Справа № 820/8241/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 листопада 2015 р. № 820/8241/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Абоян І.І.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Фармаком"
до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Головного державного ревізора інспектора ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2, Головного державного ревізора інспектора ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3
про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Фармаком" (далі по тексту позивач, ТОВ ВТФ «Фармаком», товариство) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту відповідач-1, ДПІ у Московському районі), Головного державного ревізора інспектора ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач -2, ОСОБА_2Ю.), Головного державного ревізора інспектора ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 (далі по тексту відповідач-3, ОСОБА_3Ю.) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії головного державного ревізора-інспектора державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_3 та головного державного ревізора інспектора ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 у зв'язку з ненаданням головним державним ревізором-інспектором державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_3 та головним державним ревізором інспектором ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 копії наказу № 91 від 11.08.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю ВТФ "Фармаком" представнику товариства з обмеженою відповідальністю ВТФ "Фармаком";

- визнати протиправним та скасувати наказ державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № 91 від 11.08.2015 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю ВТФ "Фармаком".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що державні ревізори - інспектори державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при виході на підприємство позивача для проведення перевірки, не вручив уповноваженому представнику підприємства копію наказу про проведення перевірки, чим порушив правила проведення перевірок, визначених Податковим кодексом України.

Також, як зазначає позивач, оскаржуваний наказ відповідачем-1 був складений безпідставно, оскільки, отримані ним від ДПІ письмові запити не відповідають вимогам ст. 73 Податкового кодексу України, а тому ТОВ ВТФ "Фармаком" в силу приписів Закону не зобов'язане надавати на них письмову відповідь, але не дивлячись на це, така відповідь була направлена відповідачу-1 без витребовуваних документів, якою підприємство не відмовило у наданні письмових пояснень та їх документальне підтвердження, але після отримання належно складених запитів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Представник відповідача-1, Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, надав до суду письмові заперечення проти позову в яких вказав, що отримав податкову інформацію: лист від ГУ Міндоходів у Харківській області № 284/7/20-40-2003-04 від 04.12.2014 р. «Про забезпечення контролю» з переліком ризикових субєктів господарювання серед яких, зокрема, ТОВ «Балтимор Груп» та ТОВ Автокарголім»; лист від ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів м. Києва № 378/22-08 від 28.11.14 р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Балтимор Груп» по взаємовідносинам з контрагентами за період серпень, вересень 2014 року; лист від ГУ Міндоходів у Харківській області № 49/7/20-40-20-03-04 від 05.01.2015 р. «Про забезпечення контролю» з переліком ризикових субєктів господарювання серед яких, ТОВ "Оптторг"; лист від ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів м. Києва № 398/22-08 від 05.12.14 р. про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Оптторг" за період жовтень 2014 року.

Як відзначає позивач, у зв'язку із цим, ДПІ було направлено позивачу письмові запити від 15.12.2014 року №8843/20-34-22-01-16/7 та від 12.01.2015 року №441/10/20-34-22-01-16/7. Листами від 30.12.2014 року №533 та від 29.01.2015 року №21 ТОВ ВТФ "Фармаком" надало відповідь, в якій зазначило, що запити контролюючого органу не відповідають приписам діючого законодавства, а тому підприємство не зобов'язано надавати на них письмові пояснення та їх документальне підтвердження, однак вони будуть надані контролюючому органу в разі виправлення недоліків, допущених у запитах та в разі відповідності їх діючому законодавству.

У звязку із ненаданням позивачем письмових пояснень та їх документального підтвердження, 11.08.2015 року в.о. начальника ДПІ ОСОБА_4 було прийнято рішення про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ ВТФ "Фармаком", яке оформлено наказом № 91 та виписано направлення від 12.08.2015 року № 94 та № 95.

Але, як вказує відповідач-1, під час виходу на перевірку, позивач не допустив відповідача-2 та відповідача-3 до проведення перевірки, мотивуючи свій не допуск, тим, що ним оскаржено до суду наказ від 05.04.2015 року за тими ж самими підприємствами, відповіді на запитами надавалися до ДПІ, а тому відсутні підстави, визначені у п.п. 98.1.1 ст. 98 Податкового кодексу України, про що представник підприємства ОСОБА_5 власноруч письмово зазначив на екземплярі оскаржуваного наказу та поставив свій підпис, що спростовує твердження позивача про непредявлення інспекторами наказу № 91.

Через вказане вище, відповідач-1 стверджує про відсутність з боку податкової інспекції та інспекторів порушення чинного податкового законодавства України. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Відповідачі-2,3 до суду надали письмові заперечення по справі в яких просили у позові відмовити, оскільки з їх боку не допущено порушень діючого законодавства під час виходу на перевірку. Зазначили, що ними представнику підприємства ОСОБА_5 було вручено копію наказу на перевірку та направлення, однак останній відмовився від підпису про їх отримання та від допуску посадових осіб ДПІ до перевірки, про що також свідчить акт про не допуск до проведення перевірки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований як юридична особа, про що внесено запис №1 005156 від 23.12.2004 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

При судовому розгляді справи встановлено, що ДПІ у Московському районі, на підставі п.п.20.1.2 п.20.1 ст. 20, абз. 3 п.п.1) п.73.3 ст. 73, п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України направлено позивачу письмові запити від 15.12.2014 року №8843/20-34-22-01-16/7 та від 12.01.2015 року № 441/10/20-34-22-01-16/7 «Про надання пояснень та їх документального підтвердження», в яких просила ТОВ ВТФ «Фармаком» надати письмові пояснення та їх документальне підтвердження по взаємовідносинам між позивачем та ТОВ "Балтимор груп" (податковий номер 39118064), ТОВ "Автокарголім" (податковий номер 9168890), за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року та з ТОВ "Оптторг" (податковий номер 39168597) за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року, а саме: віднесення до реєстрів отриманих та виданих податкових накладних; вказати фактичну та юридичну адресу підприємства, номери наказів на призначення на посаду директора та бухгалтера підприємства; вказати на підставі яких угод проведено придбання, чим підтверджується придбання товарів, робіт, послуг за рахунок кого проведено транспортування (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, сертифікат походження товару, довіреності тощо); порядок розрахунків (банківські виписки, платіжні доручення та ін.; сальдо розрахунків на дату надання пояснень (кредиторська або дебіторська заборгованість); наявність офісних та складських приміщень, що використовуються ТОВ ВТФ "Фармаком" для здійснення своєї фінансово-господарської діяльності (зазначити чи вони є власністю підприємства, у разі оренди зазначити, на підставі яких документів та на яких умовах відбувалася оренда, форма та стан розрахунків); наявність залишків готової продукції на складі; наявність виробничих потужностей, наявність транспортних засобів з зазначенням чи є вони власністю підприємства, у разі оренди зазначити на підставі яких документів та на яких умовах відбувалася оренда, форма та стан розрахунків; інформація стосовно включення до складу витрат сум по взаємовідносинам з ТОВ "Балтимор груп" (податковий номер 39118064), ТОВ "Автокаргодім" (податковий номер 9168890) за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року, з ТОВ "Оптторг" (податковий номер 39168597) за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року; в разі продажу придбаної продукції, просимо вказати: повну назву підприємства, якому відвантажена продукція, його ідентифікаційний код, юридична адреса та вказати договори, на підставі яких проведено продаж товарів, робіт, послуг; згідно яких документів продано та сплачено за продукцію (товари, послуги) (податкові та видаткові накладні тощо); ціна та загальна вартість товарів, робіт, послуг; яка сума ПДВ фактично нарахована після здійснення посередницьких операцій по придбанню і реалізації та сплачена до бюджету.

У відповідь на вищезазначені письмові запити ДПІ, у своїх листах від 30.12.2014 року №533 та від 29.01.2015 року №21 ТОВ ВТФ "Фармаком" зазначило, що письмові пояснення та їх документальне підтвердження будуть надані на письмові запити контролюючого органу в разі виправлення недоліків, допущених у попередніх запитах та в разі відповідності їх діючому законодавству.

Як вбачається з матеріалів справи, через ненадання позивачем на письмові запити письмових пояснень та їх документального підтвердження, в.о. начальника ДПІ ОСОБА_4 був підписаний наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ВТФ "Фармаком" (податковий номер 30590731)» за № 91від 11.08.2015 року на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

12.08.2015 року за підписом в.о. начальника ДПІ ОСОБА_4 були видані направлення на проведення перевірки № 94, № 95.

Головними державними ревізорами - інспекторами ДПІ ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був здійснений вихід за податковою адресою ТОВ ВТФ "Фармаком" 13.08.2015 року де представнику підприємства ОСОБА_5 було надано, зокрема, наказ № 91 та який на екземплярі ДПІ власноруч письмово зазначив про не допуск до перевірки відповідачів 2 та 3, засвідчив підписом. В свою чергу, відповідачі-2 та 3 13.08.2015 року за № 79/20-34-22-02-05/30590731 склали акт щодо відмови у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ВТФ "Фармаком" ().

Суд зазначає, що відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

За правилами п.п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Із наведеної норми вбачається, що обов'язковою передумовою здійснення документальної перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

Суд зазначає, що вимоги щодо оформлення запиту визначені п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, відповідно до якого контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Відповідно до підпункту 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Суд не погоджується із твердженням представника позивача про відсутність у запиті підстав направлення запиту. Оскільки, з тексту запиту вбачається, що підставою для його направлення слугувало отримання відповідної податкової інформації.

А отже, письмові запити від 15.12.2014 року №8843/20-34-22-01-16/7 та від 12.01.2015 року №441/10/20-34-22-01-16/7 складені з дотриманням вимог визначених у п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України.

Також, обставини законності складання, направлення та змісту письмових запитів від 15.12.2014 року №8843/20-34-22-01-16/7 та від 12.01.2015 року №441/10/20-34-22-01-16/7, встановлені постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2015 року по справі № 820/3614/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Фармаком" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, головного державного ревізора інспектора ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 року.

01 липня 2015 року Вищий адміністративний суд України, перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма Фармаком на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2015 р.

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.06.2015 р. у справі № 820/3614/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма Фармаком до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоході у Харківській області та Головного державного ревізора-інспектора державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, прийняв ухвалу № К/800/29809/15, якою у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма Фармаком відмовив.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАСУ обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, після отримання податкової інформації, у контролюючого органу виникає обов'язок ініціювати проведення документальної позапланової перевірки та вжити всіх заходів для її проведення (відповідно до п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України), через що у ДПІ були підстави для видачі наказу № 91 від 11.08.2015 року, передбачені пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, а тому даний наказ є обґрунтованим та правомірним.

Крім того, суд не звертає уваги на посилання представника позивача на не вручення уповноваженій особі підприємства копії оскаржуваного наказу під час виходу на перевірку, оскільки, дані посилання спростовуються власноручними письмовими поясненнями представника підприємства ОСОБА_5 на екземплярі зазначеного наказу, письмовими запереченнями відповідачів -2 та 3, в яких останні зазначили, що наказ № 91 від 11.08.2015 року вручався уповноваженій особі позивача, однак ОСОБА_5 здійснити підпис про його отримання відмовився.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що вимоги стосовно визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу як таких, що вчинено з порушенням норм діючого законодавства України, не підтверджуються матеріалами справи, спростовані відповідачами, а відтак не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Фармаком" до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, Головного державного ревізора інспектора ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2, Головного державного ревізора інспектора ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.