Справа № 127/14637/15-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2015-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Вінниця

21 жовтня 2015 р. Справа № 127/14637/15-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши в порядку письмового провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, треті особи що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Казначейства у м.Вінниці та Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В СТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, треті особи що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Казначейства у м.Вінниці та Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 28.09.15 розгляд справи було призначено на 09.10.15 року.

09.10.15 позивач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки та не надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Проте, позивач був належним чином повідомлений, так як, судова повістка була вручена позивачеві 06.10.15., тобто за три дні до розгляду, що передбачено ст.35 КАС України.

В судове засідання призначене на 9 жовтня 2015 року, надійшло клопотання від відповідача, а саме Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю прибути на розгляд справи по суті у зв'язку з тим, що у Могилів - Подільському суді буде слухатись справа у якій приймає участь представник головного управління.

В ході судового засідання суд, поставив на розгляд питання, щодо відкладення розгляду справи в зв'язку з вищезазначеними обставинами. В свою чергу, представник відповідача поклався на розсуд суду, а третя особа не заперечувала.

В зв'язку з цим суд взявши до уваги клопотання ГУ ПФУ у Вінницькій області та з неявкою позивача, прийняв рішення відкласти справу на 20.10.15 року.

Враховуючи вимоги ст.128 КАС України, судове засідання було відкладене.

Однак, у судове засідання призначене на 20.10.15 року позивач повторно не прибув.

Судову кореспонденцію суд направляв ОСОБА_1 на адресу, вказану ним у позовній заяві ( АДРЕСА_1). Однак до суду повернувся невручений конверт зі вмістом поштового відправлення з відміткою поштового відділення зв'язку: "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Таким чином, позивач в розумінні вищезазначених норм процесуального законодавства був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

У зв'язку з повторною неявкою позивача у судове засідання, суд дійшов висновку, щодо подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження та можливість залишення адміністративного позову без розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Будучи ініціатором судового розгляду справи позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому, визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи (ст. 120 КАС України), повідомлення суд про неможливість прибуття в судове засідання (ст. 40 КАС України), дотримання процесуальних строків.

Відповідно до ст. 122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі.

Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами (ч. 3 ст. 33 КАС України).

Частиною 1 ст. 40 КАС України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається їм за останньою адресою і вважається врученою. Тобто, невиконання стороною даного обов'язку щодо повідомлення суду про нову адресу для листування чи зміну місця проживання передбачає настання певних негативних наслідків. Одним із них є той, що при відсутності такої заяви судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо ця особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

А частиною другою статті 40 КАС України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд. В протилежному випадку, в разі невиконання стороною такого обов'язку, вважається, що зазначена особа не з'явилися до суду без поважних причин.

Вищевикладені положення в першу чергу спрямовані на забезпечення добросовісного ставлення осіб, які беруть участь у справі, до виконання свого процесуального обов'язку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності є підставою для відкладення розгляду справу. А вже повторне неприбуття позивача за аналогічних підстав є наслідком залишення позовної заяви без розгляду (ч. 3 ст. 128 КАС України).

Як вбачається із матеріалів справи в судові засідання призначені на 09.10.15, 20.10.15 року позивач не з'явився. Судову кореспонденцію суд направляв позивачу на поштову адресу, вказану ним у позовній заяві. Однак, в першому випадку позивач отримав і ознайомився з судовою повісткою, а в другому випадку до суду повернувся невручений конверт зі вмістом поштового відправлення з відміткою поштового відділення зв'язку: "за закінченням терміну зберігання".

За таких обставин судова повістка про виклик до суду у відповідності до положень ч. 11 ст. 35 КАС України вважається врученою позивачу належним чином, тобто презюмується, що позивач про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Разом із тим будь-яких заяв про поважність причин неявки до суду, чи заяв про розгляд справи у відсутність позивача останнім подано не було. Невиконання передбаченого ст. 40 КАС України обов'язку щодо повідомлення про поважність причин невиконання до суду дає підстави зробити висновок про те, що такі неявки позивача до суду не були обумовлені будь-якими поважними причинами.

Отже, вищевикладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 допустив другу підряд неявку в судове засідання без поважних на те причин, хоча і заяв про розгляд справи без його участі суду теж не надав.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 155 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Застосовуючи до позивача процесуальні наслідки його повторної неявки у судове засідання суд бере до уваги положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція), згідно з якими кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У даному випадку суд звертає увагу на те, що право позивача на доступ до суду жодним чином обмежене не було, оскільки про обставини розгляду справи, необхідність явки до суду позивач повідомлявся своєчасно та належним чином у порядку та спосіб, що передбачений нормами КАС України. Повідомити позивача про судові засідання іншим шляхом суд не мав змоги, оскільки відомості про засоби зв'язку (телефон, електронна пошта) в матеріалах справи відсутні і Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 такі надані не були (лише зазначено про відсутність електронного зв'язку), як і не надано суду заяв чи повідомлень про зміну адреси для листування.

Тобто, єдиною причиною виникнення такої ситуації, за якою подальший розгляд справи став неможливим, є неналежне виконання позивачем свого процесуального обов'язку, передбаченого ст. 40 КАС України.

Так, інформація про судовий розгляд справ Вінницьким окружним адміністративним судом знаходиться у вільному доступі на офіційному веб-сайті Вінницького окружного адміністративного суду (www.voas.gov.ua) у розділі "Графік розгляду справ", у зв'язку з чим позивач безперешкодно міг отримати інформацію про дату та час розгляду даної адміністративної справи, заздалегідь знаючи про перебування такої справи у провадженні суду.

Європейський Суд з прав людини у справі Bellet v. Frаnсе зазначив, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Разом з тим таке право не є абсолютним, оскільки забезпечивши право особи на звернення до суду, держава покладає на таку особу певні обов'язки, які пов'язані із реалізацією такого права. Однією з складовою гарантованого Конвенцією права на доступ до суду є розумний строк розгляду справи, який пов'язаний не лише із правовою та фактичною складністю справи, але й поведінкою заявника. Оцінюючи поведінку заявника з позиції Європейського Суду слід брати до уваги в тому числі і факти невиконання ним процесуальних обов'язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин.

Тобто, право особи на доступ до суду перебуває у безпосередньому взаємозв'язку із виконанням тих обов'язків, які покладаються на заявника при реалізації ним своїх прав.

Неявка позивача у судові засідання, неповідомлення суду про можливу зміну місця проживання, поважні причини неприбуття до суду, невжиття будь-яких інших активних дій пов'язаних із використанням власних процесуальних прав, в контексті норм національного законодавства позбавляють суд можливості здійснювати розгляд справи та призводять до порушення строків її вирішення.

Виходячи з правових норм, які містить ч. 3 ст. 128 та п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України, повторна неявка ОСОБА_1 у судове засідання без поважних причин та відсутність від останнього заяв про розгляд справи за його відсутності, зумовлюють прийняття судом рішення про залишення даного адміністративного позову без розгляду.

При цьому суд вважає за необхідне роз'яснити позивачеві, що відповідно до ч. 3 ст. 155 КАС України він має право повторно звернутися до адміністративного суду з даною заявою в загальному порядку.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 155, ст. ст. 165, 186, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, треті особи що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Казначейства у м.Вінниці та Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Чернюк Алла Юріївна