Справа № 815/5573/15
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5573/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

секретаря Швеця В.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Югвинпром» до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Югвинпром» (далі ТОВ «Югвинпром») до ОСОБА_1 митниці ДФСУ, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення ОСОБА_1 митниці ДФС про корегування митної вартості товарів від 10.08.2015 року №500080005/2015/000017/2.

Позивач зазначив, що він 21.05.2015 року уклав зовнішньоекономічний контракт № Н 150521 з Shanghai Hillway Co., LTD (Китай), згідно умов якого придбав винну кислоту L+ у кількості 20 метричних тонн, загальна вартість якої складає 73 000 доларів США.

Для митного оформлення винної кислоти повіреним (ОСОБА_2 «Юкка») було подано митну декларацію №1801/500000000/2015/906130 від 30.07.2015 року та документи, необхідні для митного оформлення товару з визначенням вартості за придбаний товар за ціною контракту з використанням основного методу визначення митної вартості, у якій товар був задекларований у митному режимі «імпорт 40».

Під час здійснення митного контролю позивач отримав від ОСОБА_1 митниці повідомлення, що подані документи містять розбіжності, а саме: різні зразки підписів продавця в зовнішньоекономічному контракті № Н150521 від 21.05.2015 та інвойсі №Н150521 від 21.05.2015. Вказані розбіжності можуть свідчити про неавтентичність поданих до митного оформлення документів та про можливу підміну документів з метою заниження заявленої митної вартості товарів. Згідно із п.3 cт. 53 МКУ запропоновано митним органом протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Представником позивача були надані додаткові документи. Між тим, рішенням ОСОБА_1 митниці від 10.08.2015 року №500080005/2015/000017/2 здійснено корегування митної вартості товарів у сторону збільшення - 86298,00 дол. США. У звязку зі сплатою ним фінансової гарантії товар був випущений у вільний обіг.

Позивач вважає, що рішення від 10.08.2015 року №500080005/2015/000017/2 прийнято ОСОБА_1 митницею з порушенням норм законодавства та підлягає скасуванню.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним відповідно до переліку, визначеному у ч.2 ст.53 МКУ надані всі документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проведений розрахунок митної вартості.

Відповідно до ч.3 ст.53 МКУ митний орган має право витребувати додаткові документи у разі, якщо подані документи містять розбіжності, ознаки підробки або не мигтять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

На думку позивача аналіз положень ст.ст.52-56 МКУ свідчить про те, що підставою для запитування митницею додаткових документів є наявність обґрунтованих сумнівів у невідповідності митної вартості товару задекларованій. Таку правову позицію висловив Верховний суд України у постанові по справі №21-148а14 від 17 червня 2014 року, зазначивши: «наявність у Митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів».

У зв'язку з цим Рішенні про коригування припущення митниці щодо наявних розбіжностей у підписах продавця на контракті та інвойсі та їх свідчення про неавтентичність та про можливу підміну документів з метою заниження заявленої митної вартості товарів є лише припущенням та не підтверджується жодними доводами або доказами, що свідчить про безпідставність звернення до Покупця з вимогою про надання вищезазначених додаткових документів з переліку, зазначеного у ч.3 ст.53 МК України.

Позивач також зазначив, що ним надані всі наявні документи, у тому числі додаткові, які отримані з різних джерел та містять однакові значення щодо достовірності товару, а саме вартість 1 т - 3650 дол. США.

При цьому було з'ясовано, що у виробника товару (винної кислоти) немає каталогу з даним видом товару, а отже його витребування та надання митним органам є неможливим. Рішення про коригування митної вартості товарів, зумовлене неподанням додаткових документів, фактично було прийняте відповідачем у зв'язку із неподанням каталогу виробника продукції. Разом з тим, відповідачеві було подано прайс-лист виробника товару, у якому зазначено рекомендовану ціну продажу товару, а також прайс -лист продавця товару із зазначення ціни товару на час здійснення поставки.

В обґрунтування позовних вимог позивач також зазначив, що наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що товар, який задекларовано позивачем, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Враховуючи, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар, що підтверджується судовою практикою Вищого адміністративного суду України.

Позивач стверджує, що ним надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару необхідні основні документи із дотриманням вимог ст. 53 МКУ та надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару відповідні документи, які ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару. Оскільки у відповідача відсутні докази та обґрунтовані доводи на підтвердження того, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, позивач вважає рішення ОСОБА_1 митниці про коригування митної вартості товарів від 10.08.2015 року безпідставним, прийнятим з порушенням положень законодавства, протиправним, а тому таким, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 митниці позовні вимоги не визнав, зазначив, що оспорюване рішення щодо визнання митної вартості товарів є законним та обґрунтованим, винесено у відповідності до вимог чинного законодавства. У судовому засідання представник повністю підтримав свою позицію викладену у запереченнях на позов (а.с.122-136), зазначивши, що при перевірки МД позивача спрацювали профілі ризику щодо можливого заниження митної вартості товару, у звязку з чим були сгенеровані форми контролю 1) 105-2 за здійсненням правильності визначення митної вартості товару, 2) 106-2 витребування документів, які підтверджують митну вартість товару. У поданих документах було встановлено різні зразки підписів продавця в зовнішньоекономічному контракті № Н150521 від 21.05.2015 та інвойсі №Н150521 від 21.05.2015. Вказані розбіжності можуть свідчити про неавтентичність поданих до митного оформлення документів та про можливу підміну документів з метою заниження заявленої митної вартості товарів. Зазначені обставини виключали можливість перевірки числового значення митної вартості товарів у відповідності до умов ч.1 ст.54 МКУ та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта додаткових документів. Всіх витребуваних документів позивач не надав, у звязку з чим було прийнято рішення про корегування митної вартості товару та застосований другорядний метод визначення митної вартості товару. Позивач наполягав, що ОСОБА_1 митницею правомірно, з дотримання норм чинного законодавства та у межах компетенції прийняте спірне рішення про корегування митної вартості товару, при цьому прав та законних інтересів позивача митницею порушено не було, у звязку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані ними докази у їх сукупності, судом встановлено, що ТОВ «Югвинпром» зареєстровано 01.08.2006 року (а.с.70-102).

В ході здійснення зовнішньо - економічної діяльності 21.05.2015 року позивачем (покупець) укладений з Shanghai Hillway Co., LTD (Китай) (продавець) контракт № Н150521 про поставку товару винної кислоти L+ у кількості 20 метричних тонн, загальною вартістю 73 000 доларів США (а.с.13-19).

Відповідно до зазначеного контракту в Україну прибула партія вантажу. З метою здійснення митного контролю та митного оформлення Товару повіреним позивача ОСОБА_2 «Юкка» (договір доручення від 15.03.2015 року а.с.35-39) подано митну декларацію №1801/500000000/2015/906130 від 30.07.2015 року. Крім того, відповідно до вимог МКУ були подані документи, необхідні для митного оформлення товару з визначенням вартості за придбаний товар за ціною контракту з використанням основного методу визначення митної вартості, у якій товар був задекларований у митному режимі «імпорт 40», а саме копії договору купівлі-продажу №Н 150521 від 21.05.2015 року; картки обліку особи, яка здійснює операції з товарами №500/2012/0000872 щодо TOB «Югвинпром»; товарно-транспортної накладної CMR від 05.08.2015 року; коносамента (bill of lading) №CNSHA470931 від 28.06.2015 року; платіжного доручення №4 від 26.05.2015 року;платіжного доручення №5 від 16.06.2015 року; довідки ОСОБА_1 регіональної ОСОБА_3 від 22.07.2015 року; інвойсу № НІ50521 від 21.05.2015 року; пакувального листа (packing list) № Hl50521 від 21.05.2015 року; договору доручення від 15.03.2012 року, укладеного між TOB «Югвинпром» та ОСОБА_2 «Юкка»; сертифікату походження (certificate of origin) serial no CCPIT360 НОМЕР_1 №15C3301M1413/03934 від 06.07.2015 року; сертифікату аналізу (certificate of analysis) №150756 від 23.06.2015 року; сертифікату аналізу (certificate of analysis) №150757 від 23.06.2015 року; прайс-листа Changmao Biochemical Engineerinh Co., LTD на період з 01.06.2015 по 31.12.2015 року; акту проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №500060702/2015/6375 від 04.08.2015р.

ОСОБА_1 митницею направлено повідомлення позивачу про те, що подані документи містять розбіжності, а саме: різні зразки підписів продавця в зовнішньоекономічному контракті № Н150521 від 21.05.2015 та інвойсі №Н150521 від 21.05.2015. Вказані розбіжності можуть свідчити про неавтентичність поданих до митного оформлення документів та про можливу підміну документів з метою заниження заявленої митної вартості товарів.

Згідно із п.3 cт. 53 МКУ запропоновано митним органом протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: - каталог, прейскурант, (прайс листи) виробника товару; - виписку з бухгалтерської документації; - копію митної декларації країни відправлення. Крім того, зазначено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (а.с.149).

