Справа № 2а-2995/12/1370
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Київ К/800/27561/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ліпського Д.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Львівської митниці Державної митної служби України, Державної митної служби України про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

за касаційною скаргою Львівської митниці Державної митної служби України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2013 року,

встановив:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до Львівської митниці та Державної митної служби України про визнання протиправним і скасування наказу Державної митної служби України від 19.03.2012 р. № 549-к "Про припинення перебування на державній службі", поновлення її на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста "Краковець" Львівської митниці та стягнення з Львівської митниці середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2013 року, позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано наказ Державної митної служби України від 19.03.2012 р. № 549-к "Про припинення перебування на державній службі". Поновлено ОСОБА_4 на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста "Краковець" Львівської митниці. Стягнуто з Львівської митниці на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.03.2012 р. по 26.09.2012 р. в сумі 19423,80 грн.

У касаційній скарзі Львівська митниця, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і неправильну оцінку обставин справи, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що порушення позивачем нормативно-правових актів з питань митної справи та своїх посадових обов'язків свідчить про порушення Присяги державного службовця та є підставою для припинення перебування в митних органах.

В запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_4 просить залишити судові рішення без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що з травня 1990 року ОСОБА_4 проходила службу в митних органах України, з березня 2012 року - на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста "Краковець" Львівської митниці. 15.06.1995 р. позивач склала Присягу державного службовця.

Наказом Державної митної служби України від 19.03.2012 р. № 549-к припинено з 20 березня 2012 року перебування позивача на державній службі в митних органах на підставі пункту 6 частини першої статті 30 Закону України "Про державну службу" за порушення Присяги державних службовців.

Підставою для видання цього наказу стало подання Львівської митниці, в якому викладено обставини несумлінного виконання ОСОБА_4 своїх службових обов'язків та системного порушення вимог нормативно-правових актів з питань митної справи, що регламентують порядок здійснення митного контролю, митного оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Зокрема, встановлено, що при здійсненні митних процедур відносно транспортного засобу MERCEDES-BENZ, р.н. НОМЕР_1, тимчасово ввезеного на митну територію України, ОСОБА_4 не забезпечила виконання вимог Митного кодексу України та Закону України від 13.09.2001 р. № 2681-III "Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України", в результаті чого вказаний транспортний засіб був переміщений з митної території України іншим громадянином-нерезидентом, ніж тим, який переміщував його на митну територію України (декларантом).

Крім того, виявлено 48 випадків здійснення позивачем протягом 2011 року митного оформлення і пропуску на митну територію України транспортних засобів як легкових (без сплати єдиного збору), хоча за даними МРЕВ ДАІ ці транспортні засоби відносились до вантажних і вантажно-пасажирських (мікроавтобусів).

Відповідно до статті 408 Митного кодексу України від 11 липня 2002 року (чинного на час виникнення спірних відносин) правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу".

Саме на підставі норм цього Закону ОСОБА_4 прийняла Присягу державного службовця, яка зобов'язує її суворо дотримуватись Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки (стаття 17 Закону України "Про державну службу").

В силу пункту 6 статті 30 Закону України "Про державну службу" підставою припинення державної служби є порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

У статті 23 Дисциплінарного статуту митної служби України, затвердженого Законом України від 06.09.2005 р. № 2805-IV (чинного на час виникнення спірних правовідносин), частині другій статті 14 Закону України "Про державну службу" передбачені види дисциплінарних стягнень, які можуть бути застосовані до посадових осіб митної служби за порушення службової дисципліни (дисциплінарні правопорушення), в тому числі й у вигляді звільнення з митного органу.

Окрім того, розділом 4 Дисциплінарного статуту врегульований порядок застосування дисциплінарних стягнень, внаслідок чого забезпечується належний захист законних прав та інтересів працівників при вирішенні питань їх дисциплінарної відповідальності.

Припинення державної служби за порушення Присяги є крайнім заходом відповідальності державного службовця за вчинення діяння, несумісного з посадою, що виходить за межі дисциплінарної відповідальності, тому неможливість застосування до посадової особи митної служби України дисциплінарних стягнень аж до звільнення з митного органу має бути мотивовано, а рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з митного органу за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Наслідками вчинення дисциплінарного правопорушення можуть бути припинення державної служби за порушення Присяги або звільнення з митного органу, які є санкціями різних рівнів відповідальності і не можуть застосовуватися як альтернативні. Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Підставою припинення перебування ОСОБА_4 на державній службі стало незабезпечення нею митного контролю за транспортним засобом, який був тимчасово ввезений на митну територію України, та незабезпечення митного оформлення і пропуску на митну територію України вантажних і вантажно-пасажирських транспортних засобів по смузі руху "Червоний коридор".

Проте, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, відповідачами не доведено порушення позивачем митних процедур відносно транспортного засобу MERCEDES-BENZ, р.н. НОМЕР_1, тимчасово ввезеного на митну територію України громадянином-нерезидентом Radoslav Ostrovski, оскільки вивозив цей автомобіль з території України громадянин-нерезидент Gotfurd A., який був внесений до свідоцтва про реєстрацію т/з, що свідчить про правомірне володіння і користування ним транспортним засобом.

Розбіжності у визначенні типу транспортних засобів виникли у зв'язку з переобладнанням автомобілів, такі випадки мали місце у службовій діяльності ще 289 посадових осіб митниці, що свідчить про відсутність єдиної практики у вирішенні цього питання на митниці та вказує на відсутність вини позивача чи її особисту зацікавленість.

За наведених обставин суди дійшли обґрунтованого висновку, що Держмитслужбою України не мотивовано, чому діяння, яке на її думку вчинила позивач, є несумісним з подальшим її перебуванням на державній службі та не може бути кваліфіковане як дисциплінарний проступок, відповідальність за який передбачена Дисциплінарним статутом.

У зв'язку з цим колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про незаконність оскаржуваного наказу про припинення перебування позивача на державній службі в митних органах, що в силу статті 235 Кодексу законів про працю України є підставою для поновлення її на займаній посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розрахунок і сума якого відповідачем не оскаржується.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Львівської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 квітня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Ліпський Д.В.