Справа № 815/5937/15
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5937/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Одеса Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім.. Пирогова «Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» до державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім.. Пирогова «Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (далі - ДП «Клінічний санаторій ім.. Пирогова «Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця») звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ДПІ у Суворовському районі м. Одеси) про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.10.2015 року № (з урахуванням заяви про зміну предмету позову (т.2 а.с.155-158)).

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 05.10.2015 року № винесене на підставі акту ДПІ у Суворовському районі м. Одеси «Про результати позапланової невиїзної перевірки Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій ім. Пирогова" Закритого акціонерного товариства "Укрпрофоздоровниця" код за по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ "Діслав", код за , за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року за № 1495/15-54-22-04/32416773 та рішення Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області) № 2454/10/15-32-10-02-07 від 21.09.2015 р., яким частково задоволено первинну скаргу ДП "Клінічний санаторій ім. Пирогова" та частково скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси від 28.07.2015 року № . Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає чинному законодавству, оскільки прийняте на підставі хибних висновків, до яких прийшов відповідач в ході проведення перевірки.

Відповідач надав до суду заперечення на адміністративний позов (т.2 а.с.192-196), в яких зазначив, що в ході перевірки з боку позивача були встановлені порушення, які знайшли відображення в акті перевірки, що підтверджується фактичними обставинами, а тому оскаржуване рішення є законним.

Представник позивача в судовому засіданні заявила клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання відповідно до ст.35 КАС України повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу у порядку, передбаченому ст. 128 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

На підставі повідомлення від 19.06.2015 року №191/15-54-22-04 та наказу від 19.06.2015 року №365 «Про проведення позапланової невиїзної перевірки Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова «Закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця», код за , виданого ДПІ у Суворовському районі м. Одеси, згідно п.п 78.1.1 п.78.1. ст.78, ст. 79 Податкового кодексу відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірку Дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім. Пирогова «Закритого акціонерного товариства «Укрпрофоздоровниця», код за по взаємовідносинах з ТОВ «Діслав», код за за період з 01.09.2014 року по 30.09.2014 року, за результатами якої складено акт перевірки від 08.07.2015 року № 1495/15-54-22-04/32416773 (т.2 а.с.216).

На підставі акту перевірки від 08.07.2015 року № 1495/15-54-22-04/32416773 та рішення ГУ ДФС в Одеській області № 2454/10/15-32-10-02-07 від 21.09.2015 р., ДПІ у Суворовському районі м. Одеси прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.10.2015 року № , яким позивачу за порушення п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 98702 грн., та за штрафними санкціями - у розмірі 49351 грн. (т.2 а.с.160).

Не погодившись з висновками акту перевірки та з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Як з'ясовано судом між ДП «Клінічний санаторій ім.. Пирогова «Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» як замовником та товариством з обмеженою відповідальністю «Діслав» як підрядником укладено договори підряду: від 30.07.2014 року № 37 (т.1 а.с.20-26), від 28.07.2014 року № 35 (т.1 а.с.67-73), № 30 від 22.07.2014 року (т.1 а.с.114-120), від 21.07.2014 року № 29 (т.1 а.с.142-148), від 09.07.2014 року № 19 (т.1 а.с.175-181), від 17.07.2014 року № 27 (т.1 а.с.201-207), № 28 від 18.07.2014 року (т.1 а.с.234-240), № 42 від 02.09.2014 року (т.2 а.с.16-22), предметом яких є здійснення підрядником робіт з ремонту відповідних об'єктів: палат 7-го поверху корпусу № 1 (№ 701,702,703,704); палат 6 поверху корпусу № 1; ремонт покрівлі приміщення підводного витягування поліклініки; ремонт роздягальні Великого лікувального басейну поліклініки; ремонт приміщення Великого лікувального басейну поліклініки; ремонт басейну підводного витягування поліклініки; ремонт ванночки для ніг лікувального басейну поліклініки; ремонт фасаду корпусу № 1.

У відповідності до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Діслав» зареєстровано як юридична особа (т.2 а.с.49-50) та на підставі ліцензії Серії АЕ № 291009, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, здійснює господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури (т.2 а.с.46).

Про виконання робіт ТОВ «Діслав» за вказаними договорами свідчать акти виконаних будівельних робіт, а саме: акт № 1 до договору № 29 від 21.07.2014 по ремонту роздягальні Великого лікувального басейну поліклініки суму 47114,40 грн. (т.1 а.с.165-169), акт № 1 до договору № 37 від 30.07.2014 на ремонт палат №701,702,703,704 (т.1 а.с.50); акт № 1 до договору № 19 від 09.07.2014 по ремонту приміщення Великого лікувального басейну поліклініки суму 35482,99 грн. (т.1 а.с.193-196), акт № 1 до договору № 30 від 22.07.2014 року на суму 27009,60 грн. (т.1 а.с.134-137) акт № 1 до договору № 27 від 17.07.2014 по ремонту витягування поліклініки на суму 59340,00грн. (т.1 а.с.224-228), акт № 1 до договору № 35 від 28.07.2014 року (т.1 а.с.97-105); акт № 1 до договору № 28 від 18.07.2014 по ремонту лікувального басейну поліклініки на суму 21800,40грн. (т.2 а.с.6-10); акт № 1 до договору № 42 від 02.09.2014р. (т.2 а.с.38-41).

Контрагентом позивача - ТОВ «Діслав» було оформлено та надано податкові накладні від 30.09.2014 року №№: 382, 383, 384, 385, 386, 387, 388, 389 (т.1 а.с.66, 113, 141, 174, 200, 233, т. 2 а.с. 15).

Окрім того, про виконання правочинів, укладених між позивачем та ТОВ «Діслав» свідчать: дефектні акти; локальні кошториси на будівельні роботи; загальні відомості ресурсів до локального кошторису; загальновиробничі витрати на будівництво; договірні ціни на ремонт; відомості використаних ресурсів; пояснювальні записки на ремонт; розрахунки - прямі витрати та загальновиробничі витрати; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (т.1 а.с.27-64, 74-111, 121- 139, 149-172,187-198, 208-231, 241-250, т.2 а.с. 11-13, 24-43).

На підтвердження здійснення розрахунків позивача з ТОВ «Діслав» до суду надано платіжні доручення: № 36 від 02.10.2015 на суму 21800,40грн; №34 від 02.10.2015 на суму 27009,60грн; №38 від 02.10.2015 на суму 35482,99 грн; №35від 02.10.2015 на суму 47114,40грн; №31 від 02.10.2015 на суму 56102,40 грн; №37 від 02.10.2015 на суму 59240,00 грн; №32 від 02.10.2015 на суму 243728,09грн; №33 від 02.10.2015 на суму 243728,09грн. (т.1 а.с.65, 112, 140, 173, 199, 232, т.2 а.с.14).

Таким чином судом встановлено, що позивачем та його контрагентом було виконано всі зобов'язання, які покладено Цивільним кодексом України за договором підряду.

Як вбачається з акту перевірки, податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України на підставі отриманої податкової інформації від ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Діслав» від 25.05.2015 р. № 554/26-59-22-06/38075051».

Однак, в акті перевірки позивача висновки щодо порушень вимог податкового законодавства ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи.

Недопустимість таких підходів до проведення перевірок платників податків визнано ДПА України та доведено до відома підпорядкованих підрозділів листом № 20289/7/16-1617 від 29.09.2010 року "Щодо підстав для визнання договорів нікчемними".

Жодних доказів про самостійне дослідження податковим органом обставин укладання договорів між ТОВ "Діслав" та позивачем: предмету даного правочину, змісту прав та обов'язків сторін за ними, повноважень фізичних осіб, які від імені суб'єктів господарювання укладали ці правочини, обізнаності суб'єктів господарювання щодо обставин діяльності один одного, дійсних намірів сторін правочину, наявності чи відсутності розумних економічних чинників на укладання правочинів, подальшого руху сплачених позивачем грошових коштів акт перевірки не містить. При цьому, надані позивачем в ході судового розгляду справи документи підтверджують дійсність всіх операцій і правильність податкового обліку ДП «Клінічний санаторій ім.. Пирогова «Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця».

Так, актом перевірки не встановлено жодного фактичного порушення вимог норм законодавства, яке б позбавляло позивача права на формування податкового кредиту.

Висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, не підтверджені жодними доказами.

Встановлені вище обставини та надані позивачем докази безумовно підтверджують, що контрагент позивача повною мірою виконав прийняті на себе зобов'язання за дослідженими судом договорами.

Досліджені судом документи свідчать, що сторонами вказаних вище правочинів, були дотриманні норми чинного законодавства, протиправний умисел, при укладанні правочинів, був відсутній, правочин був реальним і вчинявся за всіма правилами укладання договорів, був спрямований на реальне настання правових наслідків, а тому, висновки відповідача є повністю необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам.

Суд вважає, що лише сам факт наявності господарських відносин з контрагентом, який, на думку відповідача, порушує податкове законодавство, не може тягнути за собою негативні наслідки для платника податків у вигляді зменшення податкового кредиту, оскільки платник податків може бути необізнаним стосовно таких порушень та дійсних намірів тих фізичних осіб, які представляють його контрагентів.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 КАС України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг;

Згідно з абз.1 п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПК України).

Таким чином, Податковий кодекс України не встановлює обов'язку позивача при визначенні податкового кредиту здійснювати надмірну сплату ПДВ до бюджету. Позивач як покупець товарів (робіт, послуг) не сплачує при придбанні товару (робіт, послуг) ПДВ до бюджету, а сплачує такий податок у складі ціни товару постачальникам таких товарів (робіт, послуг).

При цьому, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, позивач не має правових підстав перевіряти чи включена контрагентами постачальника сума податку на додану вартість від реалізованих товарів (робіт, послуг) до складу податкових зобов'язань.

Натомість, ст.67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Оцінка поданих особами, які беруть участь в адміністративній справі та самостійно зібраних судом в порядку ст.11 КАС України доказів в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, здійснюється судом за правилами ч.2 ст.71 КАС України в порядку, що встановлений ст.86 цього кодексу.

З аналізу ст.2 КАС України випливає, що рішення державного органу, органу місцевого самоврядування та їх посадових осіб повинні бути прийняті в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності всіх перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансі між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, на підставі ст.10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку про необґрунтованість податкового повідомлення-рішення податкового органу, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.69-71, 128,160 -163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов дочірнього підприємства «Клінічний санаторій ім.. Пирогова «Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 05.10.2015 року № .

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Вовченко O.A.