Справа № 804/15197/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретаріОСОБА_4
позивача представника відповідача-1 представника відповідача-2 представника відповідача-3 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни до відповідача-1: Державної міграційної служби України, відповідача-2: Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, відповідача-3: Жовтневого районного відділу у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії,-
22 жовтня 2015 року ОСОБА_5 Іамзе Йосипівна звернулася до суду з позовом до відповідача-1: Державної міграційної служби України, відповідача-2: Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, відповідача-3 Жовтневого районного відділу у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, в якому просить зобовязати відповідачів (Державну міграційну службу України, Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Жовтневий районний відділ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області) оформити закордонний паспорт громадянки ОСОБА_9 Іамзе Йосипівни проставленням в ньому відмітки про її легальне перебування в Україні з 23 серпня 2014 року та по день відмітки, та потім надати їй належний час для виїзду чи для інших дій (про що також проставити відповідну відмітку у її закордонному паспорті).
В обґрунтування позову позивач зазначив, що є громадянкою ОСОБА_10 та має в Україні особливий статус.
13.06.2013 року позивачем було подано до Жовтневого районного відділу у м. Дніпропетровську ГУ Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області пакет документів на продовження строку перебування в Україні з 26.07.2013 року по 22.12.2013 р.
09.07.2013 р. Жовтневим районним відділом у м. Дніпропетровську ГУ Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області позивачу було видано повідомлення про відмову у продовженні строку її перебування в Україні на період з 27.06.2013 р. по 22.12.2013 р.
Крім того 17.12.2013 р. позивачем було подано до Жовтневого районного відділу у м. Дніпропетровську ГУ Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області пакет документів на подовження строку перебування в Україні на 2 місяці, а саме з 23.12.2013 р. по 23.02.2014 року. Однак, протримавши документи три тижні, Жовтневий районний відділ у м. Дніпропетровську ГУ Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області відмовився їх розглядати.
18.02.2014 року позивач втретє подала пакет документів на продовження строку перебування в Україні ще на 6 місяців, а саме з 24.02.2014 року по 22.08.2014 року.
У звязку з діями Жовтневого районного відділу у м. Дніпропетровську ГУ Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області позивач зверталася до суду з позовами.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №804/9847/13-а рішення Державної міграційної служби України про відмову позивачу в продовженні строку перебування в Україні з 27.06.2013 р. по 22.12.2013 р. визнано незаконним та зобовязано Державну міграційну службу України прийняти рішення про продовження перебування позивача на території України з 27.06.2013 р. по 22.12.2013 р.
Оскільки після 22.08.2014 року позивач більше не збиралася продовжувати своє перебування на території України, то і не подавала відповідних заяв. Відповідно, остання стверджує, що з вказаного часу її перебування на території України не регулюється постановою КМУ №150 від 15.02.2012 року «Про затвердження порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України».
Позивач стверджує, що міграційна служба зобовязана зарахувати їй строк перебування в Україні з 23.08.2014 року як вимушений та не з вини позивача.
Позивач посилається на те, що з 23 серпня 2014 року вимушено знаходиться в Україні з вини міграційної служби, у звязку з прийняттям участі в судових процесах щодо оскарження дій відповідачів.
Міграційна служба постійно здійснювала незаконні дії, які в результаті призвели до того, що проставлення штампів в закордонному паспорті позивача відбулося лише після 8 місяців після закінчення заявленого позивачем строку.
Своїми незаконними діями відповідачі порушують обовязкове дотримання Інструкції про порядок реєстрації іноземців та їх паспортних документів в пунктах пропуску через державний кордон України, а також норми Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, адміністративний позов просила задовольнити.
Представник відповідача-1 заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні та додатково пояснив, що строки перебування іноземців в Україні та порядок їх продовження визначаються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 р. № 3773-VІ (далі - Закон), Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150 (далі - Порядок № 150).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:
1) протягом наданого візою дозволу в разі в'їзду з держав з візовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;
2) не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;
3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.
За змістом підпункту 1 пункту 6 Порядку № 150 строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули за короткостроковою візою, а також з держав з безвізовим порядком в'їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в'їзду в Україну. До короткострокових віз прирівнюються візи типу С-2, С-3, Б, Л, М, Н, Р, Г, К, Т, П-1, ОП і П-2, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії).
Відповідно до частини другої статті 17 Закону, пункту 8 Порядку № 150 для продовження строку перебування в Україні іноземець та приймаюча сторона, не раніше, ніж за десять та не пізніше, ніж за три дні до закінчення встановленого строку перебування іноземця, особисто мають звернутися до територіального органу чи підрозділу ДМС України за місцем проживання з відповідною письмовою заявою і документами, передбаченими пунктом 9 Порядку. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС.
Тобто, для продовження строку перебування в Україні позивачка зобов'язана була подати до ГУДМС України в Дніпропетровській області відповідну письмову заяву і документи, чого зроблено не було.
Згідно із пунктом 12 Порядку розгляду заяв іноземців та осіб без громадянства про продовження строку перебування на території України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.04.2012 № 363, у разі прийняття за заявою іноземця рішення про продовження строку його перебування в Україні в паспортному документі іноземця проставляється відповідний штамп, у якому зазначається орган, який прийняв рішення, та термін, на який вирішено продовжити строк перебування. Штамп завіряється підписом начальника (або його заступника) територіального органу чи підрозділу ДМС за місцем проживання іноземця та скріплюється печаткою.
Строк перебування громадянки ОСОБА_11 ОСОБА_5 в Україні продовжувався:
до 22.12.2013 - за її заявою від 13.06.2013 № 56-03-13 про продовження строку перебування та на виконання судового рішення у справі № 804/9847/13-а. 26.12.2014 відповідні відмітки були проставлені до закордонного паспорту громадянки ОСОБА_11 ОСОБА_5 - А2197009;
Інших заяв про продовження строку перебування на території України громадянка ОСОБА_11 ОСОБА_5 до ДМС України, ГУДМС України в Дніпропетровській області не подавала.
Представник відповідача-2 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.
Представник відповідача-3 в судовому засіданні також просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, оскільки останні не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на те, що відповідно до п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 р. №150 (далі - Порядок) іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:
1) протягом наданого візою дозволу в разі в'їзду з держав з візовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;
2) не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;
3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.
Згідно до п. 7 Порядку рішення про продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені цим Порядком строки приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником у разі подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України та наявності підстав, які не дають змоги виїхати з України, відповідно до статті 22 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а також Головою ДМС або його заступником в інших випадках за умови подання підтверджувальних документів.
15.04.2015 громадянці ОСОБА_5 було направлено запрошення для отримання її національних паспортів А2197009 та А2197054.
ОСОБА_5 прибула до Жовтневого РВ у м. Дніпропетровську лише 15.05.2015, отримала свій закордонний паспорт А2197009 та відмовилася від отримання закордонного паспорту А2197054, посилаючись на те, що начебто в ньому не проставлені відмітки про продовження строку перебування з 23.08.2014 по 15.05.2015.
Позивачу було роз'яснено, що продовження строку перебування здійснюється за її заявою в установленому законодавством порядку.
Однак, гр. ОСОБА_5 замість заяви про продовження строку перебування надіслала до Жовтневого РВ у м. Дніпропетровську 04.06.2015 досудове повідомлення (вх. №1212-39/1368). У відповіді від 10.06.2015 №1212-40/3012 гр. ОСОБА_5 було черговий раз роз'яснено порядок подання документів про продовження строку перебування на території України.
Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступні обставини.
13.06.2013 року ОСОБА_5 Іамзе Йосипівна позивач подала до Жовтневого районного відділу у м. Дніпропетровську ГУ Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області пакет документів на продовження строку перебування в Україні з 26.07.2013 року по 22.12.2013 р.
09.07.2013 р. Жовтневим районним відділом у м. Дніпропетровську ГУ Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області позивачу було видано повідомлення про відмову у подовженні строку її перебування в Україні на період з 27.06.2013 р. по 22.12.2013 р.
Крім того, 17.12.2013 р. позивач подала до Жовтневого районного відділу у м. Дніпропетровську ГУ Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області пакет документів на продовження строку перебування в Україні на 2 місяці, а саме з 23.12.2013 р. по 23.02.2014 р.
18.02.2014 року позивач втретє подала пакет документів на продовження строку її перебування в Україні ще на 6 місяців, а саме з 24.02.2014 року по 22.08.2014 року.
Враховуючи відмову відповідачів у продовженні строку перебування в Україні, позивач оскаржувала рішення Державної міграційної служби у судовому порядку за її заявами від 13.06.2013 р. №56-03-13; від 17.12.2013 №92-03-13; від 18.02.2014 №010-03-14.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2014 р. у справі №804/9847/13-а адміністративний позов ОСОБА_5 Іамзі Йосипівні до Жовтневого районного відділу у м. Дніпропетровську, Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Державної міграційної служби України про визнання незаконними дій задоволено частково: визнано рішення Державної міграційної служби України, яким Жовтневим районним відділом у м. Дніпропетровську Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 Іамзі Йосипівні про продовження перебування на території України з 27.06.2013 року по 22.12.2013 рік - незаконним та скасовано; зобов'язано Державну міграційну службу України прийняти рішення про продовження строків перебування на території України з 27.06.2013 року по 22.12.2013 рік ОСОБА_5 Іамзе Йосипівни.
зобов'язано Державну міграційну службу України, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Жовтневий районний відділ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у встановленому чинним законодавством України порядку здійснити дії щодо продовження строку перебування громадянці ОСОБА_11 ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни на території України шляхом проставлення в її паспортному документі штампа на строк з 27.06.2013 року по 22.12.2013 року після прийняття Державною міграційною службою України відповідного рішення на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.08.2013р. по справі № 804/9847/13-а;
визнано протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України щодо неприйняття відповідного рішення за наслідками розгляду заяви громадянки ОСОБА_11 ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни про продовження строку перебування на території України від 17.12.2013 р. № 092-03-13;
зобов'язано Державну міграційну службу України у встановленому чинним законодавством України порядку прийняти рішення про продовження строку перебування громадянки ОСОБА_11 ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни в Україні з 23.12.2013 року по 23.02.2014 року;
зобов'язано Державну міграційну службу України, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Жовтневий районний відділ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у встановленому чинним законодавством України порядку здійснити дії щодо продовження строку перебування громадянки ОСОБА_11 ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни на території України шляхом проставлення в її паспортному документі штампа на строк з 23.12.2013 року по 23.02.2014 року після прийняття Державною міграційною службою України відповідного рішення;
визнано протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України щодо неприйняття відповідного рішення за наслідками розгляду заяви громадянки ОСОБА_11 ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни про продовження строку перебування на території України від 18.02.2014 року № 010-03-14;
зобов'язано Державну міграційну службу України у встановленому чинним законодавством України порядку прийняти рішення про продовження строку перебування громадянки ОСОБА_11 ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни в Україні з 24.02.2014 року по 22.08.2014 року;
зобов'язано Державну міграційну службу України, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Жовтневий районний відділ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у встановленому чинним законодавством України порядку здійснити дії щодо продовження строку перебування громадянці ОСОБА_11 ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни на території України шляхом проставлення в її паспортному документі штампа на строк з 24.02.2014 року по 22.08.2014 року після прийняття Державною міграційною службою України відповідного рішення.
Вищевказані постанови суду першої інстанції залишені Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом без змін.
26.12.2014 року відповідачем-1, згідно ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.05.2014, прийнято рішення за заявою від 13.06.2013 №56-03-13 про продовження строку перебування позивача на строк до 22.12.2013 р., 26.12.2014 року відповідні відмітки були проставлені до національного паспорту позивача - А2197009.
Цього ж дня позивачу було направлено запрошення для отримання її національних паспортів А2197009 та А2197054.
Позивач прибула до Жовтневого РВ у м. Дніпропетровську 15.05.2015, отримала свій закордонний паспорт А2197009 та відмовилася від отримання закордонного паспорту А2197054, посилаючись на те, що в ньому не проставлені відмітки про продовження строку перебування з 23.08.2014 по 15.05.2015, так як цей час вона знаходилась на території України у зв'язку із судовим розглядом справ.
04.06.2015 року ОСОБА_5 надіслала до Жовтневого РВ у м. Дніпропетровську досудове повідомлення (вх. №1212-39/1368).
У своїй відповіді від 10.06.2015 №1212-40/3012 відповідачем-3 було роз'яснено ОСОБА_5 порядок подання документів про продовження строку перебування на території України.
Відповідно до посвідчення серії АА № 006063, яке видано Національною комісією з питань закордонних українців, ОСОБА_5 має статус закордонного українця.
Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 360 (далі - Положення №360), визначено, що ДМС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Згідно пп. 9 п. 4 Положення №360 ДМС України відповідно до покладених на неї завдань приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов'язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.
Відповідно до п. 7 Положення №360 ДМС України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до пункту 3 Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. № 563 (далі - Типове положення) завданням територіальних органів є реалізація повноважень міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2011 року № 658 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи ДМС України, у тому числі Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Положення про ГУДМС України в Дніпропетровській області основними завданнями ГУДМС України в Дніпропетровській області є реалізація на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.
Пунктом 4 Положення передбачено, що Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань приймає, в межах своїх повноважень, рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов'язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.
Строки перебування іноземців в Україні та порядок їх продовження визначаються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 р. № 3773-VІ (далі Закон № 3773-VІ ), Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 р. № 150 (далі - Порядок № 150).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території:
1) протягом наданого візою дозволу в разі в'їзду з держав з візовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;
2) не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України;
3) на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду за візою, оформленою до 11 вересня 2011 року.
За змістом підпункту 1 пункту 6 Порядку № 150 строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули за короткостроковою візою, а також з держав з безвізовим порядком в'їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в'їзду в Україну. До короткострокових віз прирівнюються візи типу С-2, С-3, Б, Л, М, Н, Р, Г, К, Т, П-1, ОП і П-2, оформлені до 11 вересня 2011 р. (до закінчення строку їх дії).
Відповідно до ст. 17 Закону № 3773-VІ іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).
Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.
У продовженні строку перебування іноземцю або особі без громадянства може бути відмовлено в разі відсутності для цього підстав та достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов'язаних із перебуванням іноземця або особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони.
Продовження строку перебування на території України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п.7 вищевказаного Порядку рішення про продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені цим Порядком строки приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником у разі подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України та наявності підстав, які не дають змоги виїхати з України, відповідно до статті 22 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а також Головою ДМС або його заступником в інших випадках за умови подання підтверджувальних документів.
Відповідно до п. 8 Порядку № 150 для продовження строку перебування в Україні іноземець та приймаюча сторона, не раніше, ніж за десять та не пізніше, ніж за три дні до закінчення встановленого строку перебування іноземця, особисто мають звернутися до територіального органу чи підрозділу ДМС України за місцем проживання з відповідною письмовою заявою і документами, передбаченими пунктом 9 Порядку. Зразок заяви та порядок її розгляду затверджуються МВС.
Згідно із пунктом 12 Порядку № 363 у разі прийняття за заявою іноземця рішення про продовження строку його перебування в Україні в паспортному документі іноземця проставляється відповідний штамп, у якому зазначається орган, який прийняв рішення, та термін, на який вирішено продовжити строк перебування. Штамп завіряється підписом начальника (або його заступника) територіального органу чи підрозділу ДМС за місцем проживання іноземця та скріплюється печаткою.
Приймаючи рішення по справі, суд враховує, що відповідно до ст. 8 ОСОБА_12 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
ОСОБА_12 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_12 України і повинні відповідати їй.
ОСОБА_12 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_12 України гарантується.
Згідно частин 1-3 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_12 України гарантується.
Статтею 26 ОСОБА_12 України передбачено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими ОСОБА_12, законами чи міжнародними договорами України.
Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими ОСОБА_12, законами чи міжнародними договорами України.
Статтею 1 Закону України «Про закордонних українців» № 1582-IV від 04.03.2004 р. визначено, що закордонний українець - це особа, яка є громадянином іншої держави або особою без громадянства, а також має українське етнічне походження або є походженням з України.
Відповідно до ст. 10 Закону №1582-IV задоволення національно-культурних і мовних потреб закордонних українців та захист їхніх прав як національних меншин в інших державах є невід'ємною складовою частиною зовнішньополітичної діяльності України.
Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані забезпечувати реалізацію прав закордонних українців під час їх перебування в Україні.
Рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб щодо вирішення питань, повязаних з перебуванням закордонних українців в Україні, можуть бути оскаржені в суді в установленому законом порядку.

Не дивлячись на те, що позивач не зверталась із відповідними заявами про продовження терміну перебування в Україні після 23 серпня 2014 року, суд приходить до висновку про наявність поважних причин, які стали підставою для подальшого перебування позивача в Україні, а саме розгляд адміністративних справ в Дніпропетровському окружному адміністративному суді та Дніпропетровському апеляційному адміністративному суді щодо оскарження дій та рішень відповідачів. При цьому судами були визнані протиправними дії та рішення органів Державної міграційної служби України та зобов'язано відповідачів поновити порушені права позивача. Тобто, підставою для подальшого перебування позивача в Україні поза межами встановленого строку стали саме протиправні дії та рішення відповідачів, що знайшло своє відображення у рішеннях судів, які набрали законної сили, а не бажання позивача.

Враховуючи вищевказане та керуючись принципом верховенства права, суд приходить до висновку, що для повного та належного захисту прав позивача адміністративний позов має бути задоволений шляхом зобов'язання відповідача-1 прийняти рішення про продовження строку перебування громадянки ОСОБА_11 ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни в Україні з 23 серпня 2014 року по день набрання постановою суду законної сили. Також суд вважає за необхідне зобовязати відповідачів здійснити дії щодо продовження строку перебування громадянки ОСОБА_11 ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни на території України шляхом проставлення в її паспортних документах штампів на строк з 23 серпня 2014 року по день набрання постановою суду законної сили після прийняття Державною міграційною службою України відповідного рішення.

Враховуючи задоволення адміністративного позову, відповідно до вимог ст. 94 КАС України, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача з Державного бюджету України судові витрати у сумі 487,20 грн.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобовязати Державну міграційну службу України прийняти рішення про продовження строку перебування громадянки ОСОБА_11 ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни в Україні з 23 серпня 2014 року по день набрання постановою суду законної сили.

Зобовязати Державну міграційну службу України, Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Жовтневий районний відділ у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області здійснити дії щодо продовження строку перебування громадянки ОСОБА_11 ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни на території України шляхом проставлення в її паспортних документах штампів на строк з 23 серпня 2014 року по день набрання постановою суду законної сили після прийняття Державною міграційною службою України відповідного рішення.

Присудити з Держаного бюджету України на користь ОСОБА_5 Іамзі Йосипівни судові витрати у розмірі 487,20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2015 року.

Судді (підписи) Постанова не набрала законної сили 26 листопада 2015 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_1