Справа № 2-а-6467/11
Суддя: Мішін М. І.
Дата ухвалення: 2011-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6467/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2011 року, Шполянський районний суд Черкаської області, суддя Мішін М.І., розглянувши одноособово в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання бездіяльності Управління праці і соціального захисту населення неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

23.09.2011 року позивачка звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначила, що вона є матір"ю загиблого військовослужбовця, що підтверджується посвідченням Г № 465890, виданим 19.02.1991 року, і тому на підставі ч. 5 ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року їй щорічно до 5 травня повинна надаватись одноразова грошова допомога в розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком.

Проте, в порушення вимог цього Закону та ст. ст. 8, 22, 48 Конституції України, у 2009, 2010, 2011 роках вказана допомога їй була виплачена не в повному розмірі. У 2009 році відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" їй виплачено 245 грн.

Відповідно до правової позиції Конституційного суду України, викладеної в Рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 6-рп/2007, оскільки для значної кількості громадян України пільги, компенсації і гарантії, право на які передбачено чинним законодавством, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою коституційного права на забезпечення достатнього життєвого рівня (ст. 48 Конституції У країни), який, принаймні, не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя ст. 46 Конституції України), звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається. Зупинення його дії можливе за умови введення відповідно до пункту 31 частини першої статті 85, пункту 19 частини першої статті 92 Конституції України надзвичайного стану.

Законні підстави, передбачені ст. ст. 85, 92 Конституції України, до зупинення дії статтей Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" про щорічну до 5 травня виплату ветеранам війни одноразової грошової допомоги були відсутні.

Мінімальна пенсія за віком у 2009 році складала, виходячи із прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 498 грн., відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", у 2010 році - 706 грн., у 2011 році - 764 грн. Тому виплата їй щорічної допомоги до 5 травня, як матері загиблого військовослужбовця, на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" повинні були складати: у 2009 році - 2490 грн., у 2010 році - 3530 грн., у 2011 році 3820 грн., а всього 9840 грн. З урахуванням проведених виплат в сумі 245 грн. недоплата за три роки становить 9595 грн.

Просить стягнути з відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Шполянської райдержадміністрації на її користь суму недоплаченої одноразової щорічної допомоги, як матері загиблого військовослужбовця у розмірі 9595 грн.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Шполянської райдержадміністрації у своєму запереченні позов не визнав і просив залишити його без задоволення як безпідставний, посилаючись на те, що Міністерство фінансів і державне казначейство України щороку до 10 квітня забезпечують кошти на виплату щорічної разової допомоги ветеранам війни до 5 травня у розмірах, передбачених Законом про Державний бюджет на відповідний рік, а безпосередню виплату здійснює Управління праці і соціального захисту населення Шполянської райдержадміністрації. Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення Шполянської райдержадміністрації здійснює лише виплату даного виду допомоги, але не здійснює її нарахування, не встановлює її розміри, не надає пропозицій про її нарахування. Сума виплати особам, що мають право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, встановлюється не Управлінням, а закладається в Державному бюджеті.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення із слідуючих підстав.

Судом встановлено, що позивачка є матір"ю загиблого військовослужбовця, що підтверджується посвідченням Г № 465890, виданим 19.02.1991 року Управлінням праці та соціального захисту населення Шполянської РДА.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивачка щорічно до 5 травня, як мати загиблого військовослужбовця, в 2009-2011 роках повинна була виплачуватись разова грошова допомога в розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком.

Позивачка до 5 травня через Управління праці та соціального захисту населення Шполянської райдержадміністрації в 2011 році допомогу отримала в розмірі 245 грн., а в інших роках разової щорічної грошової допомоги, як мати загиблого військовослужбовця взагалі не отримувала.

Проте, позивачка, як мати загиблого військовослужбовця, у 2009-2011 роках повинна була отримувати щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком, тобто в розмірі 2490 грн. в 2009 році, 3530 грн. - у 2010 році, 3820 грн. - у 2011 році, з врахуванням того, що відповідно мінімальна пенсія за віком осіб, які втратили працездатність, згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік та Закону України „Про затвердження прожиткового мінімуму на 2009,2010,2011 роки", у 2009 році становила 498 грн., у 2010 році - 706 грн., у 2011 році - 764 грн.

Таким чином, розмір недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня матері загиблого військовослужбовця позивачка за період 2000-2011 років складає всього 9840 грн.

Тобто обставини, викладені позивачкою в позовній заяві, про те, що вона має право на одержання до 5 травня щорічної разової грошової допомоги, як мати загиблого військовослужбовця, в 2009-2011 роках у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком, обгрунтовані і підтверджені доказами.

Згідно ст. 28 Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно зі ст. ст. 95, 96 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків і Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня по 31 грудня, проте, відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Кожен громадянин України має право на соціальний захист (ст. 46 Конституції України).

Виходячи з положень ст.ст. 8, 22, 46 Конституції України виплата щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій, інвалідам війни та іншим категоріям осіб, зазначеним у Законі України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" є соціальною гарантією і не можуть бути скасованими, а також не можуть бути звужені за їх змістом і обсягом при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Тому суд прийшов до висновку, що в даному спорі щодо розміру разової грошової допомоги слід керуватись не законами про Державний бюджет України на відповідний рік, а Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки він, як Закон постійної дії, має прерогативу над законами про Державний бюджет України на 2009 рік, 2010 рік, 2011 рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року з послідуючими змінами та доповненнями, нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права та пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що право позивачки щорічно отримувати до 5 травня разову грошову допомогу, як мати загиблого військовослужбовця, в 2009-2011 роках в розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком порушено з боку Управління праці та соціального захисту населення Шполянської райдержадміністрації і підлягає судовому захисту, а позов є обгрунтованим і підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 22, 46, 48, 55, 56, 95, 96 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2002 від 20.03.2002 року та Рішення Конституційного Суду України № 20-рп/2004 від 01.12.2004 року, ст. ст. 6-11, 71,99, 183-2 КАС України, на підставі ст. ст. 2, 15, 17-1, 22 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 28 Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання бездіяльності Управління праці і соціального захисту населення неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії задоволити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень Управління праці і соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області по недорахуванню ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги як матері загиблого учасника бойових дій до 05 травня.

Зобов'язати Управління праці і соціального захисту населення Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як матері загиблого учасника бойових дій недоотриману щорічну грошову допомогу у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком з врахуванням раніше здійснення їй виплат до 05 травня за 2009,2010,2011 роки.

Постанову суду допустити до негайного виконання.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_2