Справа № 824/7/13-а
Суддя: Огородник Анатолій Петрович
Дата ухвалення: 2013-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 березня 2013 р. м. Чернівці Справа № 824/7/13-а

13 год. 30 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Огородника А.П. при секретарі судового засідання Григорійчуку Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Теплоцентр"

до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернівецькій області

про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,-

встановив:

До суду надійшла позовна заява ТОВ "Торговий дім "Теплоцентр" з проханням визнати неправомірною та скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернівецькій області про накладення штрафних санкцій від 23.11.2012р. №15.

Позивач не погоджується з висновками, викладеними в Акті перевірки №29 від 15.11.2012р., які були підставою для прийняття оскаржуваної постанови з огляду на наступне.

З метою популяризації продукції таких торговельних марок як "Baxi" та "Ariston" у місті Чернівці, ТОВ "Торговий дім "Теплоцентр" проводить експозицію/виставку макетів деякої продукції цих марок за адресою: м.Чернівці, вул. Головна, 155. З цією метою партнерами було передано товариству макети продукції, які самі по собі не є робочими та не призначені для реалізації кінцевому споживачу. Більш того, частина вузлів та агрегатів в даних макетах взагалі відсутня. Основним призначенням цих макетів є забезпечення можливості візуального ознайомлення зацікавлених осіб з продукцією вказаних торгових марок та їх ціновою вартістю. Тому, як стверджує позивач, до цих макетів не можна застосовувати Постанову КМУ від 27.08.2008р №748 "Про затвердження технічного регламенту водогрійних котлів, що працюють на рідкому чи газоподібному паливі" та Постанову КМУ від 24.09.2008 року №856 "Про затвердження технічного регламенту приладів, що працюють на газоподібному паливі", оскільки вони встановлюють вимоги безпосередньо до водогрійних котлів та приладів, що працюють на газоподібному паливі, але вони не стосуються макетів/виставкових зразків таких котлів.

Щодо продукції котлів торгової марки "Vaillant", то позивач вважає, що у Акті № 29 від 15.11.2012р. безпідставно та необґрунтовано зазначено про відсутність на них табличок з технічними даними. Такі таблички з усіма необхідними даними та Національним знаком відповідності встановлені на котлах, а посилання відповідача про невідповідність написів на вказаних табличках є безпідставним. На вказаних табличках зазначено власну назву виробника та параметри приладу, для позначення яких використано знаки, загальноприйняті у науці. Окрім того, такі позначення передбачені Міжнародною системою одиниць фізичних величин (SI). Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" від 11.02.1998 року №113/98-ВР в Україні застосовуються одиниці вимірювань Міжнародної системи одиниць (далі - SI), прийнятої Генеральною конференцією з мір та ваг і рекомендованої Міжнародною організацією законодавчої метрології.

Таким чином, позивач вважає оскаржувану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства України, прийнятою з перевищенням органом ринкового нагляду своїх повноважень та без урахування правової позиції ТОВ "Торговий дім "Теплоцентр".

Так, позивач 22.11.2012 року надав до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернівецькій області свої заперечення стосовно Акту № 29 від 15.11.2012р. Проте, зі змісту оскаржуваної постанови №15 від 23.11.2012р. вбачається, що надані заперечення навіть не були взяті до уваги та не були долученими до матеріалів справи. Відповідь на заперечення ТОВ "ТД "Теплоцентр" була надана відповідачем аж 28.11.2012р. листом №1152. Даним листом відповідач визнає, що отримав заперечення позивача 22.11.2012р. за вх.№1140. До заперечень також додавались акти уповноваженої організації про те, що виставкові екземпляри/макети котлів "Baxi" не придатні для експлуатації, а відповідно й не могли пропонуватись позивачем до продажу.

Також позивач вважає, що відповідачем визначено суму штрафу з порушенням вимог п.1 ч.3 ст.44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Відповідач адміністративний позов не визнав, надав суду заперечення на позовну заяву, які обгрунтовував наступним.

За результатами проведення перевірки ТОВ "Торговий дім "Теплоцентр" відповідачем виявлено розповсюдження водогрійних котлів та газових колонок, які не відповідають встановленим вимогам, а саме: відсутній Національний знак відповідності та відсутні таблички з технічними даними або інформація щодо технічних даних продукції маркована не державною мовою і не регіональною мовою або мовою меншин.

Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" від 02.12.2010р. №2736-V під розповсюдженням продукції розуміється поява продукції на ринку України після введення її в обіг, а розповсюджувач, яким є позивач, - це будь-яка інша особа, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка пропонується на ринку України.

Відповідач не погоджується з твердженням позивача, що продукція, яка відповідно до акту перевірки не відповідає вимогам законодавства, є виставковими екземплярами, оскільки товариство отримало дану продукцію для розповсюдження згідно накладних від офіційних постачальників у повній комплектації та з паспортами або гарантійними талонами, що підверджується документами після проходження процедури оцінки відповідності, а саме сертифікатами та деклараціями про відповідність.

Таким чином, відповідач вказує на те, що виставка екземплярів без частин вузлів і агрегатів та таких, що знаходяться у несправному стані, суперечить вимогам Порядку провадження торговельної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №833 від 15.06.2006р. Крім того, роздрібна ціна на продукції позначена на ярликах (цінниках), яка є формою грошового визначення вартості продукції (робіт), яку реалізують суб'єкти господарювання, є ще одним підтвердженням роздрібної торгівлі у магазині та пропонуванням її на ринку.

Відповідач зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001р. №1599 "Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності" встановлено загальні правила застосування національного знаку відповідності щодо форми, розміру, місця та способу нанесення, а технічними регламентами зазначаються особливості щодо маркування та нанесення Національного знаку відповідності на конкретний вид продукції. Так, в таблиці №1 до акту перевірки детально описано кожний вид порушення з посиланням на нормативно-правовий акт, вимоги якого порушені, зокрема відсутність Національного знаку відповідності, наявність якого є обов'язковим.

В підтвердження своєї позиції відповідач звертає увагу на те, що визнанням позивачем факту порушення є виконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 27.11.2012р. за №19 щодо приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зокрема, продукцію, що не відповідає встановленим вимогам відповідно до акта прийому-передачі від 07.12.2012р. повернуто постачальнику для приведення у відповідність.

Таким чином, відповідач вважає, що розмір штрафних санкцій було визначено обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, матеріалів справи, що мають значення для прийняття рішення, тому постанова про штрафні санкції відповідає чинному законодавству України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача адміністративний позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі обставин, викладених у запереченні на позовну заяві.

Згідно ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Про час складення постанови у повному обсязі повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ст. 167 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно направлення від 01.11.2012р. №27 на проведення перевірки посадовою особою Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернівецькій області здійснено планову невиїзну перевірку (в т.ч. виїзну з 05.11.2012р. по 06.11.2012р.) суб'єкта господарювання ТОВ "Торговий дім "Теплоцентр", яке розташоване за адресою: м.Чернівці, вул.Головна, 155.

Як вбачається з аналізу акту перевірки характеристик продукції №29 від 15.11.2012р. (далі - Акт №29) предметом перевірки були прилади, що працюють на газоподібному паливі; водогрійні котли, що працюють на рідкому чи газоподібному паливі.

Відповідно до Акту №29 відповідачем встановлені наступні порушення вимог законодавства:

- розповсюдження котла газового турбо ТМ "Baxi Luna 3 comfort" 310 Fi, на якому відсутні Національний знак відповідності та табличка з технічними даними котла

- розповсюдження котла газового димохідного ТМ "Baxi eco 3 comfort" 1/240, на якому відсутні Національний знак відповідності та табличка з технічними даними котла;

- розповсюдження котла газового турбо ТМ "Baxi Luna 3 comfort" 240 Fi, на якому відсутні Національний знак відповідності та табличка з технічними даними котла;

- розповсюдження котла газового турбо ТМ "Baxi eco Four" 24 F, на якому відсутні Національний знак відповідності та табличка з технічними даними котла;

- розповсюдження газової колонки ТМ "Ariston" M 110L FF, на якій відсутній Національний знак відповідності;

- розповсюдження газової колонки ТМ "Ariston" FAST 11 CFPG 20 13MB, на якій відсутній Національний знак відповідності;

- розповсюдження котла газового ТМ "Vaillant atmo TEC pro VVWINT 240-3 Mini", на якому відсутня табличка з технічними даними котла;

- розповсюдження котла газового ТМ "Vaillant TEC plus vuw int 240/3-5", на якому відсутня табличка з технічними даними котла.

За результатами розгляду Акту перевірки №29 від 15.11.2012р., проекту рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від №17 від 15.11.2012р., повідомлення про вжиття заходів по усуненню невідповідності продукції Начальником Держспоживінспекції у Чернівецькій області прийнято постанову про накладення штрафних санкцій від 23.11.2012р. №15, якою за порушення вимог п.1 ч.3 ст.44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" позивачу визначено штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8 500 грн.

Судом також встановлено, що відповідачем 27.11.2012р. прийнято рішення №19 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів шляхом обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення у відповідність із встановленими вимогами та тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Рішенням від 17.12.2012р. №22 відповідачем встановлено, що відповідно до довідки про результати аналізу виконання рішення ТОВ "Торговий дім "Теплоцентр" повністю виконав рішення про вжиття обмежувальних заходів, а рішення від 27.11.2012р. №19 скасовано.

Перевіривши вказані позивачем факти, дослідивши надані відповідачем докази на підтвердження встановлених судом з матеріалів справи обставин, надаючи оцінку вимогам позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначені Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" від 02.12.2010р. № 2735-VI (далі - Закон №2735).

Відповідно до ст.11 вказаного Закону з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб'єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винуватих у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог та ін.

Стаття 23 Закону №2735 передбачає, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції.

Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Виїзні перевірки характеристик продукції проводяться:

1) у торговельних та складських приміщеннях суб'єктів господарювання;

2) у місцях використання продукції під час її монтажу та/або введення в експлуатацію (якщо відповідність продукції деяким встановленим вимогам може бути оцінена лише під час таких дій);

3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб;

4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції.

Як встановлено судом і підтверджено поясненнями представника відповідача, постанова про накладення штрафних санкцій прийнята у зв'язку із виявленими під час перевірки порушеннями, передбаченими пунктом 1 ч.3 ст.44 Закону №2735, згідно якого до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Акту перевірки №29 від 15.11.2012р. посадовою особою Держспоживінспекції у Чернівецькій області виявлено розповсюдження 4-ох водогорійних котлів та 2-ох газових колонок, на яких були відсутні Національні знаки відповідності, що є порушенням п.13 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2008р. №748 "Про затвердження Технічного регламенту водогрійних котлів, що працюють на рідкому чи газоподібному паливі" (далі - Постанова №748) та п.9 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. №856 "Про затвердження Технічного регламенту приладів, що працюють на газоподібному паливі" (далі - Постанова №856).

Зі змісту Акту №29 вбачається, що під час перевірки також встановлено порушення технічних регламентів, а саме: відсутність на продукції табличок з технічними даними. Проте, представник відповідача в судовому засіданні повідомив, що під час прийняття постанови про накладення штрафу вказані порушення не були враховані, а штраф накладений лише за розповсюдження приладів, на яких відсутній Національний знак відповідності.

Згідно ч.2 ст.7 Закону №2735 суб'єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції користуються іншими правами, визначеними цим Законом, Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", іншими нормативно-правовими актами (у тому числі технічними регламентами), а в межах здійснення ринкового нагляду - також правами, визначеними Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 28.12.2007р. №107-VI. Стаття 10 цього Закону встановлює права суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), зокрема, суб'єкт господарювання має право надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта органу державного нагляду (контролю).

Суд звертає увагу на те, що позивачем 22.11.2012р. було надано заперечення до акту перевірки №29 від 15.11.2012р., яке отримане відповідачем за вхідним номером №1140. Проте, під час прийняття оскаржуваної постанови пояснення, викладені в запереченні на акт, не було враховано відповідачем, про що свідчить те, що відповідь позивачу надана лише листом від 28.11.2012р., тобто після Постанови про про накладення штрафної санкції від 23.11.2012р. №29.

Відповідно до ст.8 вказаного вище Закону органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом.

Суд критично ставиться до твердження представника відповідача про те, що як пояснення суб'єкта господарювання стосовно виявлених порушень Інспекцією взято до уваги повідомлення про вжиття заходів по усуненню невідповідності продукції, оскільки в Протоколі про виявлене порушення вимог №15 від 15.11.2012р. позивач надав пояснення, що вини у виявлених порушеннях немає.

Так, в запереченнях до Акту №29 позивач вказує, що прилади ТМ "Baxi" та "Ariston", які були предметами перевірки, є макети продукції, які самі по собі не є робочими та не призначені для реалізації кінцевому споживачу. Основним призначенням цих макетів є забезпечення можливості візуального ознайомлення зацікавлених осіб з продукцією даних торгових марок та їх ціновою вартістю. Тому, як стверджує позивач, до вказаних макетів не можна застосовувати Постанову №748 та Постанову №856.

Відповідач під час прийняття оскаржуваного рішення та в ході судового розгляду не спростував вказані пояснення позивача, а також не надав достатніх доказів на їх заперечення.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що виконання позивачем вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами свідчить про факт визнання ним порушення. Відповідно до листів ТОВ "ТД "Теплоцентр" від 10.12.2012р. та 17.12.2012р. позивачем виставкові екземпляри (макети) продукції, зазначеної у рішенні №19 від 27.11.2012р., були відправлені відповідним постачальникам згідно актів прийому-передачі.

Таким чином, як вбачається зі змісту актів прийомів-передачі, постачальниками прийнято від позивача саме екземпляри (макети) продукції, яка зазначена в рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №19, прийнятого на підставі Акту перевірки від 15.11.2012р.

Суд також зазначає, що ст.655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.699 ЦК України виставлення товару, демонстрація його зразків або надання відомостей про товар (описів, каталогів, фотознімків тощо) у місцях його продажу є публічною пропозицією укласти договір незалежно від того чи вказана ціна та інші істотні умови договору купівлі-продажу. Таким чином, законодавець прямо передбачає право продавця на створення умов для публічної пропозиції укладення договору продажу продукції шляхом виставлення зразків товару у місцях його продажу без зазначення істотних умов (якості, комплектності товару тощо).

Згідно положень Постанови Кабінету Мінстрів України від 29.11.2001 р. №1599 "Про затвердження опису та правил застосування національного знака відповідності" знак відповідності наноситься на продукцію безпосередньо її виробниками, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. Знак відповідності наноситься на виріб та/або на етикетку, тару, пакування, експлуатаційну та товаросупровідну документацію тощо, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. Місце та спосіб нанесення (друкування, наклеювання, гравірування, травлення, штампування, лиття тощо) знака відповідності визначається виробником продукції.

Як встановлено судом, перевірка технічних характеристик продукції була здійснена тільки щодо водогрійних котлів та газових колонок, які розташовувались безпосередньо в торговельному приміщенні ТОВ "Торговий дім "Теплоцентр", тобто щодо тих приладів, які могли бути лише зразками, виставленими з метою демонстрації та створення пропозиції укладення договорів.

Відповідно до ст.5 Закону №2735 основними принципами ринкового нагляду і контролю продукції є об'єктивність, неупередженість та компетентність органів ринкового нагляду і митних органів при здійсненні ринкового нагляду і контролю продукції

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем не повно з'ясовано обставини під час перевірки та прийняття оскаржуваного рішення.

При вирішенні спору суд керується положеннями статті 19 Конституції України, якими визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, дотримання яких відповідно до загальних принципів адміністративної компетентності суб'єкта владних повноважень та згаданої статті 19 Конституції України, є безумовним обов'язком суб'єкта владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності.

Суд також не може погодитися з доводами представника відповідача стосовно виваженого та обґрунтованого прийняття оскаржуваної постанови у частині визначення розміру застосованих штрафних санкцій, з огляду дотримання принципів розумності та пропорційності.

Відповідно до Акту перевірки №29 та протоколу №15 від 15.11.2012р. відповідачем виявлено порушення позивачем вимог Закону №2735 в частині розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності.

Так, відповідно до п.1 ч.3 ст.44 Закону №2735 до розповсюджувача продукції застосовуються штрафні санкції за розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, санкція за порушення вимог Закону №2735 в частині розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, визначена п.1 ч.3 ст.44 Закону №2735 і саме цією нормою повинен був керуватися відповідач при визначенні позивачу суми штрафу. При визначенні розміру штрафу відповідач виходив із того, що штрафні санкції застосовуються окремо на відповідний вид продукції, а саме: водогрійні котли та газові колонки.

По своїй правовій природі, зазначена норма права складається з диспозиції: "до розповсюджувача продукції застосовуються штрафні санкції за розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності"; гіпотези: "якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції" та санкції: "у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян". При цьому за ступенем визначеності, санкція є відносно-визначеною, тобто передбачає мінімальний та максимальний розмір штрафу, який відповідно до ст.44 Закону №2735 уповноважений застосовувати відповідач.

В результаті логічного аналізу зазначеної норми слід прийти до висновку, що визначення "…відповідний вид продукції" відноситься до гіпотези норми, а не до диспозиції. Правило поведінки відповідача регламентовано диспозицією, при наявності обставин, зазначених у гіпотезі цієї норми.

Отже, при прийнятті рішення щодо застосування штрафу відповідач мав керуватися перш за все диспозицією, відповідно до якої до розповсюджувача продукції застосовуються штрафні санкції за розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності. Будь-яких інших правил, згідно яких відповідач застосовує до розповсюджувача окремо штраф за розповсюдження продукції певного виду п.1 ч.3 ст.44 Закону №2735 не містить.

Крім цього, зазначена норма носить бланкетний характер і відсилає до відповідного технічного регламенту на відповідний вид продукції, при наявності в якому вимоги щодо нанесення Національного знаку відповідності на продукцію, вступає в дію диспозиція п.1 ч.3 ст.44 Закону №2735.

Тобто, з викладеного слідує, що п.1 ч.3 ст.44 Закону №2735 не передбачає застосування до розповсюджувача продукції штрафу окремо по видам продукції.

Відповідач всупереч правилам, встановленим диспозицією п.1 ч.3 ст. 44 Закону №2735, двічі (по видам) наклав штраф на позивача, за одне і те саме правопорушення. Зазначені дії відповідача суперечать вимогам п.1 ч.3 ст.44 Закону №2735 та правилам правозастосування.

Суд також зазначає, що Законами України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не встановлено чітких критеріїв визначення розміру штрафних санкцій при їх застосуванні, однак суб'єкт владних повноважень зобов'язаний повно та об'єктивно дослідити всі матеріали та обставини справи, надати оцінку ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, визначити ступень тяжкості скоєного суб'єктом господарювання з урахуванням реальних обставин, принципів пропорційності та розумності. Сукупність вказаних факторів, за їх аналізом, повинна визначати величину штрафних санкцій.

Пропорційність, що визначена основними положеннями адміністративного процесу та засадами адміністративного судочинства, передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване конкретне рішення (дія).

Принцип розумності встановлює певний орієнтир поведінки суб'єкта владних повноважень, тобто співвідношення скоєного порушення та покарання, що полягає у відповідності визначення міри покарання, у тому числі розміру штрафних санкцій, з урахуванням ступеня тяжкості та поведінки особи, що вчинила таке порушення.

Суд, аналізуючи дії відповідача, які передували прийняттю оскаржуваної постанови, вважає, що заначені вище принципи правомірної поведінки суб'єкта владних повноважень, ним не враховано.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, вказана норма встановлює презумпцію протиправності рішення суб'єкта владних повноважень, та покладає на нього обов'язок довести суду правомірність свого рішення. З огляду на це, суд вважає, що відповідач не виконав вимог, встановлених ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в частині доказування та обґрунтування правомірності прийнятих рішень та вчинених дій.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 69-72, 76,79, 86, 94, 158-163, 167, 254 КАС України, суд,-

постановив:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірною та скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Чернівецькій області про накладення штрафних санкцій від 23 листопада 2012 року №15.

3. Присудити на користь позивача судові витрати у розмірі 107,30 грн. (судовий збір), які підлягають обовязковому стягненню органами Державної казначейської служби України із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - відповідача.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до частини першої статті 185 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Відповідно до статті 186 КАС України апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі складена 25 березня 2013 р.

Суддя А.П.Огородник