Справа № 2604/13353/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ К/800/58489/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся з позовом в якому просив визнати неправомірними дії посадових осіб управління Пенсійного фонду, щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 та зобов'язати управління Пенсійного фонду призначити йому пенсію за списком № 2 передбачену Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. №1173 за період роботи на посаді регулювальника радіоапаратури в КП «Радіовимірювач» по виконанню роботи по ремонту та настройці спеціальних виробів з 16 травня 1978 року по 3 грудня 1991 року та з 24 жовтня 2011 року.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2012 року позов задоволено. Визнано дії управління щодо відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах по Списку №2 неправомірними. Зобов'язано управління зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженому Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 період його роботи на посаді регулювальника радіоапаратури в КП «Радіовимірювач» по виконанню роботи по ремонту та настройці спеціальних виробів з 16.05.1978 року по 31.12.1991 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України призначити та виплатити позивачу пенсію на пільгових умовах за «Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та в пільгових розмірах», затвердженому Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 з 24.10.2011 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2012 року скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів, в межах ст. 220 КАС України, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24 жовтня 2011 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду з заявою про призначення йому пенсії за віком за списком №2.

Відповідно до листа відповідача у призначенні пенсії йому було відмовлено, оскільки уточнююча пільгова довідка не була оформлена належним чином.

28 лютого 2012 року позивач повторно звернувся до управління Пенсійного фонду з заявою про призначення йому пенсії за віком по списку №2, однак отримав відмову, в зв'язку із чим звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відмова в призначенні пенсії позивачу ґрунтується на вимогах чинного пенсійного законодавства, а тому рішення відповідача щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах є правомірним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Згідно п. б) ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право па пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регулює Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок №383).

Відповідно до п. 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п. 10 Порядку № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудові книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Пунктом 20 вищевказаного Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організації.

У разі неточності або невідповідності записів відображених у трудовій книжці, записам у довідках, уточнюючих особливий характер робіт, органу, що призначає пенсію, надано право, встановлене частиною 1 статті 101 Закону та абз. 2 пункту 32 Наказу, вимагати відповідні документи від підприємств, установ та організацій, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Судами встановлено, що позивач працював регулювальником апаратури в КП «Радіовимірювач» і виконував роботи по ремонту та настройці спеціальних виробів з 16 травня 1978 року по 31 грудня 1991 року.

Однак, із записів в трудовій книжці вбачається, що позивач з 08 лютого 1977 року зарахований на Київський завод «Радіовимірювач» на посаду слюсаря-збірника 2-го розряду, згідно наказу № 38/ок від 15 березня 1977 року. В подальшому (запис № 8) до наказу внесені зміни та зазначено: «вважати зарахованим слюсарем-збірником 3-го розряду»

Наказом № 77/ок від 17 травня 1978 року (запис № 9) з 16 травня 1978 року позивачу присвоєно 2-ий розряд регулювальник радіоапаратури, однак запис щодо призначення чи переведення на вказану посаду відсутній.

Надана підприємством уточнююча довідка не містить даних про те, що позивач працював на посаді регулювальника радіоапаратури, а лише вказує перелік виконуваних робіт: ремонт, настройка спеціальних виробів.

Крім того, у наданих позивачем документах відсутні дані про характер роботи або умови праці, підтвердження яких, відповідно до п. 3 Порядку № 383, є необхідним для призначення пільгової пенсії. Зокрема, не підтверджена додаткова відпустка позивачу яка надавалася за шкідливі умови праці. В особових рахунках по заробітній платі не вбачається доплата за шкідливі умови праці. Не надана технічна документація на вказану апаратуру, зайнятість на ній позивача і наявність постійного джерела випромінювання, що передбачає роботу з джерелами УКХ, УВЧ, НВЧ - випромінювань.

Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності у позивача права на пенсію на пільгових умовах підтверджуються матеріалами справи та є обґрунтованими. Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов правильноого висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без змін, якщо визнає, що суд не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець