Справа № 182/1547/15-а(2-а/0182/62/2015)
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2015-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2015 рокусправа № 182/1547/15-а(2-а/0182/62/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Проценко О.А.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області

на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року у справі № 182/1547/15-а (2-а/0182/62/2015) за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

11 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Нікополі та Нікопольському районі щодо відмови йому у зарахуванні до стажу роботи за Списком № 2 періоду його роботи майстром Нікопольського спеціалізованого управління „Дніпроекскавація", яке згодом було перетворено у ВАТ „Нікопольекскавація", з 02.02.1981 року по 22.07.1987 року та у призначенні йому пенсії на пільгових умовах за Списком № 2; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Нікополі та Нікопольському районі зарахувати йому у стаж роботи за Списком № 2 період його роботи майстром Нікопольського спеціалізованого управління „Дніпроекскавація", яке згодом було перетворено у ВАТ „Нікопольекскавація", з 02.02.1981 року по 22.07.1987 року, призначити та сплачувати йому пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з дня його звернення до відповідача із відповідною заявою, тобто з 11 вересня 2014 року.

ОСОБА_2 Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено, а саме: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Нікополі та Нікопольському районі щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи за списком № 2 періоду його роботи майстром Нікопольського спеціалізованого управління „Дніпроекскавація", яке згодом було перетворено у ВАТ „Нікопольекскавація" з 02.02.1981 року по 22.07.1987 року та у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за Списком № 2; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Нікополі та Нікопольському районі зарахувати ОСОБА_1 у стаж роботи за списком № 2 період його роботи майстром Нікопольського спеціалізованого управління „Дніпроекскавація", яке згодом було перетворено у ВАТ „Нікопольекскавація", з 02.02.1981 року по 22.07.1987 року, призначити та сплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з дня його звернення до відповідача із відповідною заявою, тобто з 11 вересня 2014 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин справи, просило постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, оскільки відсутні документи, які підтверджують зайнятість позивача саме на будівництві нових будівель та споруд, а не під час здійснення ремонтних робіт.

Позивач подав за печення на апеляційну скаргу, в яких просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибули.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, в межах доводів апеляційної скарги, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно трудової книжки позивача ОСОБА_1:

з 25.01.1979 року по 01.02.1981 року працював помічником машиніста екскаватора Нікопольського спеціалізованого управління „Дніпроекскавація", яке згодом було перетворено у ВАТ „Нікопольекскавація";

з 02.02.1981 року по 22.07.1987 року - майстром дільниці на тому ж підприємстві;

з 03.08.1987 року по 17.05.1991 року - монтажником, постійно зайнятим на ремонті металургійного обладнання в Нікопольському спеціалізованому управлінні тресту „Дніпродомнаремонт", яке згодом було перетворено у ВАТ „Металургсервіс".

11.09.2014 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Нікополі та Нікопольському районі із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах за Списком № 2. 23.09.2014 року за №А-146-1/10/10 отримав відповідь, якою йому відмовлено у задоволенні заяви. Вважає, що відмова Управління Пенсійного фонду України в місті Нікополі та Нікопольському районі у призначенні йому пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 є протиправною та необґрунтованою.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази свідчать про наявність правових підстав для віднесення періоду роботи позивача з 02.03.1981 року по 22.07.1987 року до стажу, який надає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для віднесення періоду роботи позивача з 02.02.1981 року по 22.07.1987 року до стажу, який надає право на призначення пільгової пенсії за Списком №2, виходячи з такого.

Відповідно до п. «б» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років 6 місяців на зазначених роботах.

В силу частини четвертої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 за № 383 (далі - Порядок), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно розділу XXIX «Будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо - мостових, транспорту та зв'язку, житлових та культурно - побутових, а також наземних будівель та споруд шахт, рудників та комунікацій" Списку № 2, затвердженого постановою ОСОБА_2 міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, визначено перелік робіт та посад, які дають право на призначення пенсії за віком, зокрема (п.б) інженерно - технічні працівники, майстри (десятники) та прораби.

Відповідно до ст.62 Закону, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Досліджені судом відомості трудової книжки позивача свідчать про те, що ОСОБА_1:

з 25.01.1979 року по 01.02.1981 року працював помічником машиніста екскаватора Нікопольського спеціалізованого управління „Дніпроекскавація", яке згодом було перетворено у ВАТ „Нікопольекскавація";

з 02.02.1981 року по 22.07.1987 року - майстром дільниці на тому ж підприємстві.

Статутом Відкритого акціонерного товариства „Укрспецекскавація" (п.2.2.) встановлено, що предметом діяльності товариства, зокрема, є будівництво об'єктів держзаказу та інших об'єктів; виконання земляних робіт механізованим способом; свайні та інші будівельно-монтажні роботи. На звернення позивача від 12.06.2014 року Українська державна будівельна корпорація „Укрбуд", яка є правонаступником колишніх Мінбуду УРСР та Мінважбуду УРСР, листом від 12.06.2014 року за № 07/02-79 повідомила, що трест „Дніпроекскавація", згідно додатку № 1 ОСОБА_2 Міністрів Української PCP від 20.03.1967 року № 166 був переданий в підпорядкування Міністерства будівництва підприємств важкої індустрії УРСР та існує по теперішній час як ВАТ „Дніпроекскавація". Предметом діяльності Міністерства будівництва підприємств важкої індустрії УРСР було загальне управління будівництвом промислових, гідротехнічних, соціальних та культурно-побутових будівель і споруд, а також спорудження шахт, доменних печей, рудників, транспортних магістралей, спеціальних видів будівельно-монтажних робіт, виготовлення виробів будівельної індустрії та інше. На звернення ОСОБА_1 від 26.06.2014 року, Публічне акціонерне товариство „Укрспецекскавація" листом від 07.07.2014 року повідомило його, що Спеціалізований будівельно-монтажний трест „Дніпроекскавація" був перейменований в Спеціалізований будівельно-монтажний трест (СБМТ) „Дніпроспецекскавація" - наказ Мінбуду УРСР № 564 від 04.12.1987 року СБМТ „Дніпроспецекскавація" перейменовано в спеціалізований будівельно-монтажний трест „Укрспецекскавація" - наказ корпорації „Укрбуд" № 4 від 27.08.1991 року Спеціалізований будівельно-монтажний трест „Укрспецекскавація" перетворено у ВАТ „Укрспецекскавація" - наказ корпорації „Укрбуд" № 429 від 29.12.1993 року. На підставі рішення загальних зборів акціонерів ВАТ „Укрспецекскавація" № 01/12 від 06.01.2012 року змінено назву підприємства на Публічне акціонерне товариство „Укрспецекскавація". На протязі всього часу існування та до 12.07.2012 року підприємство відносилось до загальнобудівельних організацій. Предметом діяльності підприємства було будівництво об'єктів держзамовлення. Виконання земляних робіт механізованим способом, свайні та інші будівельно-монтажні роботи. Згідно даних свідоцтва Дніпропетровського обласного управління статистики № 11797 від 10.02.1993 року видом діяльності Спеціалізованого будівельно-монтажного тресту „Укрспецекскавація" було - будівництво будівель.

Виходячи з цих обставин, судом першої інстанції обгрунтовано зроблено висновок про те, що у спірний період позивач працював майстром на будівництві промислових обєктів, що є підставою для врахування періоду з 02.02.1981 року по 22.07.1987 року до пільгового стажу згідно постанови ОСОБА_2 Міністерств СРСР від 22.08.1956р. №1173.

Доводи управління Пенсійного фонду України в м.Нікополь та Нікопольському районі Дніпропетровської області стосовно того, що позивач не довів факту зайнятості повний робочий день на будівництві будівель та споруд, оскільки підприємство, де працював ОСОБА_1, здійснювало як будівництво обєктів держзамовлення та інших обєктів, так і свайні та інші будівельно-монтажні роботи, не приймаються судом апеляційної інстанції, виходячи з такого.

По-перше, поняття будівельно-монтажних та свайних робіт не виключає виконання останніх під час будівництва, а навпаки, свідчить про наявність звязку названих робіт саме з будівельною діяльністю.

По-друге, відповідно до ст.. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких доводів та доказів стосовно того, що позивач не був задіяний повний робочий день на будівництві, відповідач не навів та не надав.

В той же час, архівними довідками, які містяться в матеріалах справи підтверджено факти отримання позивачем заробітної плати у період з 1979 по 1983 рік та з 1984 по 1987 рік на підприємстві, кількість відпрацьованих позивачем днів та годин на посаді майстра з лютого 1981 року по липень 1987 року .

Отже, доводи відповідача не спростовують правомірності рішення суду першої інстанції.

Посилання відповідача на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, не приймаються судом апеляційної інстанції, як такі, що не відповідають обставинам справи.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

ОСОБА_2 Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року у справі № 182/1547/15-а (2-а/0182/62/2015) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.А. Проценко