Справа № 2а-654/11/0970
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2011 р. Справа № 2a-654/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Григорука О.Б.

при секретарі Рудій В.О.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ДП "Ворохтянський лісгосп"

до відповідача: Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області

третя особа Івано-Франківське обласне управління лісового та мисливського господарства

про визнання неправомірними дій та скасування акту від 06.09.2010 року,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Ворохтянський лісгосп звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області про визнання неправомірними дій та скасування акту від 06.09.2010 року.

14.03.2011 року ухвалою суду до участі в даній адміністративній справі залучено Івано-Франківське обласне управління лісового та мисливського господарства як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно що акту перевірки, Державною екологічною інспекцією в Івано-Франківській області, застосовано санкції в розмірі 3297,00 грн. за вжиття на території лісового господарства, що перебуває в постійному користуванні позивача санітарно-оздоровчих заходів в період квітеньлистопад 2010 року, щодо яких зроблено невірний висновок про порушення, термінів їх проведення. Крім того, обґрунтовує позовні вимоги допущеними порушеннями при проведенні перевірки, а саме відсутністю підстав на її проведення, не зазначено дату початку й закінчення перевірки, порушення порядку винесення припису.

Представник позивача заявлений позов підтримав. Позов просив задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримав з аналогічних мотивів.

Відповідач позов не визнав, його представником суду надано письмове заперечення, мотивоване тим, що позивачем порушені строки вчинення санітарних рубок насаджень, уражених кореневою губкою, визначених підпунктом п. 6 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №555 від 27.07.1995 року, за допущення чого до відповідача застосовані санкції в розмірі трикратної таксової вартості деревини, вирубка якої проведена поза межами строків, визначених вказаною нормою Санітарних правил.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши наявні докази, встановив наступне.

30.09.2009 року, 20.10.2009 року, 04.03.2010 року проведені лісопатологічні обстеження насаджень у Озерянському лісництві на предмет доцільності проведення санітарно-оздоровчих заходів та санітарно-вибіркових рубок. Проведеними дослідженнями насаджень, виявлені їх пошкодження вітром та хворобами лісу (опеньок осінній, коренева губка сильного ступеня), втрату насадженнями біологічної стійкості, рекомендовано з метою недопущення розповсюдження хвороб та втрати якості деревини провести суцільно-санітарні та суцільно-вибіркові рубки. На підставі, цього, позивач звернувся до Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства з листами про надання дозволів на проведення санітарних рубок.

Івано-Франківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства позивачу надано дозволи на проведення суцільних санітарних рубок пошкоджених насаджень від 04.10.2010 р., 28.10.2010 р., 19.04.2010 р. на вказаному лісовому фонді Озерянського лісництва, на визначених площах і розмірах ліквідних запасів та видано лісорубні квитки за № 59 від 02.11.2009 р., № 60 від 20.11.2010 р. та №16 від 22.04.2010 р.

Відповідно до наданих дозволів, у строки, на площах та в обсягах визначених в лісорубних квитках позивачем проведено суцільні санітарні рубки насаджень.

На підставі згоди Міністерства охорони навколишнього природного середовища за №15500/25/10-10 від 09.08.2010 р. про проведення позапланового перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства суцільно-санітарних рубок насадженнях уражених кореневою губкою при проведенні та наказу Державної екологічної інспекції №448 від 06.09.2010 р. відповідачем проведено позапланову перевірку, щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства ДП « Ворохтянський лісгосп».

За результатами перевірки зроблено висновок, який відображений в акті від 06.09.2010 року. Зокрема, відповідач дійшов висновку про порушення протягом 2010 року на території лісового фонду. Встановлено, що ДП «Ворохтянський лісгосп» було проведено 1 суцільну санітарну рубку в насадженні ураженому кореневою губкою. Розробка лісосік, вище згаданої рубки, проведена протягом літнього періоду (квітень-травень) 2010 року, чим порушено вимогу п.6. «Санітарних правил в лісах України» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 року №555.

Відповідності до акта перевірки від 06.09.2010 року за вищезазначені порушення нараховано стягнення в сумі 3297,00 грн.

Статус державної екологічної інспекції, як спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, її функції та правові основи діяльності визначені Законом України Про охорону навколишнього природного середовища.

Порядок організації та проведення перевірок субєктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства регулюється наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України за № 464 від 10.09.2008 року.

Пункт 1.2 Порядку визначає процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів.

Згідно п. 4.13 цього Порядку за результатами проведеної перевірки, в тому числі спільної з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається акт перевірки вимог природоохоронного законодавства

Акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок субєктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Таким чином, під терміном акт перевірки слід розуміти службовий двосторонній документ, який стверджує факт перевірочних дій та їх результатів, і є носієм доказової інформації про виявлені недоліки чи порушення вимог екологічного законодавства в господарюванні.

Підпунктом 4.7 п. 4 передбачено, що державні інспектори під час здійснення перевірок мають право давати обовязкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків. Пунктом 4.23 визначено, що на підставі акта, який складено за результатами перевірки, протягом пяти днів з дня її завершення, у разі виявлення порушень вимог природоохоронного законодавства складається припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Згідно ч. 13 ст. 20 Закону рішення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів з питань, що віднесені до його компетенції, є обовязковими для всіх підприємств, установ та організацій і можуть бути оскаржені у судовому порядку.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У контексті положення зазначеної норми Кодексу адміністративного судочинства України під рішенням субєкта владних повноважень необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії. Нормативно-правовий акт - це офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обовязковий характер для їх субєктів. Правовий акт індивідуальної дії породжує права й обовязки тільки в того субєкта (чи визначеного цим актом певного кола субєктів), якому (яким) його адресовано.

Як встановлено судом, відповідачем у відповідності до положень п. 4.23 Порядку припис про усунення виявлених під час перевірки порушень не вносився, позивачу направлена позивачу претензія за №92/10 про відшкодування шкоди заподіяної державі внаслідок порушення норм лісового законодавства на 3297,00 суму.

Враховуючи вказані обставини, суд зазначає, що оскаржуваний акт перевірки дотримання, позивачем, вимог природоохоронного законодавства від 06.09.2010 року в частині застосування санкцій за порушення Санітарних правил в лісах України в розмірі 3297,00 грн. містить в собі рішенням субєкта владних повноважень, в розумінні ст.ст 3, 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що оскаржуваний акт перевірки, в частині нарахування майнового стягнення, охоплюється визначенням рішення субєкта владних повноважень, а тому компетенція адміністративного суду поширюється на вказану частину спору.

Також у звязку з тим, що рішення субєкта владних повноважень про застосування санкцій за порушення вимог природоохоронного законодавства міститься в акті перевірки, то строк на звернення до адміністративного суду з вимогами про скасування такого рішення, встановлений ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, складає шість місяців, обчислюється з дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, тобто з 06.09.2010 року, і який позивачем не пропущений.

Вирішуючи правомірність застосування санкцій за порушення Санітарних правил в лісах України суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.. 63 Лісового кодексу України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Пунктом 1 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №555 від 27.07.1995 року санітарні правила в лісах - це сукупність норм здійснення санітарно-оздоровчих заходів та санітарних вимог, які встановлюються з метою охорони та захисту лісів при веденні лісового господарства, використанні лісових ресурсів та здійснення робіт, не повязаних з веденням лісового господарства, підприємствами, установами, організаціями та громадянами.

Згідно п. 2 Санітарних правил встановлено, що санітарно-оздоровчі заходи є частиною комплексу профілактичних заходів, які проводяться лісокористувачами з метою збереження стійкості насаджень, запобігання розвиткові патологічних процесів у лісі, зменшення шкоди, що завдається шкідниками, хворобами, стихійними природними явищами та техногенними впливами.

Пунктом 4 Санітарних правил до санітарно-оздоровчих заходів віднесені вибіркові санітарні рубки; суцільні санітарні рубки; ліквідація захаращеності; запобігання виникненню та поширенню осередків шкідників і хвороб лісу; захист заготовленої деревини від шкідників та хвороб.

Стаття 65 Лісового кодексу України встановлює, що використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

Відповідно до ст.. 67 Лісового кодексу України у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: заготівля деревини в порядку рубок головного користування; заготівля другорядних лісових матеріалів; побічні лісові користування; використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт. Частини 2 ст. 67 цього кодексу передбачає, що законодавством України можуть передбачатися й інші види спеціального використання лісових ресурсів.

Стаття 70 Лісового кодексу України визначає, що заготівля деревини здійснюється при використанні лісових ресурсів у порядку рубок головного користування, що проводяться в стиглих і перестійних деревостанах (частина 1). Для заготівлі деревини під час рубок головного користування в першу чергу призначаються пошкоджені, ті, що усихають, інші деревостани, що потребують термінової рубки за своїм станом, і деревостани, які вийшли з підсочування (частина 2).

Частиною 3 ст. 70 вказаного кодексу встановлено, що залежно від категорій лісів, природних лісорослинних умов, біологічних особливостей деревних порід та інших особливостей застосовуються такі системи рубок головного користування: суцільні, поступові або вибіркові, комбіновані рубки.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 Лісового кодексу України деревина заготовлюється також під час здійснення лісогосподарських заходів, не повязаних з використанням лісових ресурсів (поліпшення якісного складу лісів), та під час проведення інших заходів (розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв'язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів тощо).

