Справа № 2а-152/11/0970
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" березня 2011 р. Справа № 2a-152/11/0970
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Івано-Франківського окружного адміністративного суду у складі:
Головуючий суддя Остап`юк С.В.
Судді: Черепій П.М.
Біньковська Н.В.
за участю секретаря Хоми О.В.,
представника відповідача: Бурак О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною з 24.09.2010 року бездіяльність з обчислення вислуги років, зобов`язання провести донарахування вислуги років військової служби з 07.01.1995 року, -
13.01.2011 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з адміністративним позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач) про визнання протиправною з 24.09.2010 року бездіяльність з боку військового комісара Івано-Франківського обласного військового комісаріату щодо виконання пункту 2.18 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей. Зобов`язання зробити розрахунок вислуги років військової служби з включенням періоду до 19.11.2009 року.
07.02.2011 року позивачем подано заяву про зміну позовних вимог, у відповідності до якої просив суд визнати протиправною з 24.09.2010 року бездіяльність з боку військового комісара Івано-Франківського обласного військового комісаріату щодо виконання пункту 2.18 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей та вимоги пункту 3 вказаного наказу. Зобов`язати зробити перерахунок вислуги років військової служби з врахуванням періоду до 19.11.2009 року.
14.03.2011 року позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у відповідності до якої просив суд визнати протиправною з 24.09.2010 року бездіяльність з боку військового комісара Івано-Франківського обласного військового комісаріату щодо виконання пункту 2.18 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей та вимог пункту 3 вказаного наказу. Зобов`язати донарахувати вислугу років військової служби з врахуванням періоду після 07.01.1995 року.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, заяві про зміну позовних вимог та заяві про зменшення позовних вимог, крім того суду пояснив, що в період з 07.01.1995 року до 19.11.2009 року йому не було відомо про те, що він не перебуває на військовій службі. Позивач після надання пояснень по суті позовних вимог заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та залишив залу судового засідання.
Відповідач позову не визнав, його представником надано письмове заперечення проти заявлених вимог, мотивоване тим, що позивач звільнений з військової служби 23.12.1994 року, виключений із списків військової частини з 07.01.1995 року, днем звільнення позивача з військової служби в запас у відповідності до абзацу 2 пункту 71 Тимчасового Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України за №174/93 від 13.05.1993 року є строк, вказаний в приписі, тобто 09.01.1995 року. В період з 09.01.1995 року позивач на військовій службі не перебував, права на врахування строку, що минув із часу звільнення позивача з військової служби до часу його постановки на військовий облік до вислуги років не набув, і як наслідок відповідачем не було допущено бездіяльності щодо перерахунку вислуги років військової служби позивачу з часу його постановки на військовий облік, що не відбулась вчасно з вини позивача.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.
10.01.1995 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №5 позивача з 07.01.1995 року виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено на облік в Івано-Франківський міський військовий комісаріат (а.с.32, 89).
Крім того, 09.01.1995 року начальником відділу кадрів військової частини НОМЕР_1 видано припис про необхідність прибуття позивача до 09.01.1995 року в Івано-Франківський міський військовий комісаріат для постановки на облік.
19.11.2010 року позивач поставлений на військовий облік, а з 10.12.2009 року позивач зарахований в запас Збройних Сил України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно частини 1 статті 2 вказаного Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 2 статті 2 цього ж Закону встановлено, що порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, здійснюється відповідно до статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України за № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністра оборони України за №407 від 19.08.2008 року.
У відповідності до кожного з вищевказаних нормативно-правових актів до вислуги років військової служби зараховуються військова служба в Збройних Силах України, дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях СРСР.
Як наслідок визначальним для вирішення вказаного спору є строк проходження позивачем військової служби в Радянській Армії та Збройних Силах України та встановлення дня припинення позивачем такої служби.
Як встановлено судом позивач проходив дійсну військову служби в Радянській Армії з 1973 року, а з 1991 року в добровільному порядку зарахований на службу в Збройних Силах України.
