Справа № 448/648/15а,2а/448/27/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 876/8822/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника відповідача Лейбенка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 30 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - перший заступник начальника Львівської митниці ДФС Марченко О.С., про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

07 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - перший заступник начальника Львівської митниці ДФС Марченко О.С., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил від 26.06.2015 року за №1168/20909/15, якою його (пози вача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Також позивач просив закрити провадження в адміністративній справі у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постановою від 30 липня 2015 року Мостиський районний суд Львівської області позовні вимоги задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що ст. 467 Митного кодексу України не визначає виключного переліку триваючих порушень.

Відповідно до листа Мінюсту України від 17.07.2007 р. № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Крім того, листом Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99-99-24- 03-09-17 було роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.

Зважаючи на викладене, триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д..

Зокрема, невивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

За таких обставин, митний орган вважає правомірним притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить скасувати постанову суду першої та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився, що в силу приписів ч. 4 ст. 196 КАС України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 04.06.2015року головний державний інспектор ВОМ №2 м/п ,,Мостиська" Львівської митниці ДФС Демків В.М. склав протокол за №1168/20909/15 про порушення митних правил позивачем.

В протоколі зафіксовано, що відповідно до інформації електронної бази ЄАІС ДМСУ ,,Журнал обліку транспортних засобів" 02.03.2014 року о 07:38 год. ОСОБА_3, прямуючи з РП до України, ввіз на митну територію України через м/п ,,Мостиська" Львівської митниці ДФС автомобіль марки ,,Опель-Кадет", реєстр. № RP17037 по смузі руху ,,зелений коридор" в митному режимі ,,транзит" та не вивіз такий за межі митної території України у строк, встановлений ст.95 МК України.

На підставі цього протоколу 26.06.2015 року перший заступник начальника Львівської митниці ДФС Марченко О.С. виніс постанову за №1168/20909/15 в справі про порушення митних правил, згідно з якою притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

В постанові зазначено, що на позивача Львівською митницею виставлено орієнтування №13-70-26/13-3262 від 18.03.2015р. щодо порушенням останнім ,,транзитного строку" доставки автомобіля марки ,,Опель-Кадет", реєстр. № RP17037, за межі митної території України, який ввезений позивачем 02.03.2014р. через м/п ,,Мостиська" Львівської митниці на митну територію України в режимі ,,транзит".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржена постанова винесена з порушенням вимог ст.467 Митного кодексу України, тобто в зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права і є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 470 Митного кодексу (МК) України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 95 МК України встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

За правилами ч 2 ст. 95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

На переконання апеляційного суду, виходячи із диспозиції правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про прийняття відповідачем оскаржуваної постанови № 2639/20909/14 від 23.01.2015 року поза межами строків, встановлених ч. 1 ст. 467 МК України, оскільки з часу вчинення порушення митних правил минуло більше шести місяців.

При цьому апеляційний суд погоджується із доводами суду першої інстанції про те, що вчинене позивачем правопорушення, яке проявилося у перевищенні встановленого ст. 95 МК України строку транзитних перевезень більше ніж на десять діб, є закінченим на одинадцятий день та не може розглядатися, як триваюче.

Статтею 487 МК передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відтак, виходячи із приписів п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку провадження у справі про порушення митних правил не могло бути розпочато, а отже оскаржувана постанова відповідача № 2639/20909/14 від 23.01.2015 року є протиправною і підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції аргументовано відхилив покликання митного органу на роз'яснення, що дані у листах Мінюсту та Міндоходів України, оскільки такі суперечать як діючому митному законодавству України, так і КУпАП.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно ч.4 ст.3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов'язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Мостиського районного суду Львівської області від 30 липня 2015 року у справі №448/648/15-а (провадження № 2-а/448/27/15) - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 20 листопада 2015 року.