Виходячи із системного аналізу вказаних положень Лісового кодексу України, Санітарних правил суд дійшов висновку, що здійснення санітарно-оздоровчих заходів в лісах охоплюється веденням лісового господарства, є спеціальним порядком використанням лісових ресурсів.

Згідно п. 27 Санітарних правил насадження, що потребують суцільної санітарної рубки, попередньо обстежуються спеціальною комісією, призначеною за рішенням органу, що видає дозвіл на проведення цієї рубки. До складу комісії входять: лісопатолог спеціалізованої служби лісозахисту або міжрайонний інженер-лісопатолог, головний лісничий або інженер охорони і захисту лісу, а також лісничий та представник постійного лісокористувача. Комісія визначає в натурі доцільність призначення суцільної санітарної рубки, про що складається відповідний акт.

Пунктом 29 Санітарних правил встановлено, що для одержання дозволу на проведення суцільних рубок лісокористувачі подають державним органам лісового господарства Автономної Республіки Крим акт комісії про обстеження насаджень, що потребують суцільної санітарної рубки; зведену відомість насаджень, що потребують суцільної санітарної рубки; зведену відомість пробних площ, закладених у насадженнях, що потребують суцільної санітарної рубки; плани лісових насаджень, що потребують суцільної санітарної рубки, з нанесеною на них схемою пробних площ.

Як встановлено судом, позивачем дотримано вимог щодо проведення обстежень насаджень та надання документів для проведення санітарно-оздоровчих заходів, встановлених вказаними положеннями Санітарних правил.

У відповідності до п.6 Санітарних правил насадження під санітарні рубки відводяться в рік здійснення цих рубок не пізніше ніж за три місяці (в період з квітня по жовтень - не пізніше одного місяця) до початку їх проведення: а) у насадженнях, пошкоджених пожежею, - не пізніше ніж через місяць після завершення її гасіння; б) у листяних насадженнях - за наявності листя на деревах, крім ділянок лісу, пошкоджених внаслідок стихійних природних явищ та техногенних впливів; в) у насадженнях, пошкоджених кореневою губкою, - з розрахунку проведення рубки тільки в морозний період (листопад - березень).

Наведена норма встановлює вимоги до відведення насаджень під санітарні рубки та пунктом в встановлює спеціальні вимоги відведення у насадженнях, пошкоджених кореневою губкою, обмежуючи строк відведення таких насаджень розрахунком часу проведення рубки в морозний період.

Зміст вказаної норми не допускає його розширеного трактування, а дотримання даної вимоги повинно здійснюватись під час відведення насаджень під санітарні рубки, що здійснюється у відповідності Санітарних правил державними органами лісового господарства Автономної Республіки Крим та областей, яким, в даному випадку є Івано-Франківське обласне управління лісового та мисливського господарства.

Таким чином є неможливим допущення порушення підпункту в п. 6 Санітарних правил позивачем, оскільки останній є лісокористувачем та не здійснює відведення насаджень під суцільні санітарні рубки.

Відповідно до п. 5 Санітарних правил санітарно-оздоровчі заходи проводяться на основі відповідних планів незалежно від віку лісонасаджень у лісах усіх груп і категорій захисності. Плани проведення санітарно-оздоровчих заходів складаються щорічно постійними лісокористувачами за участю спеціалістів лісозахисту на основі матеріалів лісовпорядкування, санітарних та лісопатологічних обстежень, з урахуванням специфіки, ступеня і періоду пошкодження насаджень, біології деревних порід, шкідників та збудників інфекційних хвороб.

Як встановлено судом, згідно актів лісопатологічних обстеження насаджень у лісництві, де здійснюється позивачем ведення лісового господарства на предмет доцільності проведення в ньому суцільно-санітарних та санітарно-вибіркових рубок виявлено та встановлено підстави для здійснення санітарно-оздоровчих заходів повязаних не тільки із ураженням насаджень кореневою губкою, а в тому числі й ураження іншими хворобами, розладнання вітром. Проведення позивачем вищевказаних санітарних рубок в планах санітарно-оздоровчих заходів не передбачались.

Згідно п. 7 Санітарних правил санітарно-оздоровчі заходи проводяться позачергово в насадженнях, пошкоджених внаслідок стихійних явищ та техногенних впливів, а також в осередках хвороб і масового розмноження шкідників.

Таким чином, суд приходить до висновку, що проведення позивачем санітарно-оздоровчих заходів та здійснення суцільної санітарної рубки є позачерговими санітарно-оздоровчими заходами і до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення п. 7 Санітарних правил.

Згідно частини четвертої ст. 67 Лісового кодексу України порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України за №761 від 23.05.2007 року Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів затверджено Порядок видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів .

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Згідно п. 3 Порядку лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держкомлісгоспу на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

Суд зазначає, що строки здійснення лісових користувань позивачу визначені лісорубними квитками, виданими Івано-Франківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, яке у відповідності до п. 28 Санітарних правил надає дозвіл на проведення суцільних санітарних рубок, та на яке у відповідності до п. 30 Санітарних правил покладено функції контролю дотримання вимог цих Правил в частині щодо призначення та проведення таких рубок.

Пунктом 52 Санітарних правил встановлена відповідальність за вчинені підприємствами, організаціями, установами та громадянами порушення цих Правил в формі стягнень, абзацом четвертим якого встановлена відповідальність за порушення термінів проведення санітарних рубок в розмірі трикратної таксової вартості деревини, що підлягає вирубуванню.

Як наслідок, суд доходить висновку, що вчинення порушення термінів проведення санітарних рубок можливе за умови порушення лісокористувачем термінів проведення таких рубок, визначених в лісорубних квитках, як основних документах, на підставі яких здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів, ведеться облік та встановлюються строки лісових користувань.

Судом встановлено, що позивачем не було допущено порушення термінів здійснення санітарних рубок, визначених в лісорубному квитку за №16 від 22.04.2010 року (а.с.62).

Отже, позивачем не допущено порушення термінів проведення санітарних рубок, визначених органами, що здійснюють контроль за дотриманням Санітарних правил в частині призначення та проведення суцільних санітарних рубок насаджень.

З урахуванням вище викладено, враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає протиправним застосування до Державного підприємства Верховинський лісгосп» санкцій за порушення Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №555 від 27.07.1995 року в сумі 3297,00 грн., оскільки допущення позивачем порушення підпункту в п. 6 Санітарних правил є неможливим, так як він не здійснює відведення насаджень під суцільні санітарні рубки, проведені підприємством рубки є позачерговими, здійснення яких регламентується п. 7 Санітарних правил, суцільні санітарні рубки проведені в строки, визначені в лісорубних квитках, тобто в терміни визначені органом державного контролю.

Отже, акт перевірки дотримання Державним підприємством «Верховинського лісгоспу» вимог природоохоронного законодавства від 06.09.2010 року в частині застосування санкцій за порушення Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №555 від 27.07.1995 року в розмірі 3297,00 грн, підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Розглядаючи позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача при складенні акту перевірки, суд прийшов до висновку про їх безпідставність, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.. 35 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюється ОСОБА_3 та їх виконавчими і розпорядчими органами, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його органами на місцях та іншими спеціально уповноваженими державними органами (частина 1). Державному контролю підлягають використання і охорона, в тому числі, лісів та іншої рослинності (частина 2).

Як зазначалось судом вище, Порядок організації та проведення перевірок субєктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства регулюється наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України за № 464 від 10.09.2008 року.

Пункт 1.2 Порядку визначає процедуру проведення перевірок з питань здійснення державного контролю у сфері охорони навколишнього природного середовища та оформлення їх результатів.

Пункт 2.2 даного Порядку встановлює, що для здійснення перевірки керівником відповідно органу Мінприроди або його заступником видається наказ про проведення перевірки, на підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником або заступником керівника органу Мінприроди (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою (пункт 2.3).

Абзацом четвертим п. 3.6 вказаного Порядку встановлено, що позапланова перевірка провадиться за звернення фізичних та юридичних осіб про порушення субєктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Згідно 4.13 цього Порядку за результатами проведеної перевірки, в тому числі спільної з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається акт перевірки вимог природоохоронного законодавства.

Враховуючи те, що 09.08.2010 року заступником Міністра охорони навколишнього природного середовища України листом за №15500/25/10-10 надано згоду на проведення позапланової перевірки позивача, перевірка проведена на підставі наказу начальника Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області за №448 від 06.09.2010 року, на підставі якого видано направлення за №340 від 06.09.2010 року, а 06.09.2010 року відповідачем після проведення перевірки складено акт, то в діях відповідача при складенні акту перевірки відсутня протиправність.

Також слід зазначити, що невиконання відповідачем обовязку щодо внесення припису про усунення порушень природоохоронного законодавства жодним чином не порушує права позивача.

Враховуючи вищевикладене заявлені позовні вимоги про визнання протиправними дій Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області при проведенні перевірки 06.09.2010 року до задоволення не підлягають.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

ОСОБА_4 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 06.09.2010 року в частині застосування санкцій до ДП "Ворохтянське лісове господарство" за порушення Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №555 від 27.07.1995 року в розмірі 3297,00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ДП "Ворохтянське лісове господарство" сплачений судовий збір в сумі 1 (одна) грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 12.04.2011 року.