Справа № П/811/327/15
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2015 рокусправа № П/811/327/15

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградської області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року по справі № П/811/327/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «Паляниця» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ПрАТ «Паляниця» (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з позовом до Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області (далі по тексту - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.10.2014 року № .

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.02.2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Кіровоградська ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що суд при прийнятті рішення не врахував, що контрагент позивача ТОВ «Запорізький коксохімремонт» у своїй діяльності не створює реальних дій по наданню послуг, та метою діяльності якого є проведення фіктивних господарських операцій. Апелянт зазначив, що при перевірці позивача були відсутні первинні документи, якими підтверджується факт здійснення господарських операцій з контрагентом. Апелянт звернув увагу на обставини, які підтверджують фіктивність діяльності контрагента, вказано, що ТОВ «Запорізький коксохімремонт» не знаходяться за місцем реєстрації, не має виробничих потужностей та фондів, підприємство має ознаки фіктивності, через відсутність оборотних фондів не має можливість виконувати договори по наданню послуг. Апелянт вказував, що доказами нереальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами є відсутність оплати за отримані послуги. Податкова інспекція вказувала, що за податковим законодавством витрати, що перевищують доходи (збитки) не можуть бути враховані в податковому обліку, з огляду на те, що операція не відповідає основному принципу господарської діяльності, не призводить до отримання прибутку, такі збитки підлягають відшкодуванню за рахунок інших джерел.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкового кредиту визначена позивачем на підставі господарських взаємовідносин та на підставі виданих контрагентом податкових накладних, контрагент позивача є платником податків та спроможний здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договорів з надання послуг маркетингових досліджень. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентом є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій надання послуг, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків. Суд першої інстанції зазначив, що при дослідження доказів по справі встановлено фактичне виконання договору підряду, укладеного позивачем з ТОВ «Запорізький коксохімремонт».

Матеріалами справи встановлено, що Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області з 17.09.2014 року по 23.09.2014 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Паляниця» з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «Запорізький коксохімремонт» за період з 01.11.2011 року по 30.11.2011 року. За результатами перевірки 30.09.2014 року складено акт № 51/11-23-22-04/00378767. Згідно висновків перевірки викладених у акті - ПрАТ «Паляниця» порушено п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 38465 грн. Підставою для визначення таких висновків на думку податкового органу є нереальність здійснення господарських відносин ПрАТ «Паляниця» з ТОВ «Запорізький коксохімремонт», відсутність об'єктів оподаткування та не можливість реального здійснення замовлений операцій.

На підставі акту перевірки Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області 15.10.2014 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким ПрАТ «Паляниця» збільшено суми грошового зобов'язання з ПДВ на суму 57698 грн., з яких за основним платежем - 38465 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями 19233 грн.

Матеріалами справи встановлено, що ПрАТ «Паляниця» скористалось своїм правом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, однак скарги позивача рішеннями податкових органів залишені без задоволення а податкове повідомлення-рішення без змін.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «Запорізький коксохімремонт» (ТОВ «Запорожский коксохимремонт») (виконавець) 24.10.2011 року було укладено договір підряду, згідно якого виконавець зобов'язувався виконати ремонтні роботи в виробничих приміщеннях, замовник зобов'язувався оплатити виконані роботи виконання робіт після підписання акту прийому-передачі, загальна вартість договору становить 230790,00 грн. Господарські взаємовідносини з ТОВ «Запорізький коксохімремонт» було відображено позивачем у бухгалтерській та податковій звітності. За результатами виконання договору ТОВ «Запорізький коксохімремонт» видало ПрАТ «Паляниця» податкову накладну № 1089 від 29.11.2011 року, яка має необхідні реквізити, та складена відповідно до форми затвердженої наказом Міністерства доходів та зборів України та ПК України. Сторонами договору було складено акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт за листопад 2011 року.

Колегія суддів погоджується з висновками податкового органу про те, що акт виконання робіт носять узагальнений характер і не відображають суті наданих послуг.

В матеріалах справи відсутні докази оплати наданих послуг за договором від 24.10.2011року, відсутні виписки по банківським рахункам, які б підтвердили рух коштів від позивача до виконавця ТОВ «Запорізький коксохімремонт». Позивачем не було надано розрахунки, накладні, з яких можна було б визначити належну сплату виконаних робіт.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.

Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 - 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов'язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання тобто отримання послуг для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. ПрАТ «Паляниця» не підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від ТОВ «Запорізький коксохімремонт» послуги, відсутні виписки по банківським рахункам та відсутні платіжні доручення, зміна майнового стану та активів позивачем не доведена.

Згідно п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 - 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності відображення в податковому обліку господарських операцій з ТОВ «Запорізький коксохімремонт» у зв'язку з відсутністю підтвердження дійсності виконання господарських операцій.

Колегія суддів зазначає, що витрати, здійснені та задекларовані ПрАТ «Паляниця», не пов'язані з отриманням послуг, чому є підтвердження не виконання договору та відсутність руху коштів як засобу оплати. Ознакою дійсності господарських операцій є зміна майнового стану платника податків, у процесі отримання а потім продажу товару, використання отриманих послуг у власній діяльності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Паляниця» відмовити в повному обсязі.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградської області - задовольнити.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року по справі № П/811/327/15 - скасувати. Прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Паляниця» до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук