Справа № 806/196/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року м. Київ К/800/28195/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Житомирської митниці Мінідоходів на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» до Житомирської митниці Мінідоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської митниці Мінідоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 19.11.2013 року № 101040000/2013/300059/1, від 05.12.2013 року № 101040000/2013/300060/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації від 19.11.2013 року № 101040000/2013/00074, від 05.12.2013 року № 101040000/2013/00075.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2014 року апеляційну скаргу Житомирської митниці Мінідоходів було залишено без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 року - без змін.

У касаційній скарзі Житомирська митниця Мінідоходів, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2014 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Житомирської митниці Мінідоходів задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.11.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» та Компанією «ADVANCED MATERIALS CO., LTD.», Китай, було укладено контракт № SIN 01/11/2012, за яким продавець продає, а покупець купує товар (кульки глиноземні), які зазначаються в окремих додатках та поставляються на умовах визначених в цих додатках.

16 вересня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» та Компанією «ADVANCED MATERIALS CO., LTD.» було укладено додаток № 8 на поставку Товариству з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» кульок глиноземних в асортименті на загальну суму 46590,00 дол. США, а 04.10.2013 року було укладено додаток № 9 на поставку Товариству з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» кульок глиноземних в асортименті на загальну суму 46500,00 дол. США.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» 20.11.2013 року та 23.12.2013 року перерахувало кошти за товар Компанії «ADVANCED MATERIALS CO., LTD.».

04 вересня 2013 року та 10 жовтня 2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» до Житомирської митниці було подано ВМД № 101040000/2013/13584 та № 101040000/2013/014263 на митне оформлення партій товару, а саме: кульок глиноземних. При митному оформленні вказаного товару посадовою особою митного органу було зроблено записи про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. З метою уникнення матеріальних збитків, пов'язаних зі зберіганням, транспортуванням товару, позивачем було сплачено митну вартість, яку визначив відповідач.

Картками відмови в прийнятті декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 101040000/2013/00074 та № 101040000/2013/0075 Житомирською митницею було відмовлено в прийнятті вказаних декларацій митної вартості.

Рішенням Житомирської митниці від 19.11.2013 року № 101040000/2013/300059/1 про коригування митної вартості товарів, що були заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» для поміщення в митний режим імпорту в Україну згідно митної декларації здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості, в результаті чого митну вартість товарів було збільшено відповідачем з 46590,00 дол. США (яка заявлена декларантом) до 97920,00 дол. США.

У рішенні № 101040000/2013/300059/1 від 19.11.2013 року вказано, що митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартісні операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за товар - відсутня попередня оплата згідно додаткової угоди № 8 від 16.09.2013 року до зовнішньоекономічного контракту № SIN 01/11/2012 - 45 днів з дати коносаменту, а також у зв'язку із неподанням декларантом на письмову вимогу митного органу відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару;

- висновки про якість та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Рішенням Житомирської митниці від 05.12.2013 року № 101040000/2013/300060/2 про коригування митної вартості товарів, що були заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» для поміщення в митний режим імпорту в Україну згідно митної декларації здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості, в результаті чого митну вартість товарів було збільшено відповідачем з 46500,00 дол. США (яка заявлена декларантом) до 97920,00 дол. США.

У рішенні від 05.12.2013 року № 101040000/2013/300060/2 зазначено, що митна вартість товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартісні операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, подані для митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за товар у зв'язку із неподанням декларантом на письмову вимогу митного органу відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару;

- висновки про якість та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціям , та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За інформацією, яка наявна у митного органу, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Проведено процедуру консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору другорядних методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статтей 59- 64 Митного кодексу України. За результатами проведеної консультації встановлено, що методи 2а та 2б не можуть бути застосовані у зв'язку відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари, методи 2в і 2г- в зв'язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях на основі митної декларації від 16.08.2013 року № 101040000/2013/009171, з урахуванням коригування на обсяг партії подібних товарів умов поставки, комерційні умови тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначеним угодою про застосування ст. VIІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Джерело інформації: інформація цінової бази ЄАІС ДМСУ щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами 1, 2 статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Частинами 1, 2, 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно із частиною 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із приписами частини 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що митний орган має повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності визначення митної вартості товару, однак такі повноваження мають бути реалізовані лише за наявності обґрунтованих підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Частиною 9 статті 55 Митного кодексу України передбачено, що у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Як встановлено судом, представником відповідача не було надано митна декларація від 16.08.2013 року № 101040000/2013/009171 на підставі якої було визначено ціну для товару Товариства з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест».

Матеріали справи містять висновки Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» від 23.09.2013 року та 09.12.2013 року, в яких зазначено, що виходячи з аналізу цінової інформації виробників та постачальників відповідної продукції, а також даних «Asian Metal» щодо вартості глинозему (алюміна), можна вважати, що рівень цін на глиноземні кульки, що імпортуються згідно з контрактом № SIN 01/11/2012, відповідає поточній кон'юктурі ринку.

Враховуючи, що позивачем були надані всі наявні у нього документи на підтвердження заявленої ним митної вартості товару; висновками Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» від 23.09.2013 року та 09.12.2013 року підтверджено, що рівень цін на глиноземні кульки, що імпортуються згідно з контрактом № SIN 01/11/2012 відповідає поточній кон'юктурі ринку та не встановлено обставин, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у Житомирської митниці щодо вартості імпортованого товару, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, визнавши протиправним та скасувавши рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 19.11.2013 року № 101040000/2013/300059/1, від 05.12.2013 року № 101040000/2013/300060/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації від 19.11.2013 року № 101040000/2013/00074, від 05.12.2013 року № 101040000/2013/00075.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Житомирської митниці Мінідоходів - залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 19.03.2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.05.2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Церсаніт Інвест» до Житомирської митниці Мінідоходів, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз