Справа № 2-а-186/10
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2010-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-186/10
Провадження № 2-а-186/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2010 року Жовківський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Зеліско Р. Й., при секретарі Мамедовій Г.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовкві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ у Львівській області, третя особа : інспектор ДПС ВДАІ з ОАТ Радехівського району та ATI ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 03.03.2009 року серії

ВС 057823

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ДАІ у Львівській області, третя особа : інспектор ДПС ВДАІ з ОАТ Радехівського району та АТІ ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 03.03.2009 року серії ВС 057823 про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дану постанову вважає незаконною оскільки він

03.03.2009року не керував на авто дорозі в с.Бабичі Радехівського району автомобілем марки Форд , реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак, постановою інспектора УДАІ його визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 1 ОСОБА_4 України , а саме в тому , що він 03.03.2009 року керуючи автомобілем марки Форд , реєстраційний номер НОМЕР_1 в в с.Бабичі Радехівського району в населеному пункті перевищив швидкість більш ніж на 28 км/год. чим допустив порушення вимог п.12.4 ПДР України. Дану постанову вважає незаконною з наступних підстав . Факт вчинення правопорушення підтверджується результатами фіксування порушення засобом фото і відео фіксації Візир. Постанова про адміністративне правопорушення винесена відповідно до вимог ст. 14-1, ч.6 ст.258 ОСОБА_4 України, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення . Однак, такі дії працівників міліції є неправомірними , оскільки таке винесення постанови можливе тільки у випадку коли фіксація правопорушення здійснюється в автоматичному режимі, що в даному конкретному випадку не мало місця. Крім того, з представлених до постанови фотоматеріалів не вбачається конкретного місця правопорушення , зокрема, не вбачається що автомобіль знаходиться в межах населеного пункту, а також невідомим фактом є те, чи зафіксована швидкість саме його автомобіля, за кермом даного автомобіля позивач не знаходився. Даним автомобілем на час вчинення правопорушення не користувався і цей автомобіль не є його власністю. Жодного відношення до даного автомобіля на час вчинення правопорушення не мав і не має. Внаслідок цього , просить скасувати постанову від 03.03.2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122КпроАП України.

В судовому засіданні позивач свої вимоги позовні підтримав з вищевикладених підстав.

Представники Управління ДАІ у Львівській області, третя особа : інспектор ДПС ВДАІ з ОАТ Радехівського району та ATI ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися і не висловили свого відношення до заявленого позову.

Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено , що 03.03.2009 року інспектором УДАІ було винесено постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 1 ОСОБА_4 України, яке полягало в тому , що ОСОБА_1 03.03.2009 року керуючи автомобілем марки Форд , реєстраційний номер НОМЕР_1 в в с.Бабичі Радехівського району в населеному пункті перевищив швидкість більш ніж на 28 км/год. чим допустив порушення вимог п.12.4 ПДР України.

Факт вчинення правопорушення підтверджувався результатами фіксування порушення засобом фото і відео фіксації Візир. В наданих доказах не міститься доказів, що фіксацію здійснено в автоматичному режимі.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 258 ОСОБА_4 України протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався.

Інших матеріалів, зокрема матеріалів адміністративної справи (незважаючи на вимогу суду ) сторонами суду не представлено.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.2 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача , якщо він заперечує проти адміністративного позову. А також у відповідача є обовязок надати суду необхідні докази по даній справі, які необхідні для всебічного , повного , обєктивного ухвалення рішення по справі.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.4 КАС України субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали , які можуть бути використані як докази у справі.

У разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень , належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду , без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справа вирішується на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 251 ОСОБА_4 України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини , що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи , яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, висновком експерта, речовими доказами , показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки , відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів , що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху , протоколом про вилучення речей і документів , а також іншими документами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 254 ОСОБА_4 України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як стверджує позивач протоколу про адміністративне правопорушення працівником ДАІ складено не було. Заперечень з приводу цього зі сторони відповідача суду представлено не було.

Ст. 258 ОСОБА_4 України передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. В ч. 6 ст. 258 К про АП України зазначено , що у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів , що мають функції фото- і кінозйомки , відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки , відеозапису , протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.14-1 ОСОБА_4 України до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами , що мають функції фото- і кінозйомки , відеозапису чи засобами фото- і кінозйомки , відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Таким чином, суд приходить до висновку , що притягнення особи до адміністративної відповідальності без складання протоколу про адміністративне правопорушення є можливим лише у випадку виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів , що мають функції фото- і кінозйомки , відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки , відеозапису. Автоматичним є такий режим роботи приладу, спеціального технічного засобу чи засобу , який виконується без втручання в його роботу людини.

З вищевикладеного суд робить висновок, що в даному конкретному випадку фіксація порушення була здійснена приладом Візир , який знаходився в руках людини, яка в свою чергу керувала ним безпосередньо, зокрема включала та виключала прилад, наставляла його на обєкт, виставляла режими роботи приладу.

Таким чином, використання приладу Візир в даному випадку не може відноситись до спеціальних технічних засобів , що працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматичного процесу фіксації і не може працювати без участі оператора.. Внаслідок цього, застосування цього технічного засобу як підстави для безпротокольної форми фіксації адміністративних правопорушень та розгляду справ у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суперечить вимогам ст. 251, 254,258,268 ОСОБА_4 України.

На підставі вищевикладеного , суд приходить до переконання , що позовні вимоги позивача необхідно задоволити, а саме скасувати постанову про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 7-14,71, 158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВ ИВ :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 03.03.2009 року серії ВС 057823 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Р. Й. Зеліско