Справа № 803/3725/15
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2015-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Справа № 803/3725/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальчука В.Д.,

при секретарі судового засідання Ткачук І.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Агрофірми Світанок-Сервіс у формі приватного акціонерного товариства до відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИВ:

Агрофірма Світанок-Сервіс у формі приватного акціонерного товариства (далі Агрофірма Світанок-Сервіс у формі ПрАТ, позивач) звернулася з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області (далі ВДВС Луцького РУЮ, відповідач) про визнання дій неправомірними щодо опису й арешту майна від 29 жовтня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні ВДВС Луцького РУЮ перебуває виконавчий лист №651, виданий 20.07.2015 року Волинським окружним адміністративним судом у справі за позовом ВП Держенергонагляд у Західному регіоні ДП НАК Укренерго про стягнення фінансових санкцій. На виконання зазначеного виконавчого листа державний виконавець ВДВС Луцького РУЮ відкрив виконавче провадження ВП №48297044, про що виніс постанову від 31.07.2015 року. Позивач вказує на те, що про наявність зазначеного виконавчого провадження дізнався лише 03.11.2015 року за результатами ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Крім того, позивач повідомляє, що під час ознайомлення з матеріалами згаданого виконавчого провадження дізнався про наявність також постанови про приєднання цього виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження. Вважає, що органом ДВС порушено вимоги статей 25, 27 Закону України Про виконавче провадження, оскільки державний виконавець не направив боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48297044 від 31.07.2015 року, чим позбавив позивача права на добровільне виконання рішення до 06.08.2015 року, і відповідно державний виконавець не володів підставами для вжиття заходів з примусового виконання судового рішення про стягнення коштів з боржника.

Отже, не володіючи відомостями про обізнаність позивача про відкриття виконавчого провадження, відповідач вчинив незаконні дії, які полягають в описі й арешті майна, а саме посівів сої, які розташовані згідно витягу із карти поділу земельних часток (паїв) Хорохоринської сільської ради Луцького району, що оформлені актом опису й арешту майна від 29 жовтня 2015 року.

Також в межах виконання заходів з примусового виконання рішення державним виконавцем безпідставно 29 жовтня 2015 року складено акт огляду комбайна марки John Deer, держаний номерний знак НОМЕР_1, що було в подальшому використано для неправомірних замірів площ обмолоту.

Зазначені вище порушення призвели до незаконних дій державного виконавця у вигляді незаконного доручення ТОВ Волинь Нова здійснити збір, транспортування, зважування та зберігання майна, що відображено в листі від 16.10.2015 року №13134.

Дії з надання вказаного доручення не відповідають вимогам Закону України Про виконавче провадження, оскільки державний виконавець переклав виконання своїх обовязків на зацікавлену сторону.

Крім того, позивач вказує на те, що державним виконавцем було накладено арешт на майно, яке не належить боржнику. Також боржнику не надано права вказати той вид майна, на яке потрібно звернути стягнення в першу чергу.

На підставі наведеного позивач вважає, що державний виконавець ВДВС Луцького РУЮ не мав підстав для примусового виконання судового рішення, а дії відповідача суперечать нормам чинного законодавства та порушують законні права та інтереси боржника. У звязку з цим просить визнати неправомірними дії відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області щодо опису й арешту майна (посіви сої), зазначеного в акті опису й арешту майна від 29 жовтня 2015 року.

У письмовому запереченні проти адміністративного позову відповідач його вимог не визнав та вважає, що державний виконавець ВДВС Луцького РУЮ належним чином повідомив позивача про відкриття виконавчого провадження, оскільки надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а примусове виконання рішення, в тому числі й складення акта опису й арешту майна від 29 жовтня 2015 року, відбулося після закінчення строків для самостійного виконання рішення боржником на підставі зведеного виконавчого провадження, а тому такі дії державного виконавця вчинені в межах наданих йому повноважень та з дотриманням законодавства про виконавче провадження. У звязку з цим просить в задоволенні адміністративного позову Агрофірми Світанок-Сервіс у формі ПрАТ відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, зазначених в запереченні на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх письмовими доказами, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позов слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 31 липня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_3 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №48297044 щодо примусового виконання виконавчого листа №651 від 20.07.2015 року, виданого Волинським окружним адміністративним судом про стягнення в користь ВП Держенергонагляд у Західному регіоні з Агрофірми Світанок-Сервіс у формі ПрАТ 17000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У постанові про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2015 року ВП №48297044 державний виконавець зазначив строк для добровільного виконання боржником рішення - до 06.08.2015 року.

Судом встановлено, що у встановлений строк позивач рішення добровільно не виконав.

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що його не було повідомлено про прийняття вищезазначеної постанови, а тому він не мав змоги добровільно виконати згадане рішення з огляду на наступне.

У відповідності до частини 5 статті 25 Закону України Про виконавче провадження копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 статті 31 цього Закону встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Матеріалами справи встановлено, що адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі, є село Хорохорин, а тому саме на таку адресу державним виконавцем надсилалася позивачу копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2015 року ВП №48297044, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції відповідача за 05.08.2015 року. Зазначену адресу позивач вказує в заяві від 04.11.2015 року про відкладення виконавчих дій. Крім того, на даній заяві міститься печатка позивача, з якої слідує, що Агрофірма Світанок-Сервіс у формі ПрАТ знаходиться за адресою: с. Хорохорин, Луцький район, Волинська область, а тому державний виконавець на момент надіслання копії постанови про відкриття виконавчого провадження вірно вказав саме таку адресу, а не адресу, яка зазначена у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02.11.2015 року, та на яку посилається позивач у своїй позовній заяві.

Крім того, не відповідає дійсності твердження позивача про те, що акт опису та арешту майна від 29.10.2015 року проведено у справі тільки за позовом ВП Держенергонагляд у Західному регіоні ДП НАК Укренерго про стягнення фінансових санкцій на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №48297044 від 31.07.2015 року, скільки судом було встановлено, що на виконанні у ВДВС Луцького РУЮ перебувало декілька виконавчих документів, де боржником є Агрофірма Світанок-Сервіс у формі ПрАТ, а саме згідно зведеного виконавчого провадження: за наказом №903/1058/14-1 від 24.11.2014 року господарського суду Волинської області про стягнення в користь ТзОВ Панхім 17096,87 грн., виконавчим листом №538 від 16.06.2015 року Волинського окружного адміністративного суду про стягнення в користь управління ПФУ у Луцькому районі 5675,02 грн., вимоги про сплату податкового боргу Луцької ОДПІ від 05.06.2015 року у сумі 5758,43 грн., наказу господарського суду Волинської області від 06.07.2015 року про стягнення в користь ТзОВ Волинь-Нова 103710 грн., наказу господарського суду від 01.09.2015 року про стягнення в користь ТОВ Волинь-зерно-продукт 58160,37 грн. і на підставі цих виконавчих документів та на підставі заяв ТзОВ Волинь-Нова та ТзОВ Волинь-зерно-продукт було проведено опис та арешт майна боржника.

У відповідності до статті 33 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження ВП №48297044 було приєднане до зведеного виконавчого провадження №48744023, про що державний виконавець Плугов Г.О. прийняв постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 31.07.2015 року.

Частиною 1 статті 27 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Оскільки боржник у встановлений строк самостійно рішення не виконав, тому державним виконавцем були застосовані заходи примусового виконання рішення.

Заходами примусового виконання рішень у відповідності до статті 32 згаданого Закону є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 3 статті 11 цього Закону встановлено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право поряд з іншими правами накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону України Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження або проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Судом встановлено, що в ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем з'ясовано, що у боржника є в наявності майно, а саме посіви сої на земельних паях, орендованих у громадян на території Хорохоринської сільської ради Луцького району Волинської області, в результаті чого було складено акт опису й арешту майна від 29 жовтня 2015 року. Коштів та іншого майна, достатнього для виконання виконавчих документів, у боржника не виявлено, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п.19 ч.3 статті 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Зазначене норма Закону спростовує доводи позивача про те, що державний виконавець не мав права залучати субєктів господарювання до проведення виконавчих дій.

У зв'язку з тим, що час збирання урожаю сої настав та існувала реальна загроза самостійного її збору та приховування боржником, ТзОВ Волинь-Нова та ТзОВ Волинь-зерно-продукт звернулися до ВДВС Луцького РУЮ з листом №442 від 15.10.2015 року та №998 від 15.10.2015 року про вжиття заходів щодо звернення стягнення на посіви сої. У вказаних листах ТзОВ Волинь-Нова та ТзОВ Волинь-зерно-продукт заявили про готовність забезпечити збір, транспортування, зважування та зберігання сої та надати кошторис витрат на такі роботи.

Для обмолоту описаних та арештованих посівів державним виконавцем було залучено комбайн марки John Deere 9880 sts, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить іншому стягувачу по ЗВП №490011661 - ТзОВ Волинь-Нова.

Перед початком робіт державним виконавцем Плуговим Г.О. було складено акт від 29.10.2015 року, яким зафіксовано загальні та початкові показники лічильника по обмолоту площ комбайна.

Відповідно до акта опису й арешту майна (серія ЗВП №48744023) від 29.10.2015 року у боржника - Агрофірма Світанок-Сервіс у формі ПрАТ було описано та накладено арешт на посіви сої згідно витягу із карти поділу земельних часток (паїв) Хорохоринської сільської ради Луцького району за №№149, 150, 151, 154, 155, 167, 168, 169, 170, 171, 172, 179, 180, 181, 182, 183, 184, 185 на загальну площу 67,46 гектарів. Описане майно (посіви сої) було передано на відповідальне зберігання представнику ТзОВ Волинь-зерно-продукт. Акт опису й арешту майна був надісланий позивачу відповідно до супровідного листа відповідача від 29.10.2015 року №13839.

В позовній заяві позивач вказує, що «державним виконавцем було накладено арешт на майно, яке не належить скаржнику», тобто, Агрофірмі Світанок-Сервіс у формі ПрАТ, проте зазначене спростовується матеріалами справи, а саме листом Хорохоринської сільської ради Луцького району Волинської області від 13.10.2015 року №248, витягом із карти поділу земельних часток (паїв) Хорохоринської сільської ради та відомостями про наявність земельних ділянок, які є додатками до податкових декларацій позивача з фіксованого сільськогосподарського податку. Із зазначених документів слідує, що між позивачем та громадянами укладено договори оренди земельних часток (паїв), на території яких знаходились посіви сої, що зазначені в акті опису й арешту майна від 29.10.2015 року.

Згідно із частиною першою статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Оцінивши докази у справі, суд вважає, що відповідач довів правомірність вчинених виконавчих дій під час опису й арешту майна, зазначеного в акті опису й арешту майна від 29 жовтня 2015 року, а тому позовні вимоги Агрофірми Світанок-Сервіс у формі ПрАТ задоволенню не підлягають.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про виконавче провадження, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Агрофірми Світанок-Сервіс у формі приватного акціонерного товариства до відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області про визнання дій неправомірними відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 25 листопада 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук