Справа № 817/3210/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3210/15

18 листопада 2015 р. 17год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Сало А.Б. (головуючий), суддів Кравчук Т.О. Жуковської Л.А. , розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру
про визнання протиправним та скасування рішення, наказу,
ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Держнеокадастру, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, оформлене протоколом засідання від 30.07.2015 №7, в частині звернення до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру із поданням про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 03.01.2013 №001215; визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 28.08.2015 №407 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 03.01.2013 №001215.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при прийняті спірного рішення та спірного наказу відповідачі діяли всупереч закону, а тому такі рішення та наказ є необґрунтованими і підлягають скасуванню в частині анулювання виданого позивачу кваліфікаційного сертифіката.

Ухвалою від 19.10.2015 судом відкрито провадження в адміністративній справі, судовий розгляд справи призначено на 27.10.2015. Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином. У призначений день і час відповідачі до суду не з'явились, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 10.11.2015, а після повторної неявки - на 18.11.2015.

Відповідачі будь-яких письмових заперечень та витребуваних документів суду не подали; явку своїх повноважених представників в засідання суду не забезпечили; заяв про розгляд справи за їх відсутності не поступило.

Позивач подав через канцелярію суду письмове клопотання про здійснення розгляду справи у письмову провадженні.

За таких обставин на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд постановив ухвалу від 18.11.2015 про розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши зібрані по справі матеріали, оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 03.01.2013 №2 ОСОБА_1 був виданий кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 03.01.2013 №001215. Кваліфікаційний сертифікат підтверджує відповідність інженера-землевпорядника кваліфікаційним характеристикам професії та його спроможність самостійно складати окремі види документації із землеустрою та документації з оцінки земель (крім експертної грошової оцінки земельних ділянок), виконувати топографо-геодезичні і картографічні роботи, проводити інвентаризацію земель, перевіряти якість ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель при здійсненні землеустрою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення у Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

На засіданні Кваліфікаційної комісії розглянуто листи Держгеокадастру від 19.06.2015 №ДС-32-28-0.23-4315/23-15 та від 23.07.2015 №ДС-32-28-0.23-6594/23-15 щодо порушення вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою сертифікованими інженерами-землевпорядниками, за участі яких документація із землеустрою була оцінена негативно за підсумковою оцінкою результатів державної експертизи, серед яких у п. 18 зазначений позивач. Таке рішення оформлено у вигляді протоколу №7 від 30.07.2015.

В подальшому, відповідно до прийнятого рішення, Кваліфікаційною комісією направлено на адресу Держгеокадастру подання №15/693 від 03.08.2015 про анулювання кваліфікаційних сертифікатів інженерів-землевпорядників та інженерів-геодезистів з пропозицією анулювати кваліфікаційні сертифікати інженерів-землевпорядників згідно з протоколом, в тому числі позивача (п. 17 переліку).

На підставі такого подання головою Держгеокадастру видано наказ №407 від 28.08.2015 про анулювання кваліфікаційних сертифікатів, яким анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 03.01.2013 №001215 (п. 17 додатку 1 до згаданого наказу).

15.09.2015 на адресу позивача надійшло повідомлення Держгеокадастру від 07.09.2015 №ДС-31-28-0.23-9476/23-15, зі змісту якого вбачається, що відповідно до наказу Держгеокадастру від 28.08.2015 №407 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 03.01.2013 №001215, виданий ОСОБА_1, анульовано на підставі листа Кваліфікаційної комісії від 03.08.2015 №15/692 відповідно до ч. 19 ст. 66 та ч. 3 ст. 68 Закону України "Про землеустрій".

Вважаючи рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру у формі протоколу від 30.07.2015 №7 та наказ Держгеокадастру від 28.08.2015 №407 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 26 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що розробниками документації із землеустрою є фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Згідно ст.28 Закону України "Про землеустрій" розробники документації із землеустрою зобов'язанні дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

Відповідно до ст. 61-1 Закону України "Про землеустрій" державний нагляд у сфері землеустрою здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до підстав, визначених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Під час здійснення заходів державного нагляду виконавців робіт із землеустрою центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, перевіряє дотримання сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень законів, інших нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

За наявності підстав для анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника акт перевірки є обов'язковим для розгляду на засіданні Кваліфікаційної комісії. За результатами розгляду акту Кваліфікаційна комісія направляє подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає рішення про анулювання чи зупинення дії кваліфікаційного сертифікату та повідомляє інженера-землевпорядника письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Абзацом 1 ст.62 вказаного Закону передбачено, що документація із землеустрою підлягає державній експертизі з метою забезпечення її відповідності вихідним даним та технічним умовам, вимогам законів України, іншим нормативно-правовим актам.

Статтею 66 Закону України "Про землеустрій" визначено, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, в тому числі, за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону.

Згідно абз. 2 ст. 68 Закону України "Про землеустрій" Кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання), зокрема, з таких підстав, як грубе порушення сертифікованим інженером-землевпорядником вимог положень нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.

На підставі подання Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, приймає відповідне рішення та повідомляє його письмово у двотижневий строк після надходження відповідного протоколу засідання Кваліфікаційної комісії.

Відповідно Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого указом Президента України від 8 квітня 2011 року №445/2011, Державне агентство земельних ресурсів України є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, тобто входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію держав політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності. Згідно положень ст.68 Закону України "Про землеустрій" Державне агентство земельних ресурсів України має повноваження звертатися із письмовими зверненнями до Кваліфікаційної комісії про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" державна експертиза землевпорядної документації (далі - державна експертиза) - це діяльність, метою якої є дослідження, перевірка, аналіз та оцінка об'єктів експертизи на предмет їх відповідності вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, а також підготовка обґрунтованих висновків для прийняття рішень щодо об'єктів експертизи.

Згідно ч.1 ст.35 даного Закону результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи. У цій же статті Закону визначені 4 різновиди висновків, які можуть бути надані за наслідками експертизи, в залежності від кількості та суттєвості виявлених порушень законодавства, норм, правил і стандартів при розробленні землевпорядної документації, а саме: якщо об'єкт державної експертизи підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами, нормами і правилами, то він позитивно оцінюється та погоджується (ч. 2 ст. 35 Закону); у разі необхідності погодження може обумовлюватися певними умовами щодо додаткового опрацювання окремих питань та внесення коректив, виконання яких не потребує суттєвих доробок (ч. 2 ст. 35 Закону); у разі якщо об'єкт державної експертизи не повною мірою відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, він повертається на доопрацювання (ч. 6 ст. 35 Закону); об'єкт державної експертизи, який не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується (ч. 6 ст. 35 Закону).

Відповідачами суду не надано та судом не встановлена наявність будь-якого негативного висновку державної експертизи землевпорядної документації, виготовленої за участю сертифікованого інженера-землевпорядника ОСОБА_1

У ст. 37 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" передбачено, що замовники або розробники об'єктів державної експертизи, заінтересовані у спростуванні висновків державної експертизи або їх окремих положень, подають обґрунтоване клопотання (заяву) про це до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З наведеного вбачається відсутність будь-яких доказів порушення земельного законодавства, встановлених норм і правил у сфері землеустрою зі сторони позивача.

Витяг з протоколу засідання Кваліфікаційної комісії №7 від 30.07.2015 не містить будь-яких відомостей щодо обговорення питання порушення сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 вимог законодавства. З такого витягу з протоколу не вбачаються підстави для звернення із поданням до Держгеокадастру щодо анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1, чим порушено порядок, встановлений законом для внесення відповідного подання.

В свою чергу, у поданні Кваліфікаційної комісії від 03.08.2015 №15/693 міститься посилання на рішення про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1, яке прийняте відповідно до протоколу від 30.07.2015 №7.

За таких обставин відсутні підстави для прийняття Кваліфікаційною комісією рішення, оформленого протоколом №7 від 30.07.2015, про внесення подання стосовно анулювання кваліфікаційного сертифіката №001215 від 03.01.2013 інженера-землевпорядника ОСОБА_2, як наслідок, відсутні правові підстави для прийняття наказу Держгеокадастру від 28.08.2015 №407 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів" в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката позивача.

При вирішенні цього спору суд також керується частиною третьою статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності передзаконом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення не відповідають критеріям, переліченим у частині третій статті 2 КАС України.

Встановлені у справі обставини підтверджують обґрунтованість позиції позивача. За таких підстав позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується частиною 1 статті 94 КАС України, в силу якої, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційної комісії Держгеокадастру, оформлене протоколом засідання від 30.07.2015 року №7, в частині звернення до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру із поданням про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 03.01.2013 року №001215.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 28.08.2015 року № 407 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 від 03.01.2013 року №001215.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий cуддя Сало А.Б.

Судді Кравчук Т.О.

ОСОБА_3