Справа № 804/14057/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
при секретарі судового засідання Шкуті А.А.
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач з висновками податкового органу, викладеними в акті перевірки, не погоджується, оскільки, на думку позивача, акт перевірки суперечить діючому в Україні законодавству. Зазначено, що у ПАТ «ПІВДГЗК» наявні всі первинні документи, які підтверджують факт реальності господарських операцій, обовязковість ведення яких передбачена чинним законодавством, які є підставою для формування податкового обліку та формування податкового кредиту.
На думку позивача, ПАТ «ПІВДГЗК» не здійснено порушень норм законодавства, викладених у акті перевірки від 19.06.2015 №2/28-01-51-03/00191000.
Позивачем наголошено, що на підприємстві здійснюється постійний і безперервний контроль за дотриманням вимог Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини в сфері здійснення господарської діяльності та оподаткування.
Також, позивач вважає необґрунтованими висновки відповідача щодо заниження підприємством податкових зобовязань з ПДВ за березень 2015 року за рахунок звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання відходів та брухту кольорових металів на 1419335,27 грн., оскільки відповідно до пункту 23 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу, тимчасово, до 1 січня 2017 року, від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів. А тому, ПАТ «ПІВДГЗК» правомірно застосовано до операцій з поставки металобрухту у період з 01.01.2015р. по 31.03.2015р. податкову пільгу до податку на додану вартість.
У зв'язку з чим, позивач вважає податкове повідомлення-рішення таким, що прийняте всупереч законодавству, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в адміністративному позові.
Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що перевірка проведена правомірно, виявлені перевіркою порушення податкового законодавства встановлені вірно, з урахуванням усіх обставин, податкове повідомлення-рішення винесено відповідно до вимог чинного законодавства, у звязку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи та матеріали, зясувавши обставини справи, перевіривши наведені представниками сторін докази, проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов наступного висновку.
ПАТ «ПІВДГЗК» взято на податковий облік в органах державної податкової служби 03.03.1995р. З 04.07.2003р. взято на податковий облік в СДПІ по роботі з підприємствами ГМК у м. Кривому Розі, реєстраційний номер 53. Станом на дату складання акту перевірки перебуває на обліку в СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську МГУМ.
СДПІ у м. Дніпропетровську МГУ ДФС з 02.06.2015р. по 19.06.2015р. було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «ПІВНГЗК» з питань правомірності нарахування відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за березень 2015 року та з питання правомірності нарахування залишків сум відємного значення звітних (податкових) періодів до 01.02.2015 року, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку до декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року (р.26-31 Декларації).
За результатами перевірки складено акт від 19.06.2015 року №2/28-01-51-03/00191000, згідно з яким встановлено порушення ПАТ «ПІВНГЗК» податкового законодавства, а саме:
- п.11, 23 підрозділу 2 розділу XX, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, Податкового кодексу, в результаті чого занижено податкове зобовязання з податку на додану вартість за березень 2015 року у сумі 1419335,27 грн.;
- ст.22, п.44.1, п.44.6, ст.44, п. 185.1 ст. 185, п.198.1, п. 198.3, п.198.6 ст.198., п.200.1, п.200.3 ст.200, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.6 ст. 201 ПКУ № 2755-УІ Податкового кодексу, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ у розмірі 310538,53 грн.; - п.11, 23 підрозділу 2 розділу XX, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188, п.200.1. п.200.4 ст.200, п.202.1 ст.202 Податкового кодексу від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за березень 2015 року у розмірі 1729873,80 грн.
Не погоджуючись з висновками, викладеними в ОСОБА_3 перевірки, ПАТ «ПІВДГЗК» на вказаний ОСОБА_3 були надані до СДПІ ОВП у м. Діпропетровську МГУ Міндоходів заперечення № 52-70/5220 від 01.07.2015р.
08.07.2015 року ПАТ «ПІВДГЗК» від СДПІ ОВП у м. Діпропетровську МГУ Міндоходів було отримано Рішення «Про результати розгляду скарги» від 06.07.2015р. № 1605/28-01-51-03, в якому зазначено, що висновки, викладені в ОСОБА_3 перевірки, відповідають нормам чинного законодавства та є правомірними.
На підставі висновків перевірки СДПІ у м.Дніпропетровську МГУ ДФС 08.07.2015 року було винесено податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 форма «В1» (податок на додану вартість) на суму завищення бюджетного відшкодування - 1729873,80 грн. (штрафні санкції - 864936,90 грн.).
Висновки про порушення норм податкового законодавства контролюючим органом сформовано на підставі наступного.
Перевіркою правомірності застосування ставок оподаткування податком на додану вартість у березні 2015 року встановлено:
- основна ставка податку згідно п.10 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу становить 20%. Обсяг поставки згідно декларації з ПДВ (рядок 1) за березень 2015 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, становить 143761444 грн., сума податку на додану вартість 28752289 грн.;
- нульова ставка по експортним операціям згідно пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу. Обсяг поставки згідно декларації з ПДВ (рядок 2.1) за березень 2015 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок, становить 17279385 грн.;
- операції з реалізації брухту чорних і кольорових металів, які звільнені від оподаткування (підрозділ 2 розділу XX Кодексу) складають 7096676 грн.
Відємне значення між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту задекларовано у податковій декларації з ПДВ ПАТ «ПІВДГЗК» за березень 2015 року (з врахуванням уточнюючих розрахунків) у розмірі 77330192 грн. (рядок 19 Декларації).
Основними причинами виникнення відємного значення між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту за березень 2015 року є:
- здійснення експортних операцій з продажу продукції власного виробництва за межі митної території України у значних обсягах без ПДВ: у березні 2015р. обсяг експортних операцій складає 17279385 грн. або 10,3% від загального обсягу постачання (рядок 6 Декларації) з урахуванням уточнюючих розрахунків. ПАТ «ПІВДГЗК» проведено відвантаження продукції на експорт компанії «Metinveсt International S.A.» відповідно до укладених контрактів;
- здійснення операцій з реалізації брухту чорних металів, які відповідно до пункту 23 підрозділ 2 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями) звільняються від оподаткування податком на додану вартість. У березні 2015 року обсяг операцій реалізації брухту чорних металів складає 7096676 грн., або 4,2% від загального обсягу постачання (рядок 6 Декларації) з урахуванням уточнюючих розрахунків.
З акту перевірки вбачається, що дані операції спрямовані на отримання (надання) податкової вигоди з метою штучного формування податкового кредиту.
При проведенні перевірки ПАТ «ПІВДГЗК» встановлено неналежне виконання умов укладених договорів між ПАТ «ПІВДГЗК» та контрагентами-постачальниками, в частині дефектності первинних документів, копії яких було надано до перевірки; відсутності первинних документів.
ПАТ «ПІВДГЗК» по взаємовідносинам з зазначеними контрагентами-постачальниками до перевірки не надано:
- належним чином оформлених сертифікатів якості (відповідності) ТМЦ, що, на думку перевіряючих, унеможливлює встановлення фактичного виробника готової продукції, регіон, в якому вироблено готову продукцію. Відповідно до договорів купівлі-продажу, укладених між ПАТ «АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИИ РІГ» та контрагентами-постачальниками, продукцію повинен супроводжувати документ, що підтверджує якість (сертифікат якості (відповідності) та/або паспорт виробу, та/або інструкція (керівництво) з технічної експлуатації та/або гарантійний талон, тощо);
- журнал видачі довіреностей, для встановлення осіб, які приймали у часть безпосередньо при здійсненні господарської операції;
- документальне підтвердження руху (транспортування) ТМЦ від постачальників-контрагентів, а саме - первинні документи (товарно-транспортні накладні, залізничні накладні, заявки, подорожні листи тощо), що свідчить про здійснення господарських операцій, які не мають юридичного підґрунтя, так як наслідок не встановлено фізичне переміщення товарно-матеріальних цінностей від постачальників до покупця (ПАТ «ПІВДГЗК»);
- документальне підтвердження щодо: надання дозволу замовника на виконання будівельно - монтажних робіт субпідрядними організаціями; присутності працівників виконавця або субпідрядників на місцях проведення ремонтних робіт (перевіркою не встановлено фактичного виконавця ремонтних робіт); присутності (наявності) машин та механізмів підрядника (субпідрядника) на контрольно - пропускних пунктах, обєктах будівництва, будівельних майданчиках.
Враховуючи те, що на ПАТ «ПІВДГЗК» діє пропускний режим та обовязковість оформлення тимчасового пропуску працівникам на територію Замовника, в якій вказується П.І.Б., паспортні дані, професії, посади та на який термін та інше, до перевірки не надано жодного із документів, що підтверджують факт проходження через контрольно-пропускні пункти ПАТ «ПІВДГЗК» працівників для здійснення робіт на обєктах ПАТ «ПІВДГЗК».
Враховуючи вище вказане, визначити фактичну чисельність працівників, які були залучені до здійснення робіт та перебували на території ПАТ «ПІВДГЗК», неможливо.
Таким чином, перевіркою встановлено, що надані для перевірки паперові носії за формою первинних документів та наведені в них відомості не відповідають фактичним обставинам справи.
До перевірки не надані первинні документи, які підтверджують надання ПП «ТЕХБУДАЛЬЯНС» результатів виконаних робіт, а саме звітів, технічних проектів, які визначають зміст, обсяги, трудові витрати, кошторисну вартість, основні технічні умови, строки і організацію виконання робіт, або інші документи.
У наданих до перевірки видаткових накладних відсутня печатка з боку отримувача, у наданих до перевірки актах прийняття відсутні печатки з боку замовника та продавця.
До перевірки не надано жодного документа, що підтверджують факт транспортування товару.
Відповідно до акту перевірки, відсутність зазначених первинних документів не дозволяє встановити фактичне виконання (надання) ПП «ТЕХБУДАЛЬЯНС», ПП «ТРАНЗИТ ВЕСТ», ТОВ «МІА» робіт (послуг), у звязку з не наданням документального підтвердження реальності використання устаткування, обладнання, реальності виконання робіт (послуг) саме працівниками контрагента постачальника, відсутністю у постачальника виробничого обладнання, складського та інших приміщень, транспорту та іншого обладнання, сировини, матеріалів для здійснення виду діяльності; формуванням податкового кредиту від особи, що фактично не здійснювала господарської діяльності (не здійснювали придбання та реалізації товарів, робіт та послуг), а надавали податкову вигоду третім особам шляхом здійснення маніпулювань показників власної декларації, у звязку з чим, перевіряючі дійшли висновку про формальне оформлення первинних документів по вказаним операціям, а відповідно про їх юридичну дефектність.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.
Встановлено, що ПАТ «ПІВДГЗК» за період з 01.03.2015р. по 30.03.2015р. здійснювало реалізацію металобрухту, отриманого в результаті власного виробництва згідно укладених договорів поставки: №2014/р/ВЗС/24 від 06.01.2015 з ПАТ «Криворізький завод гірничого обладнання»; №730/14-ф/2015/р/ВЗС/154 від 30.12.2014р. з ТОВ «Метінвест-ресурс»; №2014/р/ВЗС/81 від 14.01.2014р. з ПАТ «Марганецький рудо-ремонтний завод»; №24 від 08.01.2014р. з ТОВ «ТРІ-ЛЕНД»; №2014/р/ВЗС/236 від 10.02.2014р. з ТОВ «Сталь-Трейдінг»; №2015/р/ВЗС/З77 від 19.03.2015р. з ТОВ «ЩИТ-ІНВЕСТ».
Щодо порушень позивачем податкового законодавства в частині пункту 11, 23 підрозділу 2 р. XX. пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1. пункту 188.1. статті 188 Податкового кодексу суд зазначає, що відповідно до пункту 23 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» податкового кодексу України (в редакції від 28.04.2012р.) тимчасово до 01 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів та деревини товарних позицій 4401, 4403, 4404 згідно з УКТ ЗЕД (крім брикетів та гранул товарної підкатегорії УКТ ЗЕД 4401 30 90 00), а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД. Переліки таких відходів та брухту чорних і кольорових металів затверджуються ОСОБА_4 Міністрів України.
Тобто, п. 23 підрозділу 2 Розділу XX кодексу встановлено право на застосування пільги, проте механізм реалізації такого права визначається Постановою ОСОБА_4 Міністрів України і застосувати дане право без переліку таких товарів не можливо.
Операції з вивезення в митному режимі експорту товарів, зазначених у цьому пункті, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.
Таким чином, операції з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів звільняються від оподаткування ПДВ за наявності їх у Переліку, який повинен затверджуватись ОСОБА_4 Міністрів України.
Постанова ОСОБА_4 Міністрів України від 12 січня 2011 року № 15, якою був затверджений перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування ПДВ, діяла до 01 січня 2014 року. Постановою ОСОБА_4 Міністрів України від 05.02.2014 року № 43 дію постанови ОСОБА_4 Міністрів України від 25.03.2015 року № 136 продовжено до 01 січня 2017 року.

Пунктом 5 Указу Президента України від 10.06.1997 року № 503/97 «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності» встановлено, що нормативно - правові акти ОСОБА_4 Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах. ОСОБА_4 Міністрів України, які визначають права і обов'язки громадян, набирають чинності не раніше дня їх опублікування в офіційних друкованих виданнях. Вищезазначену постанову ОСОБА_4 Міністрів України від 25.03.2015 року №136 опубліковано 31.03.2015 року (Офіційний вісник України, 2015, №26 (10.04.2015 року).

Тобто, постанова № 136 від 25.03.2015 року (якою внесено зміни до постанови № 15, згідно якої дію постанови ОСОБА_4 Міністрів України від 12.01.2011 № 15 продовжено до 01 січня 2015 року) набула чинності з дня її офіційного опублікування (Офіційний вісник України, 2015, № 26 (10.04.2015 року), а саме 31.03.2015 року.

Отже зазначеною постановою був визначений перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від обкладення податком на додану вартість до 1 січня 2015 року.

До 31 березня 2015 року норми Постанови КМУ №15 від 12.01.2011 року (згідно якої визначений перелік чорних і кольорових металів, який звільнявся від обкладання ПДВ) не враховувались з метою застосування пільги, визначеної п.23 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Також, слід зазначити, що в період з 01.01.2015 року по 31.03.2015 року перелік відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема, операції з імпорту, звільняються від обкладення податком на додану вартість був відсутній, а постанова ОСОБА_4 Міністрів України від 25.03.15 № 136, яка набрала чинності 31.03.2015р., не має зворотної дії у часі.

Отже, враховуючи відсутність чинного переліку чорних і кольорових металів, як того вимагає п.23 підрозділу 2 розділу XX ПК України, суд приходить до висновку, що позивачем було безпідставно застосовано пільгу з ПДВ по операціях з постачання товарів, звільнення від оподаткування ПДВ яких визначено не було.

Статтею 197 ПК України перелічені операції, які звільняються від оподаткування, однак, жодних посилань на операції з імпорту відходів та брухту чорних та кольорових металів вказана стаття не містить.

Тобто, перелік операцій, які звільняються від оподаткування, є вичерпним.

Звільнення операцій з постачання відходів та брухту чорних і кольорових металів, в тому числі імпорту слід розглядати як податкову пільгу, яка надана платникам ПДВ ПК України.

Згідно п. 30.1 ст. 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов'язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для застосування податкової пільги, в даному випадку, є норми ПК України (п. 23 Підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» ПК України) та Постанова КМУ № 15 від 12.01.2011 р.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що п.23 підрозділу 2 розділу XX ПК України має застосовуватись повністю, а не окрема частина даної норми, яка передбачає строк дії, зокрема, дана норма застосовується з урахуванням визначення переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів, які затверджуються ОСОБА_4 Міністрів України, про що вказано в п.23 підрозділу 2 розділу XX ПК України.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 червня 2015 року по справі № К/800/12093/15: « ... пунктом 23 підрозділу 2 Розділу XX ПК України встановлено право на застосування пільги, однак, механізм реалізації такого права визначається Постановою ОСОБА_4 Міністрів України і застосувати дане право без переліку таких товарів не можливо.

Дія постанови ОСОБА_4 Міністрів України від 12 січня 2011 року №15, якою затверджені переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких тимчасово звільнялися від оподаткування податком на додану вартість, обмежувалась лише 2013 роком.

Станом на 01 січня 2015 року відповідного нормативно-правового акта Уряду, який визначав би переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування податком на додану вартість, або продовжував би дію постанови ОСОБА_4 Міністрів України від 12 січня 2011 року № 15, прийнято не було.

Таким чином, з 01 січня 2015 були відсутні діючі переліки відходів та брухту чорних і кольорових металів, до операцій з яких міг застосовуватись режим звільнення від оподаткування податком на додану вартість, визначений пунктом 23 підрозділу 2 Розділу XX ПК України».

Дана позиція викладена також в листі Державної фіскальної служби України від 19.05.2015 року № 17640/7/99-99-19-03-02-17, в якому підтверджується вище викладене.

Отже, операції з постачання, у тому числі операції з імпортну, відходів та брухту чорних і кольорових металів, що здійснюються субєктами господарювання з 01.01.2015 до 30.03.2015 (включно), підлягали оподаткуванню податком на додану вартість у загальновстановленому порядку з нарахуванням податку за ставкою 20%.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно зі статтею 2 Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (п. 2 ст. 3 Закону)

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення: особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно п. 198.1 статті 198 Податкового Кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовленням товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 Податкового кодексу України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Податкового кодексу України.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених в ціні товару (послуги) та віднесення сум до витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використанні їх у господарській діяльності, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

При цьому як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містить достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов'язує реалізацію права платника на податкову вигоду.

Слід також зазначити, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, позаяк саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

Для встановлення правильності відображення у податковому обліку господарських операцій платника податку суду слід: з'ясувати реальність задекларованих господарських операцій; встановити наявність ділової мети у розглядуваних операціях; визначити об'єктивний зміст вчинених операцій у порівнянні із задекларованим; підтвердити або спростувати добросовісність позивача, у зв'язку з тим, що його контрагенти мають дефекти правового статусу; оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції.

При цьому, Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 24.04.2014р. по справі № К/800/29370/13 звертає увагу на те, що порушення вимог податкового законодавства на будь-якому з наведених етапів є достатнім для висновку про невідповідність фактичних і задекларованих платником податку наслідків господарських операцій для податкового обліку.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи зі змісту наведеної норми, саме на податкові органи покладається обов'язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні грошові зобов'язання.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Крім того, для з'ясування обставин реальності вчинення господарської операції належить ретельно перевіряти доводи податкових органів про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або підтверджені іншими доказами.

Надаючи оцінку доводам позивача про правомірність відображення в податковому обліку сум податкового кредиту по операціям із зазначеними контрагентами, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ПІВДГЗК» мав взаємовідносини з ПП «ТЕХБУДАЛЬЯНС». Взаємодія відбувалась відповідно до контракту №2015/д/ОГЕ/33 від 30.12.2014 року, згідно з яким (мовою оригіналу): Предмет договора: Подрядчик своими бригадами производит для Заказчика - Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» расчистку от шламов емкости Шламового цеха земснарядами. Для выполнения работ Подрядчик использует арендованные у Заказчика, на основании отельного договора аренды земснаряды № 6, 7 (договор № 50 от 02.01.2013 г.) и автомобиль КРАЗ (договор №158 от 04.02.2011 г.).

З матеріалів справи вбачається, що для перевірки ПАТ «ПІВДГЗК» з питання достовірності формування податкового кредиту з ПДВ за березень 2015 року під час декларування фінансово-господарських взаємовідносин позивачем надано наступні первинні документи: Договір підряду №2015/дЮГЕ/33 від 30.12.2014; рахунок на оплату від 23.03.2015 №6 на суму 219 620,00 грн.; акт приймання виконаних підрядних робіт за березень 2015 року №003; податкова накладна №1 від 23.03.2015 на суму ПДВ 219 620,00 грн.; платіжне доручення 8649 від 20.03.2015 на суму 1 317 720,00 грн.; дозвіл № 648.12.15, виданий Криворізьким гірничопромисловим територіальним управлінням Держгірпромнагляду на виконання робіт при будівництві житлових і нежитлових будівель; дозвіл 647.12.15, виданий Криворізьким гірничопромисловим територіальним управлінням Держгірпромнагляду на право експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; ліцензія (серія АВ №591109), видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на право здійснення господарської діяльності, повязаною із створенням обєктів архітектури (будівельні та монтажні роботи, монтаж інженерних мереж); акт-допуск на виконання будівельно-монтажних робіт на території ПАТ «ПІВДГЗК» від 08.01.2014; акт з питання роботи земснаряду; журнал видачі нарядів, тощо

Встановлено, що ПАТ «ПІВДГЗК», згідно отриманих накладних та додатку 5 до декларації з ПДВ мав взаємовідносини з ПП «ТРАНЗИТ-ВЕСТ» ().

Взаємодія між ПАТ «ПІВДГЗК» та ПП «ТРАНЗИТ-ВЕСТ» відбувалась відповідно до контракту №2013/п/ОМТС/440 від 03 квітня 2013 року. Відповідно до Договору поставки №2013/пЮМТС/440 від 03.04.2013р. (мовою оригіналу): Открытое акционерное общество «ЮЖНЬІЙ ГОРНО-ОБОГАТИТЕЛЬНЫЙ КОМБИНАТ» в дальнейшем «Покупатель», в лице заместителя Председателя Правления по коммерческим вопросам ОСОБА_5, действующего на основании доверенности № 52-16/98 от 29.12.2012г., с одной стороны, и Частное предприятие «Транзит-Вест», именуемый в дальнейшем «Поставщик», в лице директора ОСОБА_6, действующего на основании Устава, с другой стороны, при совместном упоминании «стороны», заключили настоящий Договор, далее «Договор», о нижеследующем: Предмет договора. Поставщик обязуется передать в собственность Покупателю Товар согласно Приложениям - Спецификациям по ценам, являющимся обычными, справедливыми, рыночными, а Покупатель обязуется принять указанный Товар и оплатить его стоимость на условиях, предусмотренных Договором.

На виконання умов умов договору №2013/п/ОМТС/440 від 03 квітня 2013 року «ТРАНЗИТ ВЕСТ» по взаємовідносинах з ПАТ «ПІВДГЗК» оформлено наступні паперові носії: рахунки-фактури, прибуткові ордери, видаткові накладні, акти прийняття, акти прийому передачі. Крім того, для перевірки надано картка складського обліку матеріалів №1066, яка містить дані про оприбуткування товару (шпали деревяні тип 2-А просочена ГОСТ 78-89) та джерело їх походження.; паспорта якості , що видані ТОВ «Криворізький шпалопросочувальний комплекс» на адресу ПП «ТРАНЗИТ-ВЕСТ» №19 від 18.03.2015, № 18 від 16.03.2015, № 17 від 10.03.2015, №16 від 04.03.2015; сертифікати якості, що видані ТОВ «Криворізький шпалопросочувальний комплекс» на адресу ПП «ТРАНЗИТ- ВЕСТ» від 18.03.2015р., від 16.03.2015р., від 10.03.2015р., від 04.03.2015р.

Взаємодія між ПАТ «ПІВДГЗК» та ТОВ «МІА» відбувалась відповідно до контракту №2014/д/ОГМ/1143 від 27.06.2014 року, відповідно до якого (мовою оригіналу): ПУБЛИЧНОЕ АКЦИОНЕРНОЕ ОБЩЕСТВО «ЮЖНЬІЙ ГОРНО-ОБОГАТИТЕЛЬНЬІЙ КОМБИНАТ», именуемое в дальнейшем Заказник, в лице заместителя Председателя Правления по производству и инвестиционной деятельности ОСОБА_7, действующего на основании доверенности № 52-16/06 от 20.01.2014г., с одной стороны, и ОБЩЕСТВО С ОГРАНИЧЕННОЙ ОТВЕТСТВЕННОСТЬЮ «МИА», именуемое в дальнейшем Подрядчик, в лице директора ОСОБА_8, действующего на основании Устава, с другой стороны, заключили договор о нижеследующем: Предмет договора: Заказник поручает, а Подрядчик принимает на себя обязательство выполнить в соответствии с проектно-сметной документацией, прилагаемой к настоящему договору нижеследующие виды работ: капитальный ремонт потока подачи концентрата аглоцеха (шихтовое отделение).

На виконання умов умов договору №2014/д/ОГМ/1143 від 27.06.2014 року оформлено наступні паперові носії: дозвіл №316.13.15, виданий Криворізьким гірничопромисловим територіальним управлінням Держгірпромнагляду, відповідно до якого дозволяється при ремонті та технічному обслуговуванню машин і устаткування промислового призначення експлуатувати машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки; дозвіл № 315.13.15, виданий Криворізьким гірничопромисловим територіальним управлінням Держгірпромнагляду, згідно якого дозволяється при ремонті та технічному обслуговуванню машин і устаткування промислового призначення виконувати роботи підвищеної небезпеки; рахунок на оплату №5 від 26.03.2015 вартість без ПДВ - 146 752,60 грн., ПДВ - 29 350,53 грн.; локальний кошторис із розрахунком договірної ціни; відомість ресурсів до локального кошторису; довідка про вартість виконаних підрядних робіт і витратах за березень 2015 року; акт №7-16 прийому виконаних робіт по капітальному ремонту потоку подачі концентрату АФ-3 аглоцеха, розрахунок 1-1 «Загальновиробничі витрати», відомість ресурсів по акту виконаних робіт, акти за березень 2015 року прийому - здачі давальницької сировини, запасних частин та комплектуючих, акти за березень 2015 року про використані давальницькі матеріали, акти за березень 2015 року про використані матеріали, відомість обсягів робіт, акти на послуги електроенергії за березень 2015 року; податкова накладна №3 від 26.03.2015 на суму ПДВ 29 350,53 грн.; платіжне доручення №8940 від 27.03.2015 на суму 117 459,19 грн.

На підставі вищенаведених первинних документів контролюючий орган дійшов висновку про не підтвердження господарських операцій такими документами. Інших документів під час перевірки та до винесення оскаржуваного рішення платником податків не надано.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 статті 44 Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Як зазначив позивач, згідно умов договорів, наданих на перевірку, ТМЦ поставляються на склад ПАТ «ПІВДГЗК» транспортом продавця.

У зв'язку з цим слід зазначити, що відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. № 363, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за № 128/2568 (в редакції до 14.01.2014 р.):

- товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи;

- подорожній лист, це первинний документ про облік вантажних автомобільних перевезень, що всебічно характеризує роботу автомобіля і водія з моменту їх виїзду з автотранспортного підприємства і до повернення на підприємство;

- дорожній лист, це документ установленого законодавством зразка для визначення та обліку роботи автомобільного транспортного засобу.

Згідно з п. 11 зазначених Правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля.

Згідно з 11.3. Правил, дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається.

Пунктом 11.4. Правил визначено, що оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

Пунктом 11.5. Правил також передбачено, що товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів.

Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

При цьому, відповідно до п. 11.6. Правил, після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Згідно з п. 11.7. Правил, перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором)вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Пунктом 11.9. Правил передбачено, що час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов'язаний зазначати відповідно до пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил.

Таким чином, незалежно від того, за чий рахунок здійснюється перевезення продукції та за чим замовленням (продавця чи покупця), поставка супроводжується оформленням ТТН і подорожніх листів, та один екземпляр ТТН передається вантажоодержувачу/покупцю.

Проте, на підтвердження фактичного здійснення перевезення продукції та, відповідно, реальності поставки продукції контрагентами, під час розгляду справи не надано товарно -транспортних накладних та подорожніх листів, з яких би вбачалось перевезення продукції від контрагента до складу позивача, а отже і доказів на підтвердження поставки продукції контрагентом позивачу.

Також, як вбачається з матеріалів справи, на ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» діє пропускний режим та обовязковість оформлення тимчасового пропуску працівникам на територію Замовника.

Проте, на підтвердження факту проходження через контрольно-пропускні пункти ПАТ «ПВІДГЗК» працівників для здійснення демонтажу та розборочних робіт на обєктах позивача, до суду не були надані документи про видачу пропусків контрагентам.

Суд зазначає, що зазначені документи не прямо свідчать про нереальність господарської операції, але, на думку суду, в совокупності і окремо, прямо свідчить про невиконання договірних вимог, адже саме в договорі, як домовленість двох та більше сторін, зазначена ця умова, як обовязкова для виконання, якщо дана вимога не виконується, це, в свою чергу, ставить під розумний сумнів реальність самої господарської операції. Адже виконання договірних умов прямо впливає на майновий та фінансовий стан підприємства, а виходячи з цього та норм законодавства, має бути зафіксований у бухгалтерському обліку і, як наслідок, бути підставою для податкового обліку. Але навіть виходячи з договірних умов, для їх виконання працівники контрагента принаймні мали знаходитися на території Замовника з інструментами та необхідними матеріалами (обладнанням) для виконання умов договору. В свою чергу, по закінченню виконання робіт згідно предмету договорів контрагент мав вивезти залишкові матеріали та необхідне обладнання, яке йому було необхідне для виконання послуг згідно предмету договору.

Також, позивачем не надано доказів в підтвердження наявності у нього таких документів, як вихідні дані, проектно-технічної документації, проекту організації робіт, технологічної карти, довідки з Держкомстат, Виписки з ЄДРПОУ, свідоцтва про регістрацію платника податку на додану вартість, а також наявності у його контрагентів ліцензії та дозволу на виконання певних видів робіт, які є необхідними згідно законодавства, і позивач, на думку суду, не має право доручати виконання послуг контрагенту, згідно предмета договору, без наявності таких документів. Крім того, суд зазначає, що такого роду документи долучаються до Договору та зберігаються разом з ним.

Суд погоджується із доводами контролюючого органу та висновками, викладеними у акті перевірки щодо не підтвердження реальності укладених договорів з вищевказаними контрагентами Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».

Під час судового розгляду не підтверджено реальне здійснення господарських операцій ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» з вищевказаними контрагентами, не надано належних доказів факту відповідності придбаного та реалізованого товару/послуг, що, в свою чергу, вказує на отримання товару/послуг від невстановлених осіб.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2011 року №742/11/13-11 встановлення факту нереальності вчинення господарської операції не потребує зясування змісту умислу учасників такої операції. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

Слід зазначити, що платник, укладаючи правочини з іншими суб'єктами господарювання, повинен виходити з того, що такі правочини тягнуть для нього не лише цивільно-правові, але й податкові наслідки; наведене вимагає від платника прояву достатнього ступеня обережності та обачливості, що дозволяло б йому розраховувати на належну поведінку контрагента у сфері податкових правовідносин. Відсутність належної обачливості у платника при виборі контрагента з урахуванням провадження платником господарської діяльності на власний ризик не звільняє його від несприятливих наслідків - у тому числі й податкових.

Прояв належної обачливості при виборі контрагента передбачає перевірку його правоздатності, тобто встановлення юридичного статусу. При цьому виникнення юридичного статусу зумовлено не лише державною реєстрацією юридичної особи, але й встановленням особи, яка діє від імені такого суб'єкта господарювання, наявністю у такої особи відповідних повноважень на вчинення юридично значимих дій.

Установлені у справі обставини свідчать про відсутність прояву з боку платника належної обачливості у правовідносинах зі спірними постачальниками.

Суд зазначає, що інформація, отримана податковим органом відносно контрагентів позивача, підтверджує відсутність реального виконання такими контрагентами зі свого боку умов укладених договорів.

На підставі викладеного, суд вважає, що господарські операції між позивачем та ПП «ТЕХБУДАЛЬЯНС», ПП «ТРАНЗИТ-ВЕСТ», ТОВ «МІА» фактично не відбувалися.

Таким чином, зібрані докази свідчать про те, що надані для перевірки паперові носії за формою первинних документів та наведені в них відомості не відповідають фактичним обставинам справи, та відповідно не можуть бути підставою для формування податкового кредиту.

Публічним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» не доведено право на відображення в податковому обліку наслідків таких операцій, не надано належних та допустимих доказів, які б спростували висновки Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС щодо здійснення господарських операцій з використанням підприємств з ознаками фіктивності, а отже і висновків щодо спрямування діяльності на отримання податкової вигоди.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, представник позивача у ході судового розгляду справи не надав відповідних доказів на підтвердження реальності (фактичного) здійснення господарських операцій, що підтверджує обґрунтованість висновків податкової інспекції, викладених в акті від 19.06.2015 року.

За викладених обставин, у адміністративного суду відсутні підстави для визнання протиправним та скасування оспорюваного податкового повідомлення - рішення, оскільки зазначене рішення прийняте у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з позивача суму судового збору, що належить сплатити до повної суми судового збору за подання цього позову в розмірі 4384,80 грн.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08 липня 2015 року № НОМЕР_1 відмовити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4384,80 грн. на рахунок УДКСУ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (, рахунок: 4008, банк: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО: 805012, код бюджетної класифікації доходів 22030001, призначення платежу - судовий збір за позовом).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 07 жовтня 2015 року.

Суддя ОСОБА_9