Справа № 808/1493/15
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2015 рокусправа № 808/1493/15

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року по справі № 808/1493/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кліон» до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної дерларації, рішення про коригування митної вартості,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ТОВ «Кліон» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до Запорізької митниці Міндоходів (далі по тексту - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2014/000349/2 від 22.09.2014 року, визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2014/00595 від 22.09.2014 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.05.2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Запорізька митниця Міндоходів, правонаступником якої є Запорізька митниця ДФС, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що при винесенні ним оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митних декларацій він керувався прописаним у Митному кодексі України правилом визначення митної вартості переміщених товарів, де визначено, що якщо з наданих декларантом митної вартості товарів не можливо встановити дійсність задекларованої митної вартості то митний орган вправі застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім методу за прописаною вартістю у контракті або договорі. Апелянт вказував, що ним при митному оформленні товару виявлено розбіжності у поданих до оформлення документів, зокрема щодо термінів постанови товару. Апелянт вказав, що позивачем, не було надано необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості та в поданих документах були розбіжності у даних щодо розрахунку ціни, різні умови формування ціни товару, тому митницею було вирішено застосувати інший метод визначення митної вартості ніж був застосований декларантом. Апелянт зазначив, що він своїм рішенням правомірно визначив митну вартість товару, оскільки заявлена позивачем митна вартість по відпрацюванню бази даних була нижча, ніж митна вартість подібних товарів, оформлених митними органами України у попередні періоди на митну територію України.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Кліон» при поданні до митного органу митної декларації, обґрунтовано застосувало перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Суд першої інстанції зазначив, що всі інші передбачені митним законодавством методи визначення митної вартості товарів застосовуються у разі, якщо не можливо застосувати перший метод, зазначав, що Запорізька митниця Міндоходів не мала підстав змінювати митну вартість імпортованого товару, оскільки позивачем було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товару, розбіжності, на які вказує відповідач мають технічний характер та щодо них позивачем надано обґрунтовані пояснення, документи дають змогу ідентифікувати товар та об'єктивно визначити його ціну по договору.

Матеріалами справи встановлено, що між ТОВ «Кліон» (покупець) та фірмою «West Coast Salmon Co Ltd», Великобританія (постачальник) укладено контракт № 25S/2013W від 01.08.2013 року на поставку свіжозамороженої або охолодженої риби різних видів та морепродуктів (за асортиментом, кількістю, вартістю та на умовах визначених сторонами і зазначених в інвойсах на кожну партію товару). Згідно контракту покупцем на митну територію України був ввезений вантаж - морожені хребти лосося. Згідно інвойсу постачальника № 10002455 від 23.07.2014 року товар постачався за ціною 1,00 доларів США за кг, на умовах FСА Клайпеда, Литва.

Встановлено, що для здійснення митного оформлення першої партії товару 16.09.2014 року позивачем по електронній системі «MD Office™. MDDeclaration» до Запорізької митниці Міндоходів було подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2014/020784, відповідно до якої була заявлена митна вартість товарів у розмірі 260997,60 грн. (тобто 13,36 грн. або 1,04 доларів США за 1 кг) у тому числі транспортні витрати. Позивач при поданні митної декларації визначив митну вартість першої партії товару за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Митна вартість згідно ч. 10 ст. 58 МК України включила вартість товару згідно рахунків - 251997,60 грн. (19530,00 х 12,903103 курс) та вартість витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України - 9000 грн., інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було. При визначенні митної вартості товару позивачем було обрано перший метод та у ВМД вартість була визначена декларантом в розмірі відповідно до ціни угоди, виходячи з ціни, встановленої сторонами у Контракті на умовах поставки FCA LT Клайпеда Інкотермс-2010.

Встановлено, що разом з ВМД №112050000/2014/020784 позивачем подано до митного органу: контракт № 25S/2013W від 01.08.2013 року; інвойс № 10002455 від 23.07.2014 року; калькуляцію постачальника від 23.07.2014 року; прайс-лист від 19.07.2014 року; міжнародну товарно-транспортну накладну № 0708333 від 05.09.2014 року; довідку про транспортні витрати від 05.09.2014 року; договір перевезення № 53 від 24.04.2009 року; договір міжнародного експедирування № Е1-1301 від 01.03.2010 року з додатковою угодою від 17.12.2012 року; дублікат ветеринарного свідоцтва від 12.09.2014 року серії ГРД-00 № 138739; ветеринарний (санітарний) сертифікат № WESN 240714(2) від 24.07.2014 року; сертифікат походження № РА 1986737 від 25.07.2014 року; сертифікат якості № 3-2014 від 23.07.2014 року; експортну декларацію № 191 А11211J від 24.07.2014 року; коносамент від 25.07.2014 року; лист постачальника від 12.08.2014 року про відсутність каталогів.

Митний орган при перевірці поданих документів дійшов висновку, що документи не містять всіх даних для визначення митної вартості товару, тому митним органом запропоновано подати додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації; специфікації виробника товару; висновки про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На виконання вимог Запорізької митниці Міндоходів позивачем надано пояснення, та додаткові документи, що на думку позивача усувають розбіжності. 22.09.2014 року позивачем надано Запорізькій митниці Міндоходів додаткові документи, а саме: рахунок-фактуру № 8 від 08.09.2014 року; прайс-лист від 02.08.2014 року; лист № 06-1722 від 19.09.2014 року про відсутність специфікацій; лист постачальника від 25.07.2014 року про дату відвантаження товару; лист постачальника від 18.09.2014 року з поясненнями щодо складу бухгалтерської документації постачальника, та про укладені договори з третіми особами.

22.09.2014 року Запорізькою митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за шостим методом № 112050000/2014/000349/2 із застосуванням резервного методу у відповідності до статті 64 Митного кодексу України, мотивуючи своє рішення відповідач зазначив, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, неможливо встановити митну вартість товару. 22.09.2014 року сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 112050000/2014/00595.

Коригуючи митну вартість товару, відповідач використав наявну у нього інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 1,20 доларів США за 1 кг, згідно ВМД № 110070000/2014/310657 від 02.09.2014 року.

Позивач, не погодився з прийнятим рішенням, але з метою випуску у вільний обіг товару скористався правом наданим ч. 3 ст. 52 МК України та оформив 22.09.2014 року нову ВМД по формі МД-2 № 11205000/2014/021265 та сплатив ввізне мито та гарантію у розмірі різниці між заявленою митною вартістю та митною вартістю визначеною митницею, сума грошової застави 8694,75 грн.

Відповідно до ст. 49, ч. 1 ст. 50, ч. 2 ст. 52, ст. 53 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Встановлено, що Запорізькою митницею Міндоходів при коригуванні митної вартості товарів за вантажно-митною декларацією № 112050000/2014/020784, використовувалась інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами згідно за оформленням подібного товару, за раніше поданою ВМД 110070000/2014/310657 від 02.09.2014 року.

В матеріалах справи наявна копія вантажно-митної декларації № 110070000/2014/310657 від 02.09.2014 року, яка була взята митним органом для коригування митної вартості товарів, якою підтверджується, що ТОВ «Айсберг-фіш» ввозило на територію України хребти лосося свіжоморожені, без харчових добавок та приправ, без теплової кулінарної обробки, на умовах поставки CPT UA Дніпропетровськ. Порівнюючи умови ввезення та характеристики товару за декларацією, № 112050000/2014/020784 від 16.09.2014 року оформленою ТОВ «Кліон» та декларацією яка була використана митницею № 110070000/2014/310657 від 02.09.2014 року, колегія суддів зазначає, що товар який ввозився є різним за характеристикою, різними є умови транспортування. Тобто Запорізька митниця Міндоходів неправомірно використала декларацію № 110070000/2014/310657 від 02.09.2014 року для співставлення умов поставки та для коригування митної вартості. Колегія суддів вказує, що митна вартість товару у вантажно-митній декларації № 110070000/2014/310657 від 02.09.2014 року була визначена також не за першим методом, тобто це дає підстави вважати, що ціна у розмірі 1,20 доларів США за 1 кг у цій декларації також була відкоригована митним органом.

У базі даних митниці є інформація про розмитнення товару - хребтів лосося морожені (Salmo salar) 19530 кг/ 930 карт. коробів по 21 кг (виробник Великобританія), на умовах поставки FCA за ВМД від 05.09.2014 року № 1250000/2014/921883 за митною вартістю 1,04 доларів США за 1 кг. Митницею не надано пояснень чому вище вказана ВМД не була застосована при порівнянні задекларованих 16.09.2014 року позивачем товару.

Колегія суддів зазначає, що позивачем при поданні 16.09.2014 митних декларації, митна вартість була визначена на підставі контракту на поставку свіжозамороженої або охолодженої риби різних видів та морепродуктів, позивачем для митного оформлення було надано всі документи, які обґрунтовують заявлену митну вартість товару. Позивачем були усунуті технічні помилки які не впливали на ідентифікацію товару та не могли унеможливити визначення митної вартості товару за ціною контракту.

Колегія суддів враховує наявний експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати від 11.08.2014 року № ОИ-410, згідно якого ринкова вартість хребтів лосося морожених, країна походження Великобританія, за період березень-серпень 2014 року, на умовах поставки FCA Клайпеда Литка, склала 0,95 доларів США - 1,43 доларів США за кілограм, тобто у ціновій варіації яку у митній декларації заявив позивач.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з положень ч. 2 ст. 72 КАС України та вважає, що відповідачем не доведено правомірність своїх рішень та вважає, що у відповідача не було підстав застосовувати другорядний метод визначення митної вартості товарів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2015 року по справі № 808/1493/15 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук