Справа № 820/8253/13-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року м. Київ К/800/24538/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області, Державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства в Дергачівському районі Харківської області Кравцов А.В., третя особа - Черкасько-Лозівська сільська рада, про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області, Державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства в Дергачівському районі Харківської області Кравцов А.В., третя особа - Черкасько-Лозівська сільська рада, про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було задоволено. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано рішення Управління Відділу Держземагенства в Дергачівському районі Харківської області № РВ-013 про відмову у внесенні відомостей про земельну ділянку на території Черкасько-Лозівської сільської ради, в АДРЕСА_1, площею 0,1233 га Дергачівського району Харківській області до Державного земельного кадастру від 06.09.2013 року протиправним. Зобов'язано Управління Відділу Держземагенства в Дергачівському районі Харківської області внести до автоматизованої системи державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку на території Черкасько-Лозівської сільської ради, в АДРЕСА_1, площею 0,1233 га Дергачівського району Харківській області та видати витяг із Поземельної книги на вказану земельну ділянку.

У касаційній скарзі Відділ Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області, не погоджуючись з даним рішенням, посилаючись на допущені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року та залишити в силі постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 у 2006 році звернувся до Черкасько-Лозівської сільської ради щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Рішенням Х сесії V скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області від 03.11.2006 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту відведення із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в сел. Лісне, АДРЕСА_1, площею 0,1233 га в організації, що має відповідний дозвіл (ліцензію).

На підставі технічного завдання на виконання робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 10.10.2007 року за замовленням ОСОБА_2 фірмою «САБО ЛТД» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в сел. Лісне АДРЕСА_1, та отримано відповідні висновки та узгодження, а саме проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджений із Дергачівською районною санітарно-епідеміологічною станцією Харківської області (висновок №48 від 25.08.2010 року), Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища у Харківській області (висновок №05-23-2580 від 07.09.2010 року), Відділом містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації (висновок №808-В-10 від 27.08.2010 року), Управлінням культури та туризму Харківської обласної державної адміністрації (висновок №05-05/1434 від 05.06.2009 року), ДП «Науково-дослідний центр «Охоронна археологічна служба України», ДП «Слобідська археологічна служба» (висновок №314-19/05-339 від 12.05.2009 року).

Рішенням VІІІ сесії VІ скликання Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області № 92 від 08.07.2011 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в сел. Лісне, АДРЕСА_1, площею 0,1233 га в організації, що має відповідний дозвіл (ліцензію) та передано ОСОБА_2 у приватну власність.

06.09.2013 року ОСОБА_2 звернувся до Відділу Держземагенства в Дергачівському районі Харківської області із заявою про внесення відомостей (змін до них) про земельну ділянку на території Черкасько-Лозівської сільської ради, в АДРЕСА_1, площею 0,1233 га Дергачівського району Харківській області до Державного земельного кадастру.

06.09.2013 року Державним кадастровим реєстратором Відділу Держземагенства в Дергачівському районі Харківської області Кравцовим А.В. прийнято рішення № РВ-013 про відмову ОСОБА_2 у внесенні відомостей (змін до них) про земельну ділянку на території Черкасько-Лозівської сільської ради, в АДРЕСА_1, площею 0,1233 га. Дергачівського району Харківській області до Державного земельного кадастру.

Статтею 116 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частин 6-8 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається, зокрема, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 Земельного кодексу України.

Частинами 1,2 статті 1861 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно із пунктом «г» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно із статтею 175 Земельного кодексу України, межі адміністративно-територіальних утворень (населених пунктів: сіл, селищ та міст) встановлюються в порядку та відповідно до закону.

Стаття 173 Земельного кодексу України, визначає межу адміністративно-територіального утворення як умовну замкнену лінію на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

Відповідно до частини 2 статті 173 Земельного кодексу України, межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою, що розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів.

Тобто, генеральними планами населених пунктів (проекти планування та забудови), на підставі яких мають розроблятися землевпорядні проекти щодо встановлення і зміни меж населених пунктів, визначаються потреби в територіях для забудови та іншого використання. Аналогічним чином у цих документах визначається і потреба у зміні межі населеного пункту.

Після розробки проекту землеустрою він підлягає державній землевпорядній експертизі (стаття 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації») та затвердженню компетентним органом відповідно до повноважень, визначених статтею 174 Земельного кодексу України.

Згідно із статтею 46 Закону України «Про землеустрій», для встановлення або зміни меж адміністративно-територіальних одиниць розробляються проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж відповідних адміністративно - територіальних одиниць. Проекти землеустрою щодо встановлення і зміни меж адміністративно-територіальних одиниць розробляються для створення повноцінного життєвого середовища та створення сприятливих умов їх територіального розвитку, забезпечення ефективного використання потенціалу територій із збереженням їх природних ландшафтів та історико - культурної цінності, з урахуванням інтересів власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, і затвердженої містобудівної документації.

Стаття 174 Земельного кодексу України передбачає, що рішення про встановлення і зміну меж сіл приймаються обласними радами за поданням районних та відповідних сільських рад.

Згідно із статтею 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населених пунктів підлягають обов'язковій державній землевпорядній експертизі та затвердженню компетентним органом відповідно до повноважень, визначених ст. 174 ЗК України.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для виготовлення позивачем документації із землеустрою було рішення Черкассько - Лозівської сільської ради Дергачівського району від 03.11.2006 року, яким надано позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1, Черкасько - Лозівської сільської ради Дергачівського району.

Рішення Черкассько-Лозівської сільської ради Дергачівського району від 03.11.2006 року та рішення про передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_2 на цей час не скасовані та є чинними.

Розпорядженням Дергачівської райдержадмістрації №187 від 30.03.2012 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Черкассько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту, а за рішенням Черкассько-Лозівської сільської ради ОСОБА_2 земельна ділянка виділялась для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в сел. Лісне, АДРЕСА_1, тобто, вказані земельні ділянки мають різне цільове призначення.

Оскільки, надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою для ведення індивідуального садівництва не свідчить про те, що розпорядження №187 від 30.03.2012 року стосується спірної земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 в селищі Лісне, Дергачівського району, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, задовольнивши позовні вимоги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області - залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області, Державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства в Дергачівському районі Харківської області Кравцов А.В., третя особа - Черкасько-Лозівська сільська рада, про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз