Справа № 2а-5885/10/1570
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/9991/53279/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2012 у справі №2-а-5885/10/1570

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби

до Державної податкової адміністрації в Одеській області

про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Підприємець звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнень, про визнання протиправними дій щодо проведення перевірки та скасування рішення від 27.05.2010 №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 28 412,00 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.04.2011 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, виходячи з того, що перевірку позивача було проведено з дотриманням вимог законодавства, а ведення позивачем обліку товарних запасів є його обов'язком, у відповідності до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2012 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги Підприємця задоволено частково. Скасовано рішення від 27.05.2010 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 28 412,00 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог, Державна податкова інспекція до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене судове рішення змінити та відмовити в задоволенні позову.

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами встановлено, що фактичною підставою для нарахування Підприємцю штрафних (фінансових) санкцій, відповідно до рішення від 27.05.2010 №, слугували висновки фахівців державного податкового органу, викладені у акті перевірки господарської одиниці (павільйону) позивача від 14.05.2010 №2186/15/32/23/НОМЕР_1, про порушення Підприємцем вимог п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що полягало у не забезпеченні обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на суму 14 206,00 грн.

Висновки податкового органу про порушення Підприємцем вимог вказаного Закону обґрунтовано тим, що під час перевірки у позивача були відсутні документи про оприбуткування товару (накладні, записи в книзі обліку доходів та витрат).

Задовольняючи позов про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог порядку ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації та зберігання, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на суб'єктів підприємницької діяльності фізичних осіб на спрощеній системі оподаткування не покладено обов'язок щодо здійснення такого обліку товарних запасів та відповідно не може бути покладено і відповідальність за його невиконання.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з вказаним висновком виходячи з наступного.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно ст. 6 названого Закону облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва. Обов'язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Отже, аналіз наведених вище норм вказує на обов'язок суб'єктів підприємницької діяльності вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, проте чітко не визначає самого порядку ведення такого обліку. Виключення становить лише для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування відповідно до Указу Президента України від 03.07.1998 № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва".

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Підприємець у 2010 році здійснював діяльність за спрощеною системою оподаткування, що підтверджено Свідоцтвом по сплату єдиного податку (а.с. 154).

Крім того, положення Закону № 265/95-ВР чітко не визначають самого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, лише вказує на обов'язок суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) на ведення такого обліку у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Водночас, покладений на господарюючого суб'єкта обов'язок ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації не включає в себе ведення та зберігання документів обліку, за якими такі товари придбавались, саме в місці реалізації товарів.

Отже, в межах касаційної скарги порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено, правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Одеської області Державної податкової служби відхилити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2012 у справі №2-а-5885/10/1570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко