Справа № 815/5718/15
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2015-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5718/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.;

за участі:

секретаря судового засідання Гацанюк К.В.;

сторін:

представника позивача ОСОБА_1;

відповідача державного реєстратора ОСОБА_2;

відповідач - Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ТОВ Одеське до Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

СУТЬ СПОРУ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Одеське до Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області в якому позивач просить суд:

- скасувати рішення про відмову в державній реєстрації права №23475647 від 06.08.2015 року;

- зобовязати Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області відповідно до п.8-1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» запитати від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій інформацію необхідну для реєстрації права власності за ТОВ «Одеське» на 80/100 будівлі контори магазину, розташованої за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н., с. Красносілка, вул. Радгоспна, буд.6.;

- зобовязати Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області зареєструвати право власності за ТОВ «Одеське» на 80/100 будівлі контори магазину, розташованої за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н., с. Красносілка, вул. Радгоспна, буд. 6.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Постановою господарського суду Одеської області по справі №32-7-3-24-2/6-06-298 від 22.12.2008 року ТОВ «Одеське» визнано банкрутом та відносно нього відкрита ліквідаційна процедура.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.03.2015 року по справі №25-32-7-3-24-2/6-06-298, ліквідатором ТОВ «Одеське» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

З метою виконання повноважень, наданих законом, ліквідатором 31.07.2015 року до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно було подано заяву про державну реєстрацію за позивачем права власності на 80/100 будівлі контори-магазину, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Красносілка, вул. Радгоспна, б.6 разом із оригіналами та копіями необхідних документів у відповідності з вимогами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 17 жовтня 2013 року №868. Вказану заяву разом із документами прийнято 31.07.2015 року за реєстраційним номером 12619713.

06 серпня 2015 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеський області ОСОБА_3 прийнято рішення №23475647 про відмову у державній реєстрації права, у звязку з тим, що подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. А саме, як вказує позивач, було встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, загальна площа обєкту становить 965,2 кв.м., однак згідно поданого технічного паспорту, загальна площа становить 1060,3 кв.м.

Позивач вважає, що Державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, формально поставилася до розгляду заяви ТОВ «Одеське» та не забезпечила повноту, обєктивність та обґрунтованість прийнятого рішення, чим порушила законні права і інтереси позивача.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 14.04.2005 року, виданого Виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, ТОВ «Одеське» належить на праві власності 80/100 будівлі контори - магазину, розташованої за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Красносілка, вул. Радгоспна, буд. 6. У звязку з цим, як зазначає позивач, у заяві про реєстрацію прав та їх обтяжень було вказано вид спільної власності - спільна часткова, та подані усі необхідні документи.

Таким чином, посилаючись на положення п.8-1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки право власності ТОВ «Одеське» на 80/100 будівлі контори - магазину виникло до 1 січня 2013 року, позивач вважає, що Державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, для повного та обєктивного розгляду поданої заяви про реєстрацію прав та їх обтяжень, повинна була запитати від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного, на момент оформлення права, законодавства проводили таке оформлення, необхідну інформацію для проведення державної реєстрації, зокрема, щодо 20/100 цієї будівлі та чому з 1060,3 м. кв. у реєстрі зареєстровано 965,2 м. кв.

Отже, як вказує позивач у своїй позовній заяві, безпідставна відмова у державній реєстрації права власності на нерухоме майно, порушує права ТОВ «Одеське» щодо розпорядження власним майном (унеможливлює продаж майна), що, у свою чергу, тягне порушення прав та законних інтересів кредиторів ТОВ «Одеське », та затягує розгляд справи про банкрутство.

Зважаючи на викладені обставини, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві (а.с.4-8).

Представник відповідача - Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області у судове засідання 04.11.2015 року не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки невідомо. У судовому засіданні 22.10.2015 року представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.90-94), зокрема, посилаючись на положення ч.2. ст. 9, ч.1. ст.15, ч.1. ст.2, п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зазначив, що за результатом перевірки поданих позивачем документів і відомостей в реєстрі речових прав було встановлено, що згідно відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно загальна площа обєкту становить 965,2 кв.м., але згідно поданого технічного паспорту від 17.06.2015 року, загальна площа становить 1060,3 кв.м., а тому наявні певні суперечності між поданими документами з зареєстрованою площею обєкта. Таким чином, на підставі вищевикладеного та керуючись п.4 ч.1 ст.24 ЗУ «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прийняте рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 06.08.2015 року № 23475647.

