Справа № 520/15485/15-а
Суддя: Бескровний Я. В.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/520/367/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015 року

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Грицюк Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом Київського районного відділу у місті Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до відповідача громадянина Республіки Кот-Д'Івуар ОСОБА_4 про примусове видворення з України,

за участю:

представника позивача - Бур Ю.П.;

відповідача - ОСОБА_4;

перекладача - ОСОБА_5;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд примусово видворити громадянина Республіки Кот-Д'Івуар ОСОБА_4 за межі території України.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач прибув до України на потязі Москва-Одеса, потім знаходився у пункті тимчасового розміщення біженців, де звернувся з заявою про визнання його біженцем. За результатами розгляду його заяви, Головним управлінням Державної міграційної служби України прийнято рішення №245-12 від 22.06.2012р. про відмову у її задоволенні. Це рішення ОСОБА_4 оскаржував в судовому порядку. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2002р. у задоволенні позову про визнання вказаного рішення ГУ ДМС України в Одеській області протиправним відмовлено. Це рішення залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 7.04.2015р.

В судовому засіданні представник позивача Бур Ю.П. позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи тим, що йому не має коштів для повертатися на батьківщину.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Частинами 1, 2 ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Судом не встановлено жодних обставин, які свідчили б про те, що виконання рішення про примусове видворення до держави належності буде становити для відповідача реальну загрозу її життю, свободі або здоров'ю чи призведе до інших негативних наслідків, які згідно ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», є підставами для заборони щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідача з території України в країну його походження.

Законні підстави для знаходження на території України у відповідача відсутні, оскільки термін перебування його на території України закінчився. Залишати територію України відповідач наміру не має, а тому підлягає примусовому видворенню з України. Крім того, ст.4 вищевказаного Закону визначені підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, однак, суду, при розгляді даної справи, жодних підстав, які визначені в наведеній статті, відповідачкою не надано.

Не підлягає видворенню особа, якщо така підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Крім того, після прийняття рішення територіальним підрозділом Державної міграційної служби України про відмову в задоволенні клопотання про надання статусу біженця і вказаного судового рішення, відповідач ухилився від виїзду з України, в добровільному порядку не покинув територію України, чим порушив законодавство про статус іноземців та осіб без громадянства, а також приймаючи до уваги відсутність заборон щодо примусового повернення чи примусового видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства, передбачених статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд приходить до висновку, що позовні вимоги про видворення громадянина Республіки Кот-Д'Івуар ОСОБА_4, за межі території України в примусовому порядку підлягають задоволенню.

Згідно роз'яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25 червня 2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні", іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 13 Закону України "Про імміграцію". Примусове видворення та затримання іноземця та особи без громадянства здійснюється лише на підставі постанови адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які відповідно до рішення суду підлягають примусовому видворенню за межі України, відшкодовують витрати, пов'язані з видворенням, в установленому законом порядку. Якщо зазначені іноземці та особи без громадянства не мають коштів для відшкодування витрат, пов'язаних із видворенням їх за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.11,17,18,71,94,160,161,162,163,183-5,186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Кот-Д'Івуар ОСОБА_4.

3. Постанову суду у відповідності до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, допустити до негайного виконання.

4. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд міста Одеси.

Суддя Бескровний Я. В.