Справа № 823/3576/15
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2015-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року справа № 823/3576/15

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Каліновської А.В.,

при секретарі Шалько І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Христинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності, що не повязане з банкрутством, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом, в якому просить припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця підприємця ОСОБА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем як платником податків більше одного року не подавалися податкові декларації, документи фінансової звітності до державної податкової служби, що є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Позивач повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, свого представника до суду не направив, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника.

Відповідач, повідомлений про час, дату та місце судового засідання за адресою, зазначеною в позовній заяві, в судове засідання не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому судовий розгляд справи проводився за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 16.1.3 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Порядок подання податкових декларацій, в свою чергу, визначений п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, згідно якої податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Судом встановлено, що в порушення наведених положень Податкового кодексу України відповідач не подавав податкову звітність більше року до контролюючого органу та не має заборгованості перед бюджетом, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осібпідприємців» №755-IV від 15.05.2003 (далі Закон №755-IV), державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Стаття 43 Закону регламентує порядок проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, відповідно до якої державний реєстратор за відсутності підстав для залишення документів, які подані для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, без розгляду зобов'язаний перевірити ці документи на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації фізичної особи - підприємця, які передбачені частиною першою статті 44 цього Закону.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця є датою державної реєстрації фізичної особи - підприємця.

Закон №755-IV, який регулює відносини у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, набрав чинності з 01.07.2004 року.

Згідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону №755-IV, державний реєстратор протягом 2004 - 2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов'язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка.

Законом України від 19.05.2011 року №3384- VI внесені зміни в Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», у тому числі у п. 2 Прикінцевих положень, згідно якого державний реєстратор при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної картки зобов'язаний, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, провести включення відомостей про діючі юридичні особи та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до вимог ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Позивачем не доведено, що відповідач зареєстрований в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до вимог Закону №755-IV та його перехідних положень.

Згідно наданого Христинівською ОДПІ витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців записів щодо відповідача в ЄДР не знайдено, тобто та обставина, що ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законодавством поряду як фізична особа-підприємець належними доказами не підтверджено, вказане виключає можливість задоволення позовних вимог, щодо припинення підприємницької діяльності відповідача з будь яких підстав.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 49 Закону №755-IV, яка регулює порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за судовим рішенням - суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи-підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Тобто виконання рішення суду про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця можливо лише при наявності реєстрації фізичної особи-підприємця у встановленому законом порядку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про його державну реєстрацію.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 86, 94, 159 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст постанови виготовлено 05.10.2015.