Справа № 2а-260/11/0970
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2011 р. Справа № 2a-260/11/0970

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Гундяка В.Д.,

при секретарі Лавринович Т.В.,

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Івано-Франківську справу за позовом ОСОБА_4 до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

21.01.2011 року ОСОБА_4 звернулася з адміністративним позовом до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України про визнання протиправним та скасування наказу за №235 від 21.12.2010 «Про прийняття рішення щодо анулювання ліцензій»в частині анулювання ліцензії серії АВ за №549067. Позовні вимоги мотивувала тим, що виданий відповідачем наказ є протиправним та прийнятий з порушенням чинного законодавства.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що ОСОБА_4 є приватним підприємцем, який здійснює внутрішні перевезення пасажирів автобусами на підставі ліцензії серії АВ за №549067, виданої Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті 25.07.2010 року. Наказом відповідача за №235 від 21.12.2010 ліцензію, видану ОСОБА_4, анульовано. Зазначили, що вищевказаний наказ субєкта владних повноважень вважають незаконним та таким, що порушує права та інтереси позивача, оскільки перешкоджає можливості зайняття господарською діяльністю. Вказали, що фактично даною господарською діяльністю займається чоловік позивача ОСОБА_2 На підтвердження вищезазначеного у Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області знаходиться відповідна довіреність, згідно якої останнього також уповноважено представляти інтереси ОСОБА_4 як фізичну особу-підприємця в галузі автотранспорту. Однак ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_2 не були повідомлені про проведення позапланової перевірки, тому твердження відповідача, що позивач від проведення такої перевірки відмовився вважають безпідставним. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала з мотивів, наведених у письмовому запереченні проти адміністративного позову. Зокрема суду пояснила, що відповідно до подання Державтоінспекції від 08.11.2010 №16/2942 щодо допущених ліцензіатом порушень чинного законодавства Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області видано наказ №184 від 14.12.2010 року про позапланову перевірку та утворення відповідної комісії з її проведення. В той же день дана комісія виїхала за місцезнаходженням субєкта господарювання для здійснення контрольного заходу, однак і ОСОБА_4, і її уповноважений представник за даною адресою були відсутні. Вказала, що на телефонні дзвінки за номером, що зазначений у ліцензійній справі, позивач не відповідала. 15.12.2010 року телефонограмою начальник відділу ліцензування Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області повідомила позивача про проведення перевірки. В даній телефонній розмові ОСОБА_4 пояснила, що господарською діяльністю замається її чоловік ОСОБА_2, з огляду на це посадова особа органу Головної державної інспекції на автомобільному транспорті попросила останнього звязатися у найкоротший термін з Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області. Зазначила, що ні позивач, ні її представник до відповідача не звернулись, тому було складено акт про відмову ліцензіата у проведенні позапланової перевірки, на підставі якого і прийнято оскаржуване рішення. Вважає оскаржуваний наказ правомірним та винесеним у відповідності до вимог чинного законодавства.

Допитана за клопотанням відповідача в якості свідка ОСОБА_5 суду показала, що працює на посаді начальника відділу ліцензування Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області, очолювала комісію з проведення позапланової перевірки підприємця ОСОБА_4 Згідно відповідного наказу та посвідчення на проведення позапланової перевірки комісія прибула за місцезнаходженням субєкта господарювання, однак останній за вищевказаною адресою був відсутній, а за номером телефону, що вказаний у ліцензійній справі позивач не відповідала. Пояснила, що 15.12.2010 року телефоном повідомила ОСОБА_4 про початок проведення перевірки та про терміни її проведення, крім того вказала на необхідність в звязку з цим з'явитися до Територіального управління її особисто, чи її повноважного представника. Однак в зазначений строк ні позивач, ні її представник до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області не звернулись, в результаті чого складено відповідний акт, на підставі якого і прийнято оскаржуваний наказ.

Вислухавши представників позивача та відповідача, показання свідка, дослідивши та оцінивши докази, подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовної вимоги, тому остання підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є приватним підприємцем, здійснює внутрішні перевезення пасажирів автобусами на підставі ліцензії серії АВ за №549067, виданої Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті 25.07.2010 року.

В судовому засіданні встановлено, що 14.12.2010 року Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області видано наказ за №184 про проведення позапланової перевірки ліцензіата та створення відповідної комісії. На підставі даного наказу було видано посвідчення на проведення позапланової перевірки дотримання ліцензіатом умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених ЗУ «Про автомобільний транспорт».

14.12.2010 року комісія прибула за місцезнаходженням субєкта господарювання м. Городенка, вул. Новоселів,7, однак ліцензіат у даний час за даною адресою був відсутній.

15.12.2010 року вищевказаною комісією складено акт про відмову ліцензіата в проведенні позапланової перевірки за №184 від 15.12.2010 року, який був направлений до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті для прийняття рішення.

21.12.2010 року відповідачем прийнято наказ за №235 від 21.12.2010, яким ліцензію серії АВ за №549067, видану ОСОБА_4, анульовано.

Суд не погоджується з правомірністю оскаржуваного наказу, так як з огляду на нижчевикладене правові підстави для його прийняття у відповідача були відсутні.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наслідками розгляду даної справи суд приходить до переконання, що оскаржуваний наказ відповідачем, як субєктом владних повноважень у спірних правовідносинах, прийнятий безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства.

Так, спірні правовідносини, які виникли між сторонами по справі, регулюються ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»та Положенням про порядок контролю за додержанням Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт»затвердженим Наказом Міністерства транспорту та звязку України від 02.07.2010 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.07.2010 року за № 561/17856.

Відповідно до п.п.10.3. п.10 даного Положення рішення про анулювання ліцензії може бути оскаржене в судовому порядку.

Відповідно до ст.3 вищевказаного Закону державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами рівності прав і законних інтересів усіх суб'єктів господарювання, гарантування прав суб'єкту господарювання, об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), наявності підстав, визначених законом, для здійснення державного нагляду (контролю), відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю).

Згідно п.5.1. зазначеного Положення для проведення планової (позапланової) перевірки голова та члени комісії повинні пред'явити ліцензіату або уповноваженій особі посвідчення на проведення планової (позапланової) перевірки, службові посвідчення та надати копію посвідчення на проведення планової (позапланової) перевірки.

Посвідчення на проведення планової (позапланової) перевірки діє лише протягом зазначеного в ньому строку проведення планової (позапланової) перевірки.

Проте судом встановлено, що комісія фактично розпочала проведення перевірки без предявлення при цьому посвідчення на проведення такої перевірки. Дана обставина підтверджується поясненнями представників сторін та показаннями свідка ОСОБА_5

Відповідно до ст.10 Закону суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право:

вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства;

перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення і одержувати копії посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу;

не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:

- він здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності проведення заходів державного нагляду (контролю), передбачених законом;

- посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;

бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю);

вимагати нерозголошення інформації, що є комерційною таємницею суб'єкта господарювання;

одержувати та знайомитися з актами державного нагляду (контролю);

надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта органу державного нагляду (контролю);

оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

Однак в порушення вищеназваних нормативних положень члени комісії фактично позбавили ОСОБА_4 можливості використання прав, які їй надані згідно чинного законодавства.

Підпунктом 7.9. п.7 Положення визначено, що відмовою ліцензіата від проведення планової (позапланової) перевірки вважається відмова ліцензіата або уповноваженої особи надати всі необхідні документи, що підтверджують додержання вимог Ліцензійних умов, створення ліцензіатом або уповноваженою особою перешкод для проведення комісією планової (позапланової) перевірки (відмова в доступі комісії на територію, до будівель, споруд та інших приміщень), непризначення уповноваженої особи, яка має право представляти інтереси ліцензіата під час проведення планової (позапланової) перевірки, у разі відсутності керівника ліцензіата (юридичної особи) або ліцензіата фізичної особи - підприємця.

Однак відповідач у акті за №184 від 15.12.2010 року про відмову ліцензіата в проведенні планової перевірки як підставу зазначає пп.7.9.2 вказаного Порядку, згідно якого ліцензіатом або уповноваженою особою створено перешкоди для проведення комісією планової (позапланової) перевірки (відмова в доступі комісії на територію, до будівель, споруд та інших приміщень).

Проте, на переконання суду, дана норма не могла бути підставою для складення даного акту, оскільки згідно пояснень представників позивача та відповідача, показань свідка жодних перешкод щодо можливості проведення перевірки ні ОСОБА_4, ні її представник не чинили. Крім того комісією не складено жодного акту про відсутність ліцензіата чи її представника за місцем проживання, жодним іншим чином не зафіксовано обєктивну сторону протиправних, на думку членів комісії, дій позивача.

Таким чином в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАСУ відповідачем суду не надано жодних доказів на підтвердження наявності визначених Законом підстав для анулювання ліцензії, виданої позивачу по справі.

Також як вбачається з дослідженого в якості письмового доказу по справі оригіналу ліцензійної справи серії АВ №2010 комісії були відомі відомості про місце зберігання автотранспортних засобів, належних позивачу. Однак дана комісія не виїхала за адресою: вул. В.Великого, 15, м. Городенка для проведення позапланової перевірки ліцензіата з посиланням на те, що без ОСОБА_4 чи її представника посадові особи органу ГДІ не могли провести перевірку. Проте дане посилання не може бути судом взято до уваги, оскільки відповідно до п.п.3.1. п.3 Положення голова та члени комісії під час проведення планової (позапланової) перевірки мають право доступу до будь-яких приміщень ліцензіата, що використовуються для здійснення діяльності з надання послуг з перевезення, для з'ясування питань, безпосередньо пов'язаних з проведенням планової (позапланової) перевірки.

З огляду на вищевикладене, голова та члени комісії не вжили всіх заходів для можливості проведення перевірки позивача.

Суд також залишає без уваги доводи представника відповідача щодо правомірності прийнятого рішення в звязку з неодноразовими порушеннями позивачем чинного законодавства, так як, вищезгадана ліцензія була анульована з іншої підстави, тому посилання на допущені порушення чинного законодавства з боку водія ОСОБА_2 не можуть слугувати обґрунтуванням законності прийняття оскаржуваного наказу.

За таких обставин позов слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст.3, ч.3 ст.6, ст.ст.10, 21 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», п.п.5.1 п.5, п.п.7.9 п.7, п.п.10.3 п.10 Положення про порядок контролю за додержанням Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт»затвердженого Наказом Міністерства транспорту та звязку України від 02.07.2010 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2010 року за № 561/17856, керуючись ст.ст.11, 71, 86, ч.1 ст.94, ч.3 ст.160, ст.162 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України за №235 від 21.12.2010р. «Про прийняття рішення щодо анулювання ліцензій»в частині анулювання ліцензії серії АВ за №549067 виданої ОСОБА_4.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 3 (три) грн. 40 коп. державного мита.

Згідно ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги, якщо таку заяву чи скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії постанови.

Постанова в повному обсязі виготовлена 15.02.2011 року.

Суддя Гундяк В.Д.