Справа № 2а/0470/3632/12
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2012-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/3632/12
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кальника В.В.

при секретарі судового засідання Петранцові О.Ю.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського міського управління Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Дніпропетровській області до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 про видворення за межі України в примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровське міське управління Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Дніпропетровській області 20 березня 2012 року звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 з позовними вимогами про видворення за межі України в примусовому порядку громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в зв'язку з відсутністю у відповідача дозволу на працевлаштування в Україні, власного житла, приймаючої сторони, а також законних джерел існування на території України, 20.01.2012р. відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення його за межі України в адміністративному порядку та заборонено подальший вїзд в Україну терміном на 3 роки, Зазначеним рішенням відповідача було зобовязано покинути територію України до 02.02.12р., однак, у зазначений термін відповідач територію України не залишив, чим порушив встановлений порядок перебування в Україні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні доводам позовної заяви.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно статті 3 Закону України "Про статус іноземців і осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін, а також тимчасово перебувати на її території. Іноземці та особи без громадянства, які іммігрували на постійне проживання або прибули для тимчасового працевлаштування, отримують посвідки відповідно на постійне або тимчасове проживання. Порядок видачі дозволу на імміграцію, а також посвідки на постійне проживання та вирішення інших питань, пов'язаних з імміграцією іноземців та осіб без громадянства, визначається Законом України про імміграцію. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на іншій законній підставі, вважаються такими, що тимчасово перебувають в Україні. Вони зобов'язані в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, зареєструвати свої паспортні документи, і виїхати з України після закінчення відповідного терміну перебування. Якщо іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають в Україні, змінюють місце проживання, вони зобов'язані повідомити про це органи внутрішніх справ, у яких зареєстровано їх паспортні документи.

Правила в'їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.1995 року №1074.

Відповідно до пункту 19 Правил іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну на законній підставі, можуть тимчасово перебувати на території України за паспортним документом, зареєстрованим у порядку, встановленому цими Правилами.

Паспортний документ подається іноземцем та особою без громадянства для реєстрації у пункті пропуску через державний кордон посадовій особі Державної прикордонної служби. Реєстрація проводиться на період короткотермінового перебування - для іноземців та осіб без громадянства з держав з візовим порядком в'їзду на період дії візи, але не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду, якщо інший термін не визначено міжнародними угодами; для іноземців та осіб без громадянства з держав з безвізовим порядком в'їзду - на термін не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду, якщо інший термін не визначено міжнародними угодами. Іноземці та особи без громадянства можуть звільнятися від реєстрації паспортного документа на підставі відповідного міжнародного договору України на умовах взаємності.

Пунктом 27 Правил передбачено, що продовження терміну перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, які не зазначені у пунктах 20 і 21 цих Правил і прибули на тривале перебування з метою навчання, працевлаштування, у приватних справах тощо, здійснюється територіальними органами або підрозділами Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб в порядку, встановленому МВС. Відповідні документи оформляються на підставі письмових звернень іноземця та особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніше ніж за 3 робочих дні до закінчення дії реєстрації. У продовженні терміну може бути відмовлено у разі відсутності для цього підстав та коштів для покриття витрат, пов'язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, який постійно проживає в ОСОБА_3, прибув в Україну 27.04.2010р. через КПП «Харків-пасажирський»Державної прикордонної служби України з метою подальшого проживання та працевлаштування, по національному паспорту НОМЕР_1, виданому 21.04.2010р. відділом УФМС ОСОБА_3 по Пермському краю в м. Березники.

10.03.2012р. під час проведення оперативно-профілактичних заходів по відпрацюванню м. Дніпропетровська співробітниками СГІРФО Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на зупинці по вул. Героїв Сталінграда був затриманий громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, при цьому, у відповідача були відсутні документи, що засвідчують його особу. Громадянин ОСОБА_4 був доставлений в Бабушкінський РВ ДМУ ГУ MBС України в Дніпропетровській області для встановлення особи.

При вивченні особистості громадянина ОСОБА_2 встановлено, що він прибув на Україну з метою подальшого проживання та працевлаштування, але приймаюча сторона відсутня, власного житла на території України та близьких родичів, громадян України відповідач не має, документів які б підтверджували законні джерела для існування, відсутні, підстав для оформлення документів на імміграцію в Україну відповідачем не надано.

З питання продовження терміну перебування в Україні до органів внутрішніх справ відповідач не звертався.

31.01.2011року за порушення правил перебування іноземця на території України, відносно громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, Дніпропетровським МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було складено протокол про адміністративне порушення за ст. 203 ч. 1 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України».

Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2011 року ОСОБА_2 був засуджений за ч.1 ст.185 КК України, за яким засудженому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривен. Відповідачем вирок суду не оскаржувався та набрав чинності 30.03.2011р.

24.05.2011 громадянин ОСОБА_4 сплатив штраф у розмірі 850 гривен.

20.01.2012 року відносно гр. ОСОБА_4 ОСОБА_5 РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було прийнято рішення про примусове повернення до ОСОБА_3 з забороною в'їзду на територію України на 3 (три) роки, перебування обмежено до 02.02.2012р, але громадянин ОСОБА_4 від виїзду з території України ухилився, перейшов на нелегальне становище.

В судовому засіданні відповідач зазначив, що він має неповнолітнього сина, в ОСОБА_3 мешкає з матірю.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем не дотримано правил перебування на території України, встановлених чинним законодавством України.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про статус іноземців і осіб без громадянства" за порушення іноземцями та особами без громадянства встановленого порядку перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, або проживання за недійсними документами, недотримання встановленого порядку реєстрації або пересування і вибору місця проживання, працевлаштування, ухилення від виїзду після закінчення терміну перебування, а також за недотримання Правил транзитного проїзду через територію України, до них застосовуються заходи відповідно до законодавства України.

Згідно з частиною 2 статті 32 зазначеного Закону рішення про видворення іноземця та особи без громадянства за межі України приймається органом внутрішніх справ за місцем його перебування з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення. За рішенням органу внутрішніх справ видворення іноземця та особи без громадянства за межі України на підставах, визначених у частині першій цієї статті, супроводжується забороною подальшого в'їзду в Україну строком до десяти років, а на підставах, визначених у частині другій цієї статті, може супроводжуватися забороною подальшого в'їзду в Україну строком до п'яти років. Строки заборони подальшого в'їзду в Україну обчислюються з дня винесення зазначеного рішення. Порядок виконання рішення про заборону подальшого в'їзду в Україну визначається законодавством України.

Частинами 3-5 цієї ж статті передбачено, іноземець та особа без громадянства зобов'язані покинути територію України у строк, зазначений у рішенні про видворення. У разі прийняття рішення про видворення іноземця та особи без громадянства за межі України в її паспортному документі негайно анулюється віза і вилучаються документи на право перебування в Україні.

Іноземцю та особі без громадянства може надаватися строк до п'яти днів для виїзду з України після прийняття зазначеного рішення.

У разі якщо ці особи ухиляються від виїзду після прийняття такого рішення, вони підлягають примусовому видворенню на підставі постанови адміністративного суду.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи, що відповідач, громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, позовні вимоги визнав, проти його примусового видворення за межі України не заперечував, а також з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, щодо відсутності законних підстав для перебування відповідача на території України, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.158 - 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Дніпропетровського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області - задовольнити повністю.

Громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, видворити в примусовому порядку за межі України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 22.03.2012 року.

.

Суддя ОСОБА_6