Окрім цього, відповідач зазначає, що суд не може підміняти собою субєкта владних повноважень щодо реалізації ним владних повноважень, наданих законодавством, оскільки суди не вправі втручатись в повноваження та діяльність субєктів владних повноважень або підміняти їх.

Разом з цим відповідач у свої запереченнях зазначив, що рішення про відмову в державній реєстрації права приймається не Головним територіальним Управлінням юстиції в Одеській області, а відповідно до п.20 Порядку № 868 державним реєстратором - єдиним субєктом Наділеним повноваженнями приймати рішення щодо реалізації прав, а отже відповідач не є тим субєктом владних повноважень, який безпосередньо здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

У судовому засіданні 22.10.2015 року, судом на підставі положень ст. 52 КАС України залучено до участі у справі у якості другого відповідача державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, оскільки позивачем, зокрема, оскаржується рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, яке прийнято цим державним реєстратором.

Відповідач - державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до часткового задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області ТОВ «Одеське» 14.04.2005 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно: будівлю контори магазину, розташованої за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н., с. Красносілка, вул. Радгоспна, буд.6. із зазначенням форми власності колективна та часткою-80/100, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим 18.03.2009 року замість втраченого свідоцтва від 14.04.2005 року (а.с.21-22, 121-122).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.06.2006 року у справі №2-1683/2006 визнано угоду по купівлі-продажу 50/100 частин будівлі контори магазину, розташованої на земельній ділянці прощею 2791 кв.м. в с. Красносілці по вул.. Радгоспній 6, між ОСОБА_5 з однієї сторони та ТОВ «Одеське», що мала місце 15.11.2005 року дійсною і визнано за ОСОБА_5 право приватної власності на 50/100 частини будівлі контори магазину, розташованої на земельній ділянці прощею 2791 кв.м. в с. Красносілці по вул. Радгоспній 6, Комінтернівського району Одеської області (а.с.124-126).

Згідно з рішенням Апеляційного суду Одеської області від 30.10.2012 року по справі № 22ц/1590/5963/12 скасоване вищевказане рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.06.2006 року у справі №2-1683/2006 та у задоволенні позову ОСОБА_5 до ТОВ «Одеське» про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права приватної власності на приміщення відмовлено (а.с.23-25).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 15.04.2013 року по справі № 6-49155св12 рішення апеляційного суду Одеської області від 30.10.2012 року залишено без змін (а.с.26-28).

Згідно з витягом про реєстрацію про права власності на нерухому майно від 07.04.2009 року №22408775, виданого Комінтернівський районним бюро технічної інвентаризації, на підставі дубліката свідоцтва про право власності від 18.09.2009 року, на будівлю контори магазину, розташованої за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н., с. Красносілка, вул. Радгоспна, буд.6. за власником ТОВ «Одеське» зареєстровано частку 30/100 із зазначенням форми власності колективна (а.с.123).

Як встановлено судом, постановою господарського суду Одеської області по справі №32-7-3-24-2/6-06-298 від 22.12.2008 року, зокрема, ТОВ «Одеське» () визнано банкрутом та відносно ТОВ «Одеське» відкрита ліквідаційна процедура (а.с.10-14,110-115).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.03.2015 року по справі №25-32-7-3-24-2/6-06-298, зокрема, призначено ліквідатором ТОВ «Одеське» арбітражного керуючого ОСОБА_1 (а.с.15-19, 116-120).

З матеріалів справи вбачається, що товариству з обмеженою відповідальністю «Одеське» 17.06.2015 року виготовлено технічний паспорт на будівлю контори магазину, розташованої за адресою: с. Красносілка, вул. Радгоспна, буд.6 (а.с.38-49,127-135).

Як зазначається у позовній заяві та встановлено судом, 31.07.2015 року, ліквідатором ТОВ «Одеське» арбітражним керуючим ОСОБА_1 до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 31.07.2015 року подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на будівлю контори магазину, розташованої за адресою: Комінтернівський р-н, с. Красносілка, вул. Радгоспна, б.6 (а.с.98).

Згідно з карткою прийму заяви №23323782 (а.с.96-97), вказана заява зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 31.07.2015 року за реєстраційним номером 12619713 та, разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень надано:

- документи на підтвердження особи - ОСОБА_1 та квитанції про сплату адміністративного збору;

- оригінал та копія постанови Господарського суду Одеської області від 22.12.2008 року по справі №32-7-3-24-2/6-06-298;

- оригінал та копія ухвали Господарського суду Одеської області від 18.03.2015 року по справі №25-32-7-3-24-2/6-06-298;

- оригінал та копія дублікату свідоцтва про право власності серії САС 4536223, виданого 14.04.2005 року виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області;

- оригінал та копія витягу №22408775, виданого КП «Комінтернівське РБТІ 07.04.2009 року;

- засвідчена копія та копія рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.06.2006 року по справі № 2-1683/2006;

- оригінал та копія рішення Апеляційного суду Одеської області від 30.10.2012 року по справі №22ц/1590/5963/12;

- оригінал та копія ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15.04.2013 року по справі №6-49155св12;

- оригінал та копія технічного паспорту на будівлю контори - магазину, яка розташована за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Красносілка, вул.Радгоспна, буд.6;

- відомості за результатом пошуку видані 31.07.2015 року державним реєстратором.

Копії вказаних документів були надані з боку відповідача - Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області та містяться в матеріалах справи.

Судом встановлено, що за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.07.2015 року №12619713, яку подав ОСОБА_1, Державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеський області ОСОБА_3 прийнято рішення №23475647 від 06 серпня 2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с.20, 152).

Як зазначено в рішенні від 06.08.2015 року, подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме відповідно до ст. 9 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документів. У звязку з чим, державним реєстратором було встановлено, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, загальна площа даного обєкту становить 965,2 кв.м., але згідно поданого технічного паспорту від 17.06.2015 року, загальна площа становить 1060,3 кв.м.

Таким чином, державний реєстратор керуючись п.4 ч.1. ст. 24 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.20 та п.28 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 17 жовтня 2013 року №868, відмовив у державній реєстрації права власності форма власності: приватна, спільна часткова на будівлю контори - магазину, яка розташована за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Красносілка, вул. Радгоспна, буд.6, за субєктом: ТОВ «Одеське» (податковий номер 30480100).

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Вирішуючи питання щодо правомірності прийнятого рішення, суд вважає, що оскаржуване позивачем рішення №23475647 від 06 серпня 2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень винесено неправомірно та безпідставно, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані, зокрема, нормами Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (надалі - Закон) , Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 17 жовтня 2013 року №868 (надалі - Порядок № 868), тощо.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003року №435-IV (зі змінами та доповненнями) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стаття 316 Цивільного Кодексу України), власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 Цивільного Кодексу України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (стаття 319 Цивільного Кодексу). Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 Цивільного Кодексу). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного Кодексу).

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом ОСОБА_4 України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, відповідно до п.13 Порядку №868 , заявник подає разом із заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові, особі, зазначеній у пункті 1-1 цього Порядку, необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату адміністративного збору.

Пунктом 36 Порядку №868 встановлено, що для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до п.37 цього Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, серед іншого є свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видані до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Згідно з п.2, п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація прав, серед іншого, проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих

відповідно до вимог цього Закону; рішень судів, що набрали законної сили.

При цьому, пунктом 42 Порядку №868 визначено, що для проведення державної реєстрації речових прав на обєкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий обєкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на обєкт нерухомого майна.

Таким чином, технічний паспорт подається разом із заявою у разі, якщо у документі, що підтверджує, зокрема, виникнення та перехід права власності відсутні відомості про технічні характеристики обєкта.

Як вже встановлено судом, з матеріалів справи у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 14.04.2005 року (дублікат від 18.03.2005 року), визначені технічні характеристики обєкту із зазначенням опису обєкта, а саме, зазначено які складові становлять частку 80/100 та зазначена загальна площа всього обєкту, яка складає 845,5 кв.м.

Пунктом 28 Порядку №868 встановлено, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень..

Згідно з пунктом 3 цього Порядку передбачено, що державний реєстратор прав на нерухоме майно приймає рішення щодо державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, форму та вимоги до оформлення яких встановлює Мін'юст.

Пунктом 20 Порядку №868 встановлено, що за результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

Відповідно до п.28 даного Порядку у рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень визначені статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як вже зазначалось судом, оскаржуване позивачем рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 06.08.2015 року прийнято державним реєстратором на підставі п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно з ч.2, ч.4 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Судом встановлено, що відповідно до інформації яка міститься в технічному паспорті на громадський будинок за адресою: с. Красносілка, вул. Радгоспна, буд.6 від 17.06.2015 року (а.с.38-49, 127-136), загальна площа вказаного обєкта становить 1060,30 кв.м.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, загальна площа вищезазначеного обєкта становить 962,2 кв.м (а.с.144-151).

Зважаючи на викладене, суд вважає безпідставним посилання відповідача як на підставу відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень на невідповідність даних площі обєкта, яка відображена у технічному паспорті від 17.06.2015 року із даними, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухому майно, оскільки технічний паспорт не є документом, що підтверджує виникнення, перехід або припинення права власності, та в даному випадку не був необхідним для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно документом, оскільки у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 14.04.2005 року (дублікат від 18.03.2005 року), визначені технічні характеристики обєкту із зазначенням опису обєкта та його загальної площі.

Тобто, в даному випадку, подання технічного паспорту державному реєстратору не було обовязковим, а тому обґрунтування рішення про відмову у державній реєстрації права, тим, що згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, загальна площа даного обєкту становить 965,2 кв.м., але згідно поданого технічного паспорту від 17.06.2015 року, загальна площа становить 1060,3 кв.м., не може бути підставою для відмови у державній реєстрації.

Для здійснення державної реєстрації прав та їх обтяжень позивачем, зокрема, було надано дублікат свідоцтво про права власності на нерухоме майно (80/100 частин будівлі контори-магазину) серії САС 4536223, яке видане 14.04.2005 року виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області на підставі рішення № 78 від 30.03.2005 року виконавчого комітету Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області та рішення Апеляційного суду Одеської області від 30.10.2012 року по справі № 22ц/1590/5963/12.

Вказаний документ (з урахуванням рішення суду) є документом, що підтверджує виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, в якому зазначено розмір частки позивача 80/100, а тому обставини, на які державний реєстратор посилається у своєму рішенні від 06.08.2015 року, як на підставу для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень, суд вважає безпідставними.

Таким чином, суд вважає, що рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 06.08.2015 року №23475647 не містить підстав, наведених у ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а отже підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача про зобовязання Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області запитати від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій інформацію необхідну для реєстрації права власності за ТОВ «Одеське» на 80/100 будівлі контори магазину, розташованої за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н., с.Красносілка, вул.Радгоспна, буд.6., суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав: 1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; 2) забезпечує ведення Державного реєстру прав; 3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; 4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; 5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

В свою чергу, статтею 9 вказаного Закону визначено, в тому числі, повноваження державного реєстратора, зокрема, п. 8-1 передбачено, що під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно.

Таким чином, діяльність органів державної влади регулюють закони та підзаконні акти, які дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

Як вбачається зі змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам щодо виконання дискреційних повноважень адміністративними органами від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

В даному випадку суд не вправі перебирати на себе повноваження, що належать субєкту владних повноважень, які він може вчиняти у відповідності до приписів Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При цьому, суд зауважує, що повноваженнями, які визначені п.8-1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», наділений саме державний реєстратор, а не відповідач - Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області, до якого позивачем заявлено позовну вимогу.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні даної позовної вимоги, оскільки суд не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень, і враховуючи надані саме державному реєстратору дискреційні функції, зобов'язувати суб'єкта владних повноважень - Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області вчинити дії щодо запитування від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій інформацію необхідну для реєстрації права власності за ТОВ «Одеське» на 80/100 будівлі контори магазину.

Розглядаючи вимогу позивача про зобовязання Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області зареєструвати право власності за ТОВ «Одеське» на 80/100 будівлі контори магазину, розташованої за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н., с. Красносілка, вул. Радгоспна, буд. 6, суд дійшов висновку, що вона також не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення,

внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно п.3 Порядку №868, рішення щодо державної реєстрації прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, форму та вимоги до оформлення яких встановлює Мінюст, приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно.

Водночас, пунктом 3 Наказу Міністерства юстиції України №16215 від 25.06.2015 року «Деякі питання запровадження в Одеській області пілотного проекту щодо розподілу функціональних обовязків між особами, які приймають заяви у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, та особами, які приймають рішення за результатами розгляду таких заяв, і принципу «екстериторіальності» встановлено, що у разі подання до органу державної реєстрації прав заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (у разі якщо такі зміни не стосуються виправлення технічних помилок), про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, про скасування, про відкликання заяви, що стосуються нерухомого майна, яке розташоване у межах Одеської області, відповідні рішення приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Головного територіального управління юстиції в Одеській області відповідно до цього наказу, крім випадків, передбачених наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2013 року № 607/5 «Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за № 534/23066.

Отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні даної позовної вимоги, оскільки відповідно до норм чинного законодавства, саме Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області не наділене повноваженнями здійснювати реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно з ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального Управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 від 06.08.2015 року №23475647.

3. У решті позовних вимог відмовити.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 09 листопада 2015 року.

Суддя О.Я. Бойко