Справа № 521/11426/15-а
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2015-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/521/239/15
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 листопада 2015 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

при секретарі - Варналій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови № 0557/50000/15 від 08.07.2015 року у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови № 0557/50000/15 від 08.07.2015 року у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала про таке.

16.10.2014р. до Південної митниці Міндоходів від фірми відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL MAK.VE YAN SAN. U RUNLERI NAKLIYE TURIZM SAN. VE TIC. LTD.STI.». (Туреччина) на вантажному автомобілі НОМЕР_1/НОМЕР_2 надійшов товар: «взуття, одяг, білизна туалетна, тканина та інші».

17.10.2014 року в якості підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт» особою, уповноваженою на роботу з митними органами, МПП «ВІСЛА», якою є позивач, що діяла на підставі договору-доручення № 20/07 від 10.07.2014 р., на здійснення послуг декларанта, укладеного між МПП «ВІСЛА», в особі директора ОСОБА_2 та ТОВ «АДОНІОН», в особі директора ОСОБА_3, були надані наступні документи: CARNET TIR № АX 75925786, CMR від 15.10.2014 № 786, контракт від 01.09.2014 №0914-01, інвойс від 15.10.2014 №046644, інвойс від 15.10.2014 №046644/1, пакувальний лист, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 17.10.2014 № 500040001/2014/018013.

Як вказує позивач, 17.10.2014 року зазначені товари були оформлені в Південній митниці Міндоходів у митному режимі «імпорт» та випущені у вільний обіг.

З метою з'ясування питання про автентичність поданих органам доходів та зборів України документів на зазначені товари, було направлено запит від 26.12.2014 № 11055/5/99-99-26-03-03-16 до митних органів Туреччини.

30.04.2015 року до Одеської митниці ДФС, листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України № 14049/7/99-99-26-03-03-17 надійшла відповідь митних органів Туреччини із наданням експортних митних декларацій, які були підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну.

На підставі даної відповіді, відповідачем був зроблений висновок про те, що товар, оформлений у Південній митниці за МД від 17.10.2014 №500040001/2014/018013, оформлювався в режимі «експорт» до України у митних органах Туреччини митними деклараціями та інвойсами, відповідно до яких, різниця сум митних платежів, нарахованих та сплачених за митною вартістю, заявленою декларантом, та суми митних платежів, з урахуванням декларації, надісланої митними органами Республіки Туреччина становить 3541513,53 грн.

08 липня 2015 р. Одеською митницею Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил №0557/50000/15 була прийнята постанова, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та було накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 10624540,60 грн.

Позивач зазначила, що вона діяла в межах доручення, на підставі всіх наданих їй декларантом - ТОВ «Адоніон» документів, за якими, для підтвердження заявленої митної вартості від позивача надавалися фактичні дані з супровідних документів (виключний перелік який наведений у ст. 53 МКУ як підстава для застосування розрахунку митних платежів), а саме: CARNET TIR № АX 75925786, CMR від 15.10.2014 № 786, контракт від 01.09.2014 №0914-01, інвойс від 15.10.2014 №046644, інвойс від 15.10.2014 №046644/1, пакувальний лист.

Крім того, відповідно до акту № 1657 на проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 17.10.2014 року, посадові особи відповідача не виявили розбіжностей товару, що знаходився в автомобілі НОМЕР_1/НОМЕР_2 та супровідних документах на вантаж.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просила суд визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0557/50000/15 від 08.07.2015 року, винесену Одеською митницею Державної фіскальної служби України про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та стягнення з неї - 10624540,60грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити та справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надав до суду заперечення, в яких вказав наступне.

16.10.2014р. до Південної митниці Міндоходів від фірми - відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL МАК. VE Y AN SAN. U RUNLERI AKLIYE TURIZM SAN. VE TIC. LTD. STI.» (Туреччина) на вантажному автомобілі НОМЕР_1/НОМЕР_2 надійшов товар «взуття, одяг, білизна алетна, тканина та інші».

В якості підстави для переміщення зазначених товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт» особою, уповноваженою на роботу з митними органами МПП «ВICJIA» - ОСОБА_1, що діяла на підставі договору-доручення № 20/07 від 10.07.2014р., на здійснення послуг декларанта, укладеного між МПП «BICJIA», в особі директора ОСОБА_2 та ТОВ «АДОНІОН», в особі директора ОСОБА_3, були надані наступні документи: CARNET TIR №АX 75925786, CMR від 15.10.2014 № 786, контракт від 01.09.2014 №0914-01, інвойс від 15.10.2014 №046644, інвойс від 15.10.2014 №046644/1, пакувальний лист, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 17.10.2014 № 500040001/2014/018013.

17.10.2014 року зазначені товари були оформлені в Південній митниці Міндоходів у митному режимі - «імпорт» та випущені у вільний обіг.

З метою з'ясування питання про автентичність поданих органам доходів та зборів України документів на зазначені товари, було направлено запит від 26.12.2014 № 11055/5/99-99-26-03-03-16 до митних органів Туреччини.

30.04.2015 року до Одеської митниці ДФС, листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України, надійшла відповідь митних органів Туреччини із наданням експортних митних декларацій, які були підставою для відправки товарів з Туреччини до України.

На підставі даної відповіді, відповідачем був зроблений висновок про те, що товар, оформлений у Південній митниці за МД від 17.10.2014 №500040001/2014/018013 оформлено в режимі «експорт» до України в митних органах Туреччини митними деклараціями та інвойсами, відповідно до яких, його загальна вартість становить 9736955,173 грн. Тобто, була виявлена суттєва різниця між сумою митних платежів, нарахованих та сплачених за митною вартістю, заявленою декларантом та сумою митних платежів, з урахуванням декларації, надісланої митними органами Республіки Туреччина, що, на думку відповідача, підтверджує заниження вартості товарів.

08 липня 2015 р. Одеською митницею Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил №0557/50000/15 була прийнята постанова, стосовно декларанта - МПП «Вісла» - гр. ОСОБА_1, оскільки, на думку відповідача, саме нею в митній декларації від 17.10.2014 №500040001/2014/018013 було заявлено неправдиві відомості про умови поставки, покупця, одержувача та про вартість товар.

З урахуванням викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.(а.с.35-40).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, оцінивши докази відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст.485 Митного кодексу України, склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявления неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Відповідно до 530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю. Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач має ліцензію ДМС України серії АВ №6711687 від 14.06.2012 року, відповідно до якої здійснює діяльність митного брокера та є особою, уповноваженою на роботу з митними органами, митним брокером МПП «Вісла», що підтверджується договором-доручення № 20/07 від 10.07.2014р., на здійснення послуг декларанта, укладеного між МПП «ВІСЛА» та ТОВ «АДОНІОН».

Згідно п. 1.1 вказаного договору-доручення, МПП «Вісла» взяло на себе обов'язок здійснити від імені та за рахунок довірителя ТОВ «АДОНІОН» декларування вантажів, майна, послуг довірителя, які переміщуються через митний кордон України згідно з діючим МК України.

Відповідно до п. 2.1.1 МПП «Вісла» зобов'язалось надавати митним органам належним чином оформлену вантажну митну декларацію (ВМД) та інші документи, необхідні для оформлення пропуску товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів через митний кордон.(ас.110-111).

16.10.2014 року до Південної митниці Міндоходів від фірми - відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL MAK. VE YAN SAN. U RUNLERI NAKLIYE TURIZM SAN. VE TIC. LTD. STI.» (Туреччина) на вантажному автомобілі НОМЕР_1/НОМЕР_2 надійшов товар «взуття, одяг, білизна туалетна, тканина та інші».

17.10.2014 року, уповноваженою особою на роботу з митними органами МПП «ВІСЛА», ОСОБА_1, яка діяла на підставі договору-доручення № 20/07 від 10.07.2014 року, в якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення в режимі «імпорт», до Південної митниці Міндоходів були надані наступні документи: CARNET TIR № АX 75925786, CMR від 15.10.2014 № 786, контракт від 01.09.2014 №0914-01, інвойс від 15.10.2014 №046644, інвойс від 15.10.2014 №046644/1, пакувальний лист, а також митна декларація в режимі «ІМ40ДЕ» від 17.10.2014 № 500040001/2014/018013.

Відповідно до наданої митної декларації від 17. 10. 2014 №500040001/2014/018013, переміщенню через митний кордон України від компанії - відправника «OZ TEKSIN TEKSTIL MAK. VE YAN SAN. U RUNLERI NAKLIYE TURIZM SAN. VE TIC. LTD. STI.» (Туреччина) на адресу компанії покупця га одержувача ТОВ «АДОНІОН» (м. Одеса) на умовах поставки «СІР Іллічівськ» підлягав товар: взуття, одяг, білизна туалетна, тканина та інші, у кількості 404 місць, вагою брутто 12030кг. (а.с. 41-57)

Всі вищезазначені товари були оформлені в Південній митниці Міндоходів у митному режимі «імпорт» та випущені у вільний обіг, що не заперечується сторонами.

З метою з'ясування питання про автентичність поданих органам доходів та зборів України документів на зазначені товари було направлено запит від 26.12.2014 № 11055/5/99-99-26-03-03-16 до митних органів Туреччини.

30.04.2015 року до Одеської митниці ДФС листом Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України, надійшла відповідь митних органів Туреччини із наданням експортних митних декларацій, які були підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну.(а.с.76-104)

На підставі даної відповіді з митних органів Туреччини, Південною митницею Міндоходів був встановлений факт суттєвого заниження вартості товарів, оформлених у Південній митниці Міндоходів та подання ОСОБА_1 неправдивих відомостей щодо вартості задекларованих товарів, згідно митної декларації №500040001/2014/018013 від 17.10.2014 року.

За даним фактом відносно ОСОБА_1, як стверджує відповідач, був складений протокол про порушення митних правил №0557/50000/15 за ознаками ст. 485 МК України.(а.с.39).

Проте, копії вказаного протоколу, відповідачем до суду не було надано, хоча суд відкладав розгляд справи та надав час відповідачу надати до суду всі докази по справі.

Постановою в справі про порушення митних правил № 0557/50000/15 від 08.07.2015 року, ОСОБА_1 було визнано винною у вчинені порушення митних правил щодо заявлення в митній декларації №500040001/2014/018013 від 17.10.2014 року неправдивих відомостей, що передбачено ст. 485 МК України, та накладено на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. (а.с.9-11)

Коли саме було вручено вказану постанову позивачу, доказів сторонами до суду не надано.

Позивач з позовом звернулась до суду 15.07.2015 року.(а.с.1).

Отже, строки звернення до суду позивачем не порушено.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 486 Митного кодексу України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 416 МК України, митний брокер - це підприємство, що надає послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ст.417 МК України, взаємовідносини митного брокера з особою, яку він представляє, визначаються відповідним договором.

В судовому засіданні встановлено та сторонами це не заперечується, що, позивач - ОСОБА_1 при подачі митної декларації №500040001/2014/018013 від 17.10.2014 року діяла як агент митного оформлення, правовий статус якого встановлений ст. 418 МКУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 418 МК України, агент з митного оформлення - це фізична особа - резидент, що перебуває в трудових відносинах з митним брокером і безпосередньо виконує в інтересах особи, яку представляє митний брокер, дії, пов'язані з пред'явленням митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також документів, потрібних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Позивач діяла на підставі договору-доручення № 20/07 від 10.07.2014р. на здійснення послуг декларанта, укладеного МПП «ВІСЛА» з ТОВ «АДОНІОН». згідно до якого: ТОВ «АДОНІОН» зобов'язується надавати брокеру відомості та документи, необхідні для оформлення декларацій.

Цим же договором передбачено, що митний брокер не несе відповідальності за збитки ТОВ «АДОНІОН», внаслідок невідповідності заявлених відомостей, фактично виявленим під час митного контролю.

З матеріалів справи вбачається, що на момент декларування товарів, їх кількість та найменування відповідали зазначеним в товаросупроводжувальних документах, зокрема, інвойсах та пакувальних листах, що підтверджується і листами фірми-відправника.

Крім того, з метою визначення кількісних характеристик та країни походження, вантаж був частково оглянутий посадовими особами Південної митниці Міндоходів, що підтверджується актом про проведення огляду товарів, згідно до якого вантаж відповідав заявленному.

Також, на час огляду вантажу та декларування товару, що переміщувався через митний кордон України, законність наданих позивачем документів, які стали підставою для митного оформлення, не викликала у митниці сумнівів.

Враховуючи, що вантаж був оглянутий за участю посадових осіб митного органу, у ОСОБА_1 не було підстав для додаткової перевірки товару, який підлягав декларуванню чи отримання іншої інформації по ньому.

Окрім того, митне законодавство України не встановлює обов'язкової наявності, а відповідно і обов'язку для митного брокера у наданні митним органам України митної декларації від митних органів країни-відправника вантажу, що також не заперечувалось сторонами.

Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що, у випадку виявлення розбіжностей у документах щодо митної вартості товарів, орган доходів і зборів звертається з письмовою вимогою до декларанта або уповноваженої ним особи про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а також подальшого коригування декларантом митної вартості товарів, на підставі відповідного рішення, яке приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ст. 55 МК України).

Проте, доказів того, що така письмова вимога була направлена до декларанта або уповноваженої ним особи про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, до суду не було надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, передбачених ст. 72 КАС України.

Згідно до ч. 4 ст. 71 КАС України, суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, яка можуть бути використані як докази у справі.

Проте, відповідачем на підтвердження своїх заперечень до суду не було надано доказів.

Так, копії протоколу, складеного відповідачем стосовно позивачки, до суду не було надано.

Натомість, до суду представником відповідача було долучено до заперечень ряд ксерокопій погано віксерокопованих документів, складених на іноземній мові. Переклад тих документів відсутній. Оригіналів тих документів, до суду не було надано, хоча суд відкладав розгляд справи та надав час відповідачу надати до суду всі докази по справі.(а.с.77-104).

Між тим, законодавцем встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення повинні здійснюватися на основі суворого додержання законності.

Проте, відповідач не надав доказів наявності протиправних дій ОСОБА_1 щодо заявлення неправдивих відомостей та неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру Одеською митницею ДФС.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Виходячи з конституційного принципу призумції невинуватості, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, враховуючи вимоги ч.2 ст. 71 КАС України, з огляду на встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права, враховуючи те, що відповідачем по справі не надано доказів щодо правомірності свого рішення, за таких обставин, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючисьст.ст. 53, 416-418, 458, 485, 486, 489, 530 МК України, ст.ст. 4, 8, 9, 71, 158-163, 171-2, 186 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці Державної фіскальної служби України від 08. 07. 2015 року в справі про порушення митних правил № 0557/50000/15, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 10624540,60 грн.

Постанова суду може бути оскаржена у порядку та в строки, встановлені ст.ст.171-2, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням особливостей, встановлених ст.171-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Н.В. Мирончук