Вирішуючи питання про час, з якого позивач є таким, що припинив службу в Збройних Силах України колегія суддів виходить з норм Тимчасового Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України за №174/93 від 13.05.1993 року, чинного на момент винесення наказів про звільнення позивача із Збройних Сил України та виключення із списків по особовому складу військової частини НОМЕР_1 , як правових актів індивідуальної дії, що потягли за собою припинення правовідносин публічної (військової) служби позивача.
Розділом VIII вказаного Тимчасового Положення встановлений порядок звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, положення якого підлягають до застосуванню до спірних правовідносин.
Абзацом 2 пункту 71 розділу VIII Тимчасового Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України за №174/93 від 13.05.1993 року встановлено, що днем звільнення осіб офіцерського складу з військової служби в запас або відставку вважається день, з якого їх прийнято на військовий облік у військовому комісаріаті, але не пізніше строку, вказаного в приписі.
Як наслідок, колегія суддів прийшла до висновку, що днем звільнення позивача є 09.01.1995 року, тобто день вказаний у приписі для прибуття до Івано-Франківського міського військового комісаріату для прийняття на військовий облік, як день, що в часі настав раніше за день прийняття позивача на військовий облік.
Колегія суддів вказує на те, що будь-якого іншого тлумачення дня, з якого вважаються звільненими особи офіцерського складу з військової служби в запас або відставку вищевказана норма абзацу 2 пункту 71 розділу VIII Тимчасового Положення не допускає.
Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач в період з 10.01.1995 року, тобто з часу виключення з списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із звільненням із Збройних Сил України у запас за станом здоров`я не проходив військової служби у Збройних Силах України та обов`язків військовослужбовця не виконував.
На думку колегії суддів є таким, що не відповідає дійсності та не обґрунтовує заявлених позовних вимог посилання позивача на ту обставину, що він вважав себе таким, що перебуває на військовій службі в Збройних Силах України весь час з 07.01.1995 року до 19.11.2009 року, оскільки сам позивач 30.01.1996 року звернувся до органів пенсійного забезпечення із заявою про призначення та виплату йому пенсії за вислугу років, як особи звільненої з військової служби та з цього ж часу отримує таку пенсію (а.с. 81).
Питання правомірності взяття позивача на військовий облік 19.11.2009 року було предметом розгляду в адміністративній справі за №2а-301/10/0970 за позовом ОСОБА_1 до військового комісара Івано-Франківського міського військового комісаріату, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Івано-Франківський обласний військовий комісаріат, Західне оперативне командування, Міністр оборони України про визнання бездіяльності та рішення протиправним, а також зобов`язання вчинити певні дії, колегією суду в даній справі не вирішувалося (а.с.47-48).
Враховуючи вищевказані висновки, колегія суддів вказує на те, що позивач не набув права на донарахування вислуги років військової служби за період з 07.01.1995 року.
Вирішуючи заявлені вимоги про визнання протиправною бездіяльністю відповідача з обчислення вислуги років військової служби позивача, колегія суддів зазначає, що у вислугу років позивачу у відповідності до пункту 2.13 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністра оборони України за №407 від 19.08.2008 року включено весь період проходження військової служби з 1973 року до 09.01.1995 року (22 календарні роки, вислуга 24 роки (а.с.81, 84-87).
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не допущено бездіяльності щодо обрахунку вислуги років військової служби позивачу та про відсутність у відповідача обов`язку здійснити включення періоду з 07.01.1995 року до 19.11.2009 року до вислуги років військової служби позивача.
Як наслідок, суд констатує відсутність порушення відповідачем щодо позивача пункту 2.18 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністра оборони України за №407 від 19.08.2008 року.
Враховуючи вищевикладене, вимоги ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною з 24.09.2010 року бездіяльність з обчислення вислуги років, зобов`язання провести донарахування вислуги років військової служби з 07.01.1995 року є необґрунтованим, а заявлений адміністративний позов таким, що не підлягає до задоволенню.
На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до військового комісара Івано-Франківського обласного військового комісаріату про визнання протиправною з 24.09.2010 року бездіяльність з обчислення вислуги років, зобов`язання провести донарахування вислуги років військової служби з 07.01.1995 року, відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.
Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Остап`юк С.В.
Суддя Черепій П.М.
Суддя Біньковська Н.В.
Постанова в повному обсязі складена 04.04.2011 року