Справа № 810/5107/14
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5107/14 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О. Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

17 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Мамчура Я.С.,

Шостака О.О.,

при секретарі: Вітковській К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції на постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про визнання перебування майна під арештом незаконним, бездіяльності протиправною та незаконною, визнання грубим порушенням ненадсилання документів виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції та просив визнати незаконним перебування його автомобіля Мазда 3, номерний знак НОМЕР_1, під арештом за постановою відповідача №38707854 від 06.06.2013 з 02.11.2013 року до 05.08.2014; визнати протиправною та незаконною бездіяльність начальника Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Двірника С.М. та державного виконавця Найди Т.Ю., яка полягає в умисному нескасуванні постанови №38707854 від 06.06.2013 про арешт майна, безпідставному утриманні майна позивача під арештом за період з 02.11.2013 до 05.08.2014, умисному невиконанні рішення суду від 16.09.2013 та ухвали від 14.02.2014; визнати грубим порушенням начальником Двірником С.М. та державним виконавцем Найдою Т.Ю. ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» щодо ненадсилання документів виконавчого провадження.

Справа неодноразово переглядалась судами різних інстанцій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року причину пропуску ОСОБА_3 строку звернення до суду з даним адміністративним позовом визнано поважною та повновлено позивачу відповідний строк.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року позов задоволено частково: визнано протиправними дії відповідача щодо утримання під арештом автомобіля Мазда 3, номерний знак державної реєстрації НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, за ВП № 38707854 за період з 02 листопада 2013 року до 05 серпня 2014 року та бездіяльність начальника Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Двірника Сергія Миколайовича щодо нескасування постанови про арешт майна за ВП № 38707854 від 06.06.2013; визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Найди Тетяни Юріївни щодо нескасування постанови про арешт майна за виконавчим провадженням № 38707854 від 06.06.2013 та протиправною бездіяльність Районного відділу державної виконавчої служби щодо ненаправлення боржнику постанови про накладення арешту на все майно, що належить боржнику, в межах ВП №38707854 від 06.06.2013; постанови про відкриття виконавчого провадження №41292163 від 19.11.2013; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №41292163 від 05.08.2014. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені ним в оскаржуваній постанові, не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційної скарги і докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою державного виконавця районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ від 04.06.2010 відкрито виконавче провадження №19622633 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 11.05.2010 р. № 3244 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 92 217,87 грн. за рахунок коштів, отриманих від реалізації заставленого майна - транспортного засобу MAZDA 3 та надано боржнику строк до 10.06.2010 для добровільної сплати боргу.

При цьому, на момент відкриття державним виконавцем Районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Вовкотруб Н.І. виконавчого провадження ВП №19622633, сума боргу ОСОБА_3 перед банком складала 3000,00 грн.

У зв'язку з несплатою добровільно суми боргу у розмірі 3000,00 грн. постановою державного виконавця РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Вовкотруб Н.І. від 10.06.2010 за ВП №19622633 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3, в межах суми боргу та заборонено здійснювати його відчуження.

В подальшому, 16 червня 2010 року державний виконавець РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Вовкотруб Н.І. прийняла постанову про оголошення у розшук та затримання автомобіля Мазда 3, 2008 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

Також, постановою від 18.06.2010 ВП №19622633 державний виконавець РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Вовкотруб Н.І. постановила стягнути з ОСОБА_3 виконавчий збір у сумі 9221,78 грн.

Не погоджуючись з такими діями державного виконавця, позивач звернувся до суду з позовом.

Так, постановою Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2012 в адміністративній справі № 2а-5794/12/1070, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2013, позов ОСОБА_3 задоволено: зобов'язано Районний відділ ДВС Білоцерківського МУЮ винести постанову про повернення ПАТ «Укрсоцбанк» виконавчого документу про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКБ «Укрсоцбанк» 92217,87 грн. та вчинити дії щодо звільнення з-під арешту заставленого майна: автомобіля марки Мазда, модель 3, 2008 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_1, та нерухомого майна за адресою: Київська область, Білоцерківський район, АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3

06 Червня 2013 року постановою від 06.06.2013 ВП №19622633 державний виконавець РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Найда Т.Ю. постановила повернути стягувачу виконавчий документ - виконавчий напис нотаріуса від 11.05.2010 № 3244 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в сумі 92217,87 грн., а також припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання.

При цьому, в тексті постанови від 06 червня 2013 року про повернення виконавчого документу стягувачу державний виконавець зазначив, що стягнення згідно виконавчого документу не проводилось.

Однак, того ж дня державний виконавець Районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Найда Т.Ю. прийняла дві інші постанови в межах ВП №38707854, а саме: про відкриття виконавчого провадження з приводу стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у сумі 9221,78 грн. на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 18.06.2010 № б/н та про накладення арешту на все майно, що належить боржнику - ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, а також про заборону відчуження будь-якого майна, що належить боржнику - ОСОБА_3

В подальшому, постановою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2013 в адміністративній справі №810/4362/13-а було скасовано постанову державного виконавця Відділу ДВС Білоцерківського МУЮ Київської області Найди Т.Ю. від 06.06.2013 ВП №38707854 про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі 9221,78 грн.

19 Листопада 2013 року на виконання виконавчого листа по справі № 810/4362/13-а начальник РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Двірник С.М. прийняв постанову від 19.11.2013 ВП №38707854 про скасування процесуального документу, якою скасував документ «Постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором)» від 06.06.2013, видані державним виконавцем РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Найдою Т.Ю.

В свою чергу, жодних дій чи рішень з приводу скасування арешту на майно ОСОБА_3 в межах виконавчого провадження ВП № 38707854 посадовими особами Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського МРУЮ вчинено не було.

В той же час, 19.11.2013 державний виконавець РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Найда Т.Ю. відкрила нове виконавче провадження ВП № 41292163 з приводу стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у сумі 9221,78 грн. на підставі виконавчого документа - постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 18.06.2010 № б/н.

Внаслідок наведеного позивач звернувся до суду з позовом, в якому серед позовних вимог була й вимога про оскарження постанови державного виконавця від 06.06.2013 ВП №38707854 щодо накладення арешту на все майно, що належить боржнику - ОСОБА_3, у тому числі автомобіль MAZDA 3, 2008 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_1, за яким Київським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі №810/4650/14.

В ході судового розгляду Київським окружним адміністративним судом адміністративної справи №810/4650/14 було встановлено, що 05 серпня 2014 року начальник РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Двірник С.М. здійснив перевірку виконавчого провадження ВП №41292163, за результатами якої прийняв постанову від 05.08.2014 про скасування помтанови державного виконавця від 06.06.2013 ВП №38707854 про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження та вилучення запису №8 про публічне обтяження за № 13784386 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, та наклав новий арешт на майно боржника та оголосив заборону на його відчуження в межах суми стягнення при виконанні постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 18.06.2010 б/н, а також зобов'язав державного виконавця Карпенко Н.В. внести відомості щодо накладення арешту до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Судом встановлено, що державним виконавцем РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Карпенко Н.В. 05.08.2014 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3, у межах суми стягнення 9221,78 грн. До Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про визнання нечинним запису щодо публічного обтяження рухомого майна, що належить ОСОБА_3, на підставі постанови державного виконавця від 06.06.2013 ВП №19622633. Водночас, 06.08.2014 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис №14481567 про публічне обтяження у вигляді арешту рухомого майна, що належить ОСОБА_3, на підставі постанови державного виконавця РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ про арешт майна та оголошення заборони його відчуження від 05.08.2014 ВП №41292163.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що впродовж тривалого періоду часу посадові особи відділу ДВС систематично вчиняли протиправні дії та приймали рішення, спрямовані на обмеження прав ОСОБА_3 на вільне користування і розпорядження належним йому майном, шляхом накладення арешту на це майно, а також проявили бездіяльність, що виявилась у невжитті заходів для припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання (оголошення у розшук та затримання автомобіля).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначаються положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону. Якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим законом.

Згідно ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право боржника оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з наявністю несплаченого боргу у сумі 3000,00 грн. постановою державного виконавця РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Вовкотруб Н.І. від 10.06.2010 ВП № 19622633 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 в межах суми боргу та заборонено здійснювати його відчуження, а постановою від 16.06.2010 державним виконавцем РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Вовкотруб Н.І. оголошено у розшук та затримано належний ОСОБА_3 автомобіль, а в подальшому постановою від 18.06.2010 ВП №19622633 державний виконавець РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ Вовкотруб Н.І. постановила стягнути з ОСОБА_3 виконавчий збір у сумі 9221,78 грн.

При цьому, колегія суддів враховує при повторному апеляційному перегляді справи наявність судових рішень, які набрали законної сили, з приводу спірних правовідносин та обставини, які ними встановлені та не потребують доказування в силу приписів ст.72 КАС України.

Так, зокрема, у постанові Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2013 в адміністративній справі №810/4362/13-а, суд констатував, що з моменту відкриття виконавчого провадження ВП №19622633 Районним відділом ДВС Білоцерківського МРУЮ) не вчинялися будь-які дії примусового характеру, направлені на виконання напису від 11.05.2010 № 3244 у розумінні поняття «заходи примусового виконання», що визначене Законом України «Про виконавче провадження», а тому у виконавчого органу були відсутні підстави до винесення постанови про стягнення з позивача виконавчого збору.

Вказане судове рішення відповідачем в апеляційному порядку не оскаржувалось, а, відтак, обставини, які встановлені судом під час розгляду цієї справи, в тому числі мотиви і висновки, покладені судом в обґрунтування судового рішення, не повинні доказуватися під час розгляду справи.

Таким чином, саме вказані висновки суду у справі №810/4362/13-а щодо правової оцінки постанови про стягнення виконавчого збору від 18.06.2010 б/н у сумі 9221,78 грн., повинні були спонукати відповідача закінчити виконавче провадження №38707854, скасувати арешти, накладені в межах такого виконавчого провадження, та вчинити всі необхідні дії для поновлення прав позивача, чого, однак, відповідачем зроблено не було.

Крім того, колегія суддів вважає, що наслідком скасування судом у справі №810/4362/13-а постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2013 ВП №38707854 мали стати й інші дії державного виконавця, зокрема, зняття арешту, накладеного на майно боржника, скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та ін.

Однак, таких дій відповідачем не вчинено.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що впродовж тривалого періоду часу посадові особи Районного відділу ДВС Білоцерківського МУЮ систематично вчиняли протиправні дії та приймали рішення, спрямовані на обмеження прав ОСОБА_3 щодо вільного користування та розпорядження належного йому майна, шляхом накладення арешту на це майно, а також чинили бездіяльність, що виявилась у невжитті заходів для припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання (оголошення у розшук та затримання автомобіля), - з огляду на що вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо утримання під арештом автомобіля Мазда 3, що належить ОСОБА_3, за виконавчим провадженням № 38707854 в період з 02 листопада 2013 року, (тобто дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №810/4362/13-а, яка перебувала в провадженні Київського окружного адміністративного суду) до 05 серпня 2014 року, (що є датою винесення відповідачем постанови від 05.08.2014 в рамках ВП №41292163 «Про результати перевірки виконавчого провадження»).

Стосовно позовних вимог про визнання грубим порушенням начальником ДВС Двірником С.М. та державним виконавцем Найдою Т.Ю. статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку ненадсиланням документів у виконавчих провадженнях ВП №38707854, ВП №41292163, а саме: постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту, суд апеляційної інстанції відзначає наступне.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що постанова від 06.06.2013 за ВП №38707854 про відкриття виконавчого провадження направлена позивачу рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом від 06.06.2013 №4966 та була отримана боржником 10.07.2013. Даний факт позивачем не заперечується, однак позивач стверджує, що це єдиний документ, який ним отримано від відповідача з усіх існуючих виконавчих проваджень.

При цьому, дійсно, матеріали справи не містять доказів направлення позивачу постанов державного про накладення арешту на все майно, що належить боржнику, в межах ВП №38707854 від 06.06.2013, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №41292163 від 19.11.2013 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №41292163 від 05.08.2014.

Посилання апелянта на те, що вказані вище постанови були направлені позивачу простою кореспонденцію, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції в цій частині, адже надані супровідні листи не підтверджують факту отримання цих документів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що підстави для її задоволення відсутні.

Допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не виявлено, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2015 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 20 листопада 2015 року.

.

Головуючий суддя Желтобрюх І.Л.

Судді: Мамчур Я.С

Шостак О.О.