Справа № 826/11972/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

при секретарі Рафальській І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» та Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління Державного казначейства України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державного казначейства України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року адміністративний позов - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо відшкодування позивачу суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню заявленої в податкових деклараціях за грудень 2014 року, січень 2015 року.

Суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві вчинити дії визначені п. 200.10 ст. 200 ПК України щодо проведення камеральної перевірки заявлених в податковій декларації даних з питань бюджетного відшкодування ТОВ «РМ-Інвест» податку на додану вартість на рахунок платника у банку та у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів за грудень 2014 року, січень 2015 року.

Зобов'язано ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві протягом місяця з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, сторони - ТОВ «РМ-Інвест» та ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем в січні 2015 року подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображена у податковій декларації за грудень 2014 року в сумі 1 145 116, 00 грн.

В лютому 2015 року позивач подав до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2015 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображена в податковій декларації за грудень 2014 року в сумі 6 790 727, 00 грн.

Відповідно до п. п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України - бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України - сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України встановлено, що бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно до п. п. 200.7, 200.8 ст. 200 ПК України - платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України - протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Пунктом 200.11 ст. 200 ПК України передбачено, що за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 200.12, 200.13 ст. 200 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Отже, обов'язковою передумовою повернення суми бюджетного відшкодування платнику податків є проведення камеральної перевірки заявлених в податковій декларації даних.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, податковим органом надано суду копію акту № 601/2-26-50-15-02-24930146 від 28 березня 2014 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «РМ-Інвест» бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку та у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів за січень 2014 року».

Проте, позивачем в січні-лютому 2015 року було подано заяви про бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2014 року, січень 2015 року.

Отже, посилання податкового органу на зазначений вище акт перевірки є безпідставним, оскільки перевірку проведено за період, що передує заявленому позивачем та перевірку проведено до подання позивачем відповідних заяв та декларацій.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковим органом в порушення п. 200.10 ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації не проведено перевірки заявлених в податковій декларації даних, що вказує на наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності щодо відшкодування позивачу суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню заявленої

Таким чином, доводи апелянта - ТОВ «РМ - Інвест» з приводу того, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому в задоволенні вимог щодо стягнення бюджетного відшкодування податку на додану вартість є необґрунтованими.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві з приводу того, що достовірність нарахування суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за січень 2014 року буде визначена після отримання результатів зустрічних звірок контрагентів по ланцюгу постачання, оскільки п. п. 200.10, 200.11 ст. 200 ПК України, визначено, що податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Відповідно до п. п. 200.12 та 200.13 ст. 200 ПК України - встановлено, що Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Згідно до п. 200.17 ст. 200 ПК України - джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України.

Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Також, відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України - суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, нормами ПК України прямо закріплена відповідальність держави за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість. Зазначена норма є імперативною та не має будь-яких виключень.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) - за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Станом на час звернення позивача з адміністративним позовом до суду ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюються у розмірі 0, 06 мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» - мінімальну заробітну плату встановлено на 2015 рік у розмірі 1218, 00 грн.

В зв'язку з чим, при подачі апеляційної скарги відповідач мав сплатити судовий збір у розмірі 80, 40 грн.

Враховуючи те, що рішення у справі ухвалено не на користь апелянта - ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, а тому судовий збір за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на користь Державного бюджету України.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «РМ-Інвест» та Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві судовий збір за подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду у розмірі 80(вісімдесят гривень) 40 коп.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 24 листопада 2015 року.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Коротких А. Ю.

Хрімлі О.Г.