Справа № 2а-169/11
Суддя: Гулид Роман Методійович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 р. Справа № 876/7226/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гулида Р.М.,

суддів - Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання - Керод Х.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області на постанову Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання протиправними та скасування рішень, заборону вчиняти дії та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення Домажирської сільської ради Яворівського р-ну Львівської обл. №1026 від 04.03.2010 р. «Про погодження надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», посилаючись на те, що вказане рішення є незаконним, винесене з порушенням ст.95 ЗК України, так як спірна земельна ділянка відповідно до рішення сільської ради №318 від 27.01.06 р. передана їй у тимчасове користування терміном на 5 років до 27.01.11 р. для ведення особистого селянського господарства та з подальшим правом на першочергову приватизацію. Рішення про надання їй земельної ділянки скасоване не було, згоди на передачу земельної ділянки вона не давала. Просить визнати незаконним та скасувати рішення сільської ради №1026 від 04.03.2010 р. та зобов'язати Домажирську сільську раду продовжити термін тимчасового користування нею земельною ділянкою до 27.01.2016 р..

24.10.2012р. позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог , зазначивши, що відповідач не уклав з нею договору оренди землі, в порушення вимог Закону України»Про оренду землі», порушив її право на користування ділянкою. Після прийняття рішення №1026 від 04.03.10 р. відповідачем було прийнято рішення 04.01.11 р. «Про скасування рішення Домажирської сільської ради №318 від 27.01.06р.». У зв'язку з наведеним просить визнати протиправними дії Домажирської сільської ради, визнати протиправним та скасувати рішення Домажирської сільської ради №44 від 04.01.2011р. «Про скасування рішення Домажирської сільської ради від 27.01.2006 р. №318» та рішення Домажирської сільської ради №1026 від 04.03.2010 р., заборонити Домажирській сільській раді передавати в оренду третім особам земельну ділянку, що перебуває в її користуванні, зобов'язати Домажирську сільську раду пролонгувати рішення №318 від 27.01.06р.до 2016р., а також зобов'язати відповідача відшкодувати держбюджету упущену вигоду, пов'язану з не укладенням з нею договору оренди.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2012 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області №1026 від 04.03.2010р. «Про погодження надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами с. Жорниська».

Визнано незаконним та скасовано рішення Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області №44 від 04.01.2011 р. «Про скасування рішення Домажирської сільської ради №318 від 27.01.2006р.».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Домажирська сільська рада Яворівського району Львівської області подала апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 01.12.1997 р. є власником земельної ділянки, площею 0,1083 га у с. Домажир. Рішенням Домажирської сільської ради Яворівського р-ну Львівської обл. №318 від 27.01.2006 р. ОСОБА_2 надано у тимчасове користування земельну ділянку, площею 0,12 га терміном на 5 років біля власної садиби в с. Домажир, для ведення особистого селянського господарства.

Згідно ст.33, 93 ЗК України, громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Стаття 116 ЗК України передбачає, що громадяни набувають права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Однак, Домажирська сільська рада на виконання свого рішення від 27.01.07р. №318 договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_2 не уклала.

Згідно ст.95 ЗК України, ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку. Орендар має право на усунення перешкод в користуванні орендованою земельною ділянкою.

04.03.2010 р. Домажирська сільська рада в період дії вищевказаного рішення №318 від 27.01.06р., щодо тієї ж земельної ділянки, прийняла рішення №1026 «Про погодження надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою що відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами с.Жорниська».

Посилання апелянта на те, що ними було виявлено нецільове використання земельної ділянки позивачкою жодними допустимими доказами не підтверджено, а відтак вони не можуть братись до уваги. Попри це слід вказати, що підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені ст.141 ЗК України.

Отже, рішення Домажирської сільської ради №1026 від 04.03.2010 р. постановлене з порушенням прав позивачки, передбачених ст.95 ЗК України, вимог закону, в період дії рішення №318 від 27.01.06р., а тому таке підлягає скасуванню.

Також слід вказати, що 04.01.11р. Домажирською сільською радою прийнято рішення №44 «Про скасування рішення XX IX сесії ІV скликання Домажирської сільської ради №318 від 27.01.2006р». підставою для скасування зазначено розгляд на сесії позовної заяви ОСОБА_2 до Домажирської сільської ради у Франківський районний суд м. Львова (а.с.29).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції України чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятих в межах її повноважень.

Згідно позиції Конституційного Суду України, яка викладена у п.5 рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 згідно якої в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (ст. 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (ст. 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Аналогічної позиції дотримується Конституційний суд України в п. 1 мотивувальної частини Рішення №2-зп від 23 червня 1997 року у справі №3/35-313, де вказано, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи. застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Згідно п. 4. рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 Рішення Домажирської сільської ради від 27.01. 2006 року №318 є ненормативним актом, застосовується одноразово і після його реалізації вичерпує свою дію, а тому таке рішення не може бути скасоване чи змінене сільською радою.

Вищезазначене, свідчить про не правомірності рішень Домажирської сільської ради №1026 від 04.03.2010 р. та №44 від 04.01.2011 р., а відтак такі слід визнати протиправними та скасувати.

Відносно вимог про заборону Домажирській сільській раді передавати в оренду третім особам спірну земельну ділянку та зобов'язання пролонгувати рішення №318 від 27.01.06р. «Про надання земельної ділянки в тимчасове користування ОСОБА_2.» до 2016 р., то такі до задоволення не підлягають, оскільки питання щодо регулювання земельних відносин, згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України віднесено до виключної компетенції сільської ради, дані питання розглядаються на пленарних засіданнях сільської ради, а відтак суд не вправі своїм рішенням підміняти рішення органів, на які покладено такі повноваження чи прямо вказувати, яке рішення останній зобов'язаний прийняти.

Таким чином, перевіривши дійсні обставини справи та додатково проаналізувавши зібрані документальні докази по матеріалах справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.200 КАС України, правильно встановив обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Домажирської сільської ради Яворівського району Львівської області - залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2012 року у справі № 2а-169/11 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Р.М. Гулид

Судді: С.М. Кузьмич

В.З. Улицький

Повний текст ухвали виготовлено 23.11.2015 року