ОСОБА_1 митниці були надані додатково митна декларація країни відправлення №11785993 від 24.06.2015 року, бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару №632 від 06.08.2015 року, прайс-лист від 01.03.2015 року, а також повідомлено, що на підтвердження митної вартості товару були надані усі документи, інші документи на даний час відсутні (а.с.150-151).

10.08.2015 року позивача повідомлено про не можливість визнання митної вартості товару та здійснення корегування митної вартості товару (а.с.152).

ОСОБА_1 митниця прийняла 10.08.2015 року Рішення про коригування митної вартості товарів №500080005/2015/000017/2, згідно якого визначила вартість товару за резервним методом, а також відповідачем складена Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500080001/2015/00021(а.с.155-159).

Згідно ч.4 ст. 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний випускати у вільний обіг товари, що декларуються, зокрема, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Згідно ст.306 МКУ способом забезпечення сплати митних платежів є, зокрема, фінансові гарантії. Відповідно до ч.1 ст.308 МКУ розмір фінансової гарантії визначається митним органом виходячи з суми митних платежів, що підлягає сплаті при випуску товарів для вільного обігу на митній території України або при вивезенні товарів за межі цієї території у митному режимі експорту. Статтею 309 встановлено, що забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у формах: - надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа); - внесення коштів на відповідний рахунок або в касу митного органу (грошова застава).

Згідно ст.310 МКУ фінансові гарантії надаються митним органам, зокрема, під час декларування товарів до митних режимів, що передбачають сплату митних платежів або передбачають перебування товарів під митним контролем до моменту закінчення дії відповідного митного режиму. Фінансові гарантії надаються: - у вигляді документа; - у вигляді внесення декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником або гарантом грошової застави на відповідний рахунок митного органу.

Для випуску товарів у вільний обіг позивачем подано нову митну декларацію №500080005/2015/001400 від 11.08.2015 року, з урахуванням рішення про коригування митної вартості та на підставі ч.7 ст.55 МКУ сплачено митні платежі згідно митної вартості, надано фінансову гарантію на різницю між сумою митних платежів визначеною декларантом та сумою платежів обчисленою митним органом. Товар був випущений у вільний обіг.

Позивач оскаржив Рішення про коригування митної вартості товарів від 10.08.2015 року №500080005/2015/000017/2.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами,які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд вважає, що позивачем надані всі документи, які свідчать про митну вартість товару відповідно до його контрактної вартості та підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідно до ч.3 ст.53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткових документів лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (розбіжності у документах, ознаки підробки документів, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

Згідно рішення про корегування митної вартості товарів від 10.08.2015 року №500080005/2015/000017/2 підставою для вимоги відповідачем у позивача додаткових документів зазначено, що подані документи мають розбіжності, а саме: різні зразки підписів продавця в зовнішньоекономічному контракті № Н150521 від 21.05.2015 та інвойсі №Н150521 від 21.05.2015. В рішенні зазначено,що вказані розбіжності можуть свідчити про неавтентичність поданих до митного оформлення документів та про можливу підміну документів з метою заниження заявленої митної вартості товарів.

Декларанту запропоновано надати згідно із п.3 cт. 53 МКУ додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: - каталог, прейскурант, (прайс листи) виробника товару; - виписку з бухгалтерської документації; - копію митної декларації країни відправлення.

Таким чином, відповідачем витребувані додаткові документи щодо митної вартості товару, перелік яких ні яким чином не може усунути зазначену митним органом розбіжність у вигляді різних зразків підписів продавця в зовнішньоекономічному контракті № Н150521 від 21.05.2015 та інвойсі №Н150521 від 21.05.2015.

Незважаючи на вказані обставини, позивачем надані наявні додаткові документи, які додатково підтверджують зазначену ним митну вартість товару, числові значення складових митної вартості цього товару.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що всі надані ним документи, у тому числі отримані з різних джерел, містять однакові значення вартості товару та підтверджують її договірну вартість.

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що при прийнятті рішення про корегування митної вартості товарів від 10.08.2015 року №500080005/2015/000017/2 та витребуванні додаткових документів щодо митної вартості товарів ОСОБА_1 митницею не дотримано вимог законодавства, оскільки фактично жодної з підстав, які надають митному органу відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ право вимагати від декларанта додаткових документів, митним органом достовірно не встановлено.

Зазначення такої підстави у якості встановленої розбіжності як наявність різних зразки підписів продавця в зовнішньоекономічному контракті № Н150521 від 21.05.2015 та інвойсі №Н150521 від 21.05.2015 є субєктивною нічім не підтвердженою оцінкою інспектора. Обґрунтованими є доводи позивача, що фактично це є припущенням митниці, що підтверджується подальшим змістом документа митниці, в якому зазначено, що встановлені розбіжності (різні зразки підпису) можуть свідчити про неавтентичність поданих до митного оформлення документів та про можливу підміну документів з метою заниження заявленої митної вартості товарів, тобто висловлено припущення.

Суд вважає, зазначення вказаної підстави у якості встановленої розбіжності в поданих документах неспроможною, оскільки підпис зроблений власноруч людиною це продукт діяльності людини, сукупність символів написаних від руки, та не може повністю співпадати. Судом досліджені контракт, на кожному аркуші якого наявний підпис продавця (а.с.13-19), прайс-лист (а.с.31), інвойс (а.с.33), на яких всі підписи повністю не співпадають, що є логічним, оскільки зроблені власноруч людиною, проте вони є аналогічними, схожими. При відсутності належних доказів щодо підписання документів іншою особою, ніж зазначена у документах, зазначені обставини не можуть бути підставою для висновків про неавтентичність поданих до митного оформлення документів та про можливу підміну документів з метою заниження заявленої митної вартості товарів.

Будь-яких інших підстав для витребування додаткових документів відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ відповідачем в рішенні не зазначено, у тому числі щодо відсутності документів, які не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому суд враховує положення ст.244-2 КАС України про те, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п. 1 і 2 ч.1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 17.06.2015 року по справі за позовом ТОВ «Геліус ЛТД», згідно якого митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Щодо встановлення автентичності поданих для митного оформлення документів, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Ст. 336 МКУ визначені форми митного контролю, який здійснюється, зокрема, шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до ст.335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України (п.1); проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів (п.7); направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів (п.8).

Таким чином, митний контроль здійснюється і після митного оформлення та випуску товару у вільний обіг. Тобто перевірка наданих для митного оформлення документів митним органам може тривати і після митного оформлення товару та випуску його у вільній обіг.

Зі змісту положень законодавства прийняття митним органом під час митного оформлення документів наданих субєктом господарювання, не може безспірно свідчити про достовірність цих документів. Саме у звязку з цим митний котроль здійснюється і після митного оформлення товару, зокрема шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Зазначені положення кореспондуються з ч.3 ст.53 МКУ щодо наявності підстав, які надають право митному органу вимагати від декларанта додаткових документів: розбіжності у документах, ознаки підробки документів, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тобто це ті підстави, які можуть бути встановлені при такий формі митного контролю, як перевірка документів та відомостей, надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Щодо встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів, митний контроль здійснюється відповідно до ст.366 МКУ шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Відповідно до «Порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування», затвердженого наказом Держмитслужби №639 від 06.07.2005 року, здійснення запитів до митних служб іноземних держав відбувається у випадках, зокрема, потреби отримання, підтвердження або спростування з метою забезпечення дотримання митного законодавства України даних, зазначених у поданих митному органу України документах про товари (їх кількість, вартість, походження тощо), переміщувані через митний кордон України, для проведення їх митного оформлення (пп. «в»п.1).

Надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, є відповідно до п.2 ч.2 ст.351 МКУ підставою для проведення документальної невиїзної перевірки даних про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами.

Таким чином, належними доказами неавтентичності поданих органу доходів і зборів документів при митному оформленні товару є отримання відповідної документально підтвердженої інформації від уповноважених органів іноземних держав, у звязку з чим проводиться саме невиїзна перевірка.

Також суд вважає, обґрунтованими доводи позивача, що наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що товар, який задекларовано позивачем, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Враховуючи, що автоматизована система аналізу та управління ризиками з об'єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

При цьому суд також враховує, що прийняти митницею до уваги МД щодо розмитнення аналогічного товару мають інші умови поставки, а саме ДАП (а.с.153), ніж позивача (СІF Одеса).

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

З урахуванням встановлених фактів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд вважає необхідним при розподілі судових витрат стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань витрати на користь позивача у сумі 4872,00 гривень сплачені згідно з платіжним дорученням №657 від 31.08.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Югвинпром» до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення ОСОБА_1 митниці ДФС про корегування митної вартості товарів від 10.08.2015 року №500080005/2015/000017/2.

Стягнути з ОСОБА_1 митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Югвинпром» судові витрати у сумі 4872,00 гривень .

Постанову може бути оскаржено до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.

.