Справа № 808/4702/14
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м.Київ К/800/21673/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Гончар Л.Я.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» до Запорізької митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Запорізький автомобілебудівний завод» звернулось з позовом до Запорізької митниці Міндоходів, в якому, з урахуванням уточнень від 12 серпня 2014 року та додаткових пояснень від 01 жовтня 2014 року, просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 10 червня 2014 року №112050000/2014/000204/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про безпідставність винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості та її визначення за резервним методом, оскільки ним надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Вважає, що прийняте відповідачем рішення про визначення митної вартості є протиправним та необґрунтованим.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року, адміністративний позов задоволено.

При винесенні рішення суди першої та апеляційної інстанцій виходили із неправомірності коригування митницею митної вартості товару за резервним методом, безпідставність та недоведеність посилань митного органу на наявність розбіжностей у додаткових документах на поставлений для розмитнення товар.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Запорізька митниця Міндоходів звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати судові рішення скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У касаційній скарзі зазначає про правомірність оскаржуваного рішення митниці, оскільки виявлені розбіжності давали підстави для витребування додаткових доказів.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 10 червня 2014 року відповідно до контракту від 07 липня 2011 року №235-ПС/2011 на адресу позивача - Публічного акціонерного товариства «Запорізький автомобілебудівний завод» надійшов вантаж від Закритого акціонерного товариства «Лисьвенський металургійний завод» (Російська Федерація) - прокат плоский із вуглецевої сталі завширшки 600 мм або більше, тонколистовий холоднокатаний електролітично оцинкований марок ЗЦ-2 08Ю ВОСВ 1 розміром 0,65*1082 мм, ЗЦ-2 08Ю ВОСВ 1 розміром 0,70*1082 мм, ЗЦ-1 08Ю ОСВ 2 0,70*810 мм, залізничним транспортом. Вантаж розміщений в зоні митного контролю митного поста Запоріжжя-центральний.

10 червня 2014 року позивачем з метою митного оформлення товару до митниці подано митну декларацію №112050000/2014/013566, відповідно до якої митна вартість визначена за ціною договору (контракту), тобто за основним (першим) методом визначення митної вартості товарів.

Для митного оформлення товарів декларантом подано митному органу: декларацію митної вартості від 10 червня 2014 року; зовнішньоекономічний контракт від 07 липня 2011 року №235-ПС/2011 із специфікаціями від 21 січня 2014 року №20 та від 21 лютого 2014 року №21; рахунок-фактуру від 27 травня 2014 року №3987; залізничну накладну від 29 травня 2014 року 10411030/280514/0000257; сертифікат про походження товару форми СТ-1 №3117598 від 28 травня 2014 року.

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, Запорізька митниця дійшла висновку, що документи, які надані для оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару та містять наступні розбіжності в поданих до митного оформлення документах, а саме: в специфікації від 21 січня 2014 року №20 в графі марка прокату вказано «Рулон ЭЦІ- БТ-БШ- ВОСВ-ІІ-08Ю», «Рулон ЭЦ1-БТ-БШ- ОСВ-І-08Ю», «Рулон ЭЦ2-БТ-БШ-ВОСВ-І-08Ю», «Рулон ЭЦ2-БТ-БШ-ВОСВ-ІІ-08Ю», а в рахунку від 27 травня 2014 року №3987 зазначено «Прокат тонколистовий холоднокатаний електролітичний оцинкований ЭЦ-1 08Ю ВОСВ 2 0,70*810(нар), ЭЦ-1 08Ю ОСВ 1 0,70*810(нар), ЭЦ-2 08Ю ВОСВ 1 0,65*1082, ЭЦ-2 08Ю ВОСВ 1 0,70*1035" відповідно; у специфікації від 21 лютого 2014 року № 21 зазначено «Рулон ЭЦ2-БТ-БШ-ВОСВ-І- 08Ю», а в рахунку від 27 травня 2014 року №3987 зазначено «Прокат тонколистовий холоднокатаний електролітичний оцинкований ЭЦ-2 08Ю ВОСВ 1 0,65*1082».

З посиланням на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митним органом 10 червня 2014 року повідомлено декларанта про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товару, а саме: виписки з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс- листів) виробника товару; копії митної декларації країни відправлення; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вимогу митного органу декларантом 10 червня 2014 року подані: копія митної декларації країни відправлення; товарна накладна форми ТОРГ-12; рахунок на оплату від 24 січня 2014 року № 2; платіжне доручення від 04 березня 2014 року № 136469; рахунок на оплату від 28 лютого 2014 року № 12; платіжне доручення від 26 березня 2014 року №137581; ТУ-1111-068-03; біржове котирування. Також декларантом зроблено запис про неможливість надання інших документів.

Під час аналізу додатково наданих документів, поданих для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, митницею встановлено: біржове котирування містить інформацію станом на період 23 травня 2014 року - 30 травня 2014 року, що не відповідає терміну визначеному в методичних рекомендаціях від 13 липня 2012 року № 362 (10 днів до дати рахунку; в даному випадку, на думку відповідача, повинно бути з 17 травня 2014 року по 26 травня 2014 року); також в переліку зазначені країни Бельгія, Китай, ЄЕС тощо, а по СНД (Росії) інформація відсутня; в накладній Торг 12 від 27 травня 2014 року №ПР-14004244 заповнено не всі графи, зокрема відсутня інформація щодо ваги нетто (прописом), брутто, кому видано товар, хто прийняв вантаж.

У зв'язку з чим митний орган дійшов висновку, що декларантом не було подано додаткові документи у повному обсязі, а надані додаткові документи містили недоліки.

10 червня 2014 року Запорізькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2014/000204/2, відповідно до якого митна вартість товару, що імпортується, визначена із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів України інформації.

У 33 графі вказаного рішення зазначено, що заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визначена, оскільки виявлено, що заявлено неповні відомості про митну вартість товарів згідно ч.1 ст.55 МК України та п.2 ч.6 ст.54 МК України. Декларантом не подано в повному обсязі документи, які підтверджують митну вартість а також декларант відмовився від надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість в повному обсязі. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий тому, що у декларанта немає даних за вартістю операцій з ідентичними товарами (однаковими по всіх ознаках з оцінюваними товарами). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий тому, що у декларанта немає даних за вартістю операцій з подібними (аналогічними) товарами, які продаються на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути прийнятий тому, що у декларанта немає даних за ціною одиниці товару, по якій найбільша партія оцінюваних, ідентичних бо подібних (аналогічних) імпортних товарів продається на території України покупцеві, а також немає відомостей по відповідних витратах (витрати на виплату комісійних, сум прибутку і загальних витрат, до яких належать прямі і непрямі витрати, зв'язані зі збутом зазначених товарів, витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи, транспортування, страхування, і т.п.). Метод визначення митної вартості не основі додавання вартості (обчислена вартість) не може бути прийнятий тому, що у декларанта немає інформації щодо вартості матеріалів і витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів, тобто немає калькуляції виробника за вартістю товарів, обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну; загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до місця ввезення на митну територію України, на страхування цих товарів та інших витрат, пов'язаних із ввезенням цих товарів в Україну. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МКУ використана наявна в митниці Міндоходів інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 1,0000 дол. США за 1 кг товару (МД №112050000/2014/013409 від 06 червня 2014 року).

Відповідно до ст.ст.49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною ч.5 ст.54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 2 та 3 ст.58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Подані документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об'єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.58 Митного кодексу України.

Судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Зокрема, безпідставними є посилання митного органу на те, що в специфікації від 21 січня 2014 року №20 в графі марка прокату вказано «Рулон ЭЦІ- БТ-БШ- ВОСВ-ІІ-08Ю», «Рулон ЭЦ1-БТ-БШ- ОСВ-І-08Ю», «Рулон ЭЦ2-БТ-БШ-ВОСВ-І-08Ю», «Рулон ЭЦ2-БТ-БШ-ВОСВ-ІІ-08Ю», а в рахунку від 27 травня 2014 року № 3987 зазначено «Прокат тонколистовий холоднокатаний електролітичний оцинкований ЭЦ-1 08Ю ВОСВ 2 0,70*810(нар), ЭЦ-1 08Ю ОСВ 1 0,70*810(нар), ЭЦ-2 08Ю ВОСВ 1 0,65*1082, ЭЦ-2 08Ю ВОСВ 1 0,70*1035" відповідно; в специфікації від 21 лютого 2014 року № 21 зазначено «Рулон ЭЦ2-БТ-БШ-ВОСВ-І- 08Ю», а в рахунку від 27 травня 2014 року № 3987 зазначено «Прокат тонколистовий холоднокатаний електролітичний оцинкований ЭЦ-2 08Ю ВОСВ 1 0,65*1082», оскільки в специфікаціях одразу після слів «Найменування товару» зазначено «прокат тонколистовой холоднокатаний злектролитически оцинкованьїй», така ж саме назва зазначена у рахунках в графі «наименование товара» - «прокат тонколистовой холоднокатанньїй злектролитически оцинкований». Інші характеристики товару лише уточнюють назву та технічні характеристики та жодних протиріч не мають. Тлумачення літер, зазначених в найменуванні марки прокату, наведено в технічних умовах-ТУ 1111-068-03, які були надані відповідачу, що підтверджується записом на повідомленні відповідача №119102 та містяться у матеріалах справи.

Щодо посилання відповідача у прийнятому рішенні на наявну у митниці інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей з розрахунку 1,000 дол. США за 1 кг товару (МД від 06 червня 2014 року № 112050000/2014/13409), то як вбачається з цієї декларації, товар поставлявся на інших умовах поставки, що зазначено у графі 20 МД - умови поставки РСА - г.Лысьва, що вплинуло на митну вартість товару з урахуванням транспортних витрат. Тобто, товар, який оформлювався за МД від 06 червня 2014 року №112050000/2014/13409 має іншу вартість з через інші умови поставки.

За вказаними обставинами суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що позивачем подано відповідачу достатній пакет документів на підтвердження кількісних і вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, заявленої позивачем за першим методом, тому заявлена позивачем митна вартість товарів за ціною договору відповідає вимогам ст.58 Митного кодексу України; відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що фактично була сплачена або підлягає сплаті за ці товари, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об'єктивна можливість застосування основного методу відповідачем не спростовані; підстав для коригування заявленої позивачем митної вартості судами не встановлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо скасування рішення Запорізької митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 10 червня 2014 року №112050000/2014/000204/2 є правильними та підлягають залишенню без змін.

Доводи касаційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Запорізької митниці Міндоходів відхилити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді