідно з підпунктом 5.1.4 пункту 5.1 статті 5 Інструкції № 21-1 нараховані за відповідний базовий звітній період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати, на суми яких нараховуються страхові внески.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 17 Закону страхувальники зобовязані подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду України у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України.

Згідно до пункту 6 частини 2 статті 17 Закону та розділу 4 Інструкції № 21-1 позивач зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески в розмірі 32 % суми фактичних витрат на оплату праці і 1-2 % від суми доходу у вигляді заробітної плати.

Відповідно до частини 6 статті 20 даного Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач є страхувальником, платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на якого покладені обовязки нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Приписами частини 3 статті 18 вказаного Закону визначено, що страхові внески є цільовим загальнообовязковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 6 статті 19 Закону передбачено, що страхові внески страхувальниками нараховуються незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після нарахування їх до сплати.

В частини 3 статті 20 Закону зазначено, що обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду здійснюється, в тому числі, на підставі звітності, що подається страхувальником.

Згідно з частини 12 статті 20 вищезазначеного Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Судом встановлено, що в період з липня 2008 року до листопада 2010 року допущено несплату в повному обсязі страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, в загальному розмірі 37 2141, 84 гривень. Вказані обставини підтверджуються довідкою-розрахунком, карткою особового рахунку страхувальника, розрахунком страхових внесків за 12 місяців 2010 року (а.с.30-31, 168-182).

Надані представником позивача платіжні доручення свідчать про часткову сплату нарахованих страхових внесків (а.с.42-146,158-160).

В силу частини 2 статті 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Посилання позивача та його представника в судовому засіданні на здійснення стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків в судовому порядку та розстрочення виконання зобовязань з сплати страхових внесків рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 28.03.2006 року не обґрунтовують заявлених позовних вимог, оскільки стосуються заборгованості з сплати таких внесків за період, що виник до березня 2006 року.

Також, не обґрунтовують позову посилання позивача на скасування в судовому порядку рішень відповідача про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, оскільки в суми недоїмки визначеної оскаржуваною вимогою суми фінансових санкцій та пені не включені (а.с.7).

Враховуючи вищевикладене вимога про сплату боргу від 06.12.2010 року, виставлена Спеціалізованому комбінату комунально-побутового обслуговування з сплати недоїмки з страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 372 141, 84 є правомірною, а позовні вимоги до задоволенню не підлягають.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання протиправною і скасування вимоги від 06.12.2010 року, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 30.03.2011 року.