Справа № 822/5926/15
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/5926/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Лабань Г.В. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" до Реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції , треті особи на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БРИКІВСЬКЕ" , ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "БРИКІВСЬКЕ", ОСОБА_2, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 22484602 від 01.07.2015 року щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:012:0262.

В обґрунтування вимог зазначає про те, що між "Україна 2001" та фізичною особою - власником земельної ділянки укладений договір оренди землі строком на 5 років, державну реєстрацію яких здійснено відповідно до вимог чинного на час реєстрації законодавства відділом Держкомзему в Ізяславському районі у 23.11.2010 року за №94, про що зроблений відповідний запис у Державному реєстрі земель.

Як стало відомо позивачу пізніше, реєстраційною службою Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області 01.07.2015 року було проведено державну реєстрацію договору оренди тієї самої земельної ділянки, укладеної між фізичною особою та ТОВ "Бриківське".

Позивач вказує, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації договору належним чином не перевірив, чи існує вже зареєстроване право оренди на цю земельну ділянку, внаслідок чого було здійснено повторну (подвійну) реєстрацію договору оренди тієї самої земельної ділянки, що є неприпустимим.

Позивач вважає оскаржене рішення незаконним, оскільки право оренди, зареєстроване за ТОВ "Україна 2001" у 2010 році, на час проведення реєстраційних дій у 2015 році було чинним.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути в письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в поясненнях вказав, що під час вивчення документів ТОВ "Бриківське" державним реєстратором не встановлено підстав для відмови "Україна 2001" у проведенні державної реєстрації договору оренди, а тому прийняте правомірне рішення про їх реєстрацію.

Вказує на те, що згідно із довідкою відділу Держземагентства, наданою державному реєстратору третьою особою, зазначена земельна ділянка в оренді не перебувала. Зважаючи на це, державний реєстратор не вбачав необхідним повторно звертатись до відділу Держгеокадастру (Держземагентства) з запитом на отримання інформації.

Відтак, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник ТОВ "Бриківське" в судове засідання також не з'явився. Надав до суду письмові заперечення, де зазначає, що реєстрація договорів оренди у 2015 році є законною, оскільки на їх запит була надана відповідь, що вказані земельні ділянки не перебувають в оренді інших осіб. У задоволенні позову просить відмовити.

На підставі ч.4,6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 23.11.2010 року між ТОВ "Україна 2001" та власником земельної ділянки ( третя особа у справі) укладений договір оренди землі строком на 5 років.

Вказаний договір зареєстрований відділом Держкомзему в Ізяславському районі 23.11.2010 року з кадастровим номером :03:012:0262, площею 2,0245 га, укладений між ТОВ "Україна 2001" ОСОБА_2 та зареєстрований управлінням Держкомзему у Ізяславському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинений запис 23.11.2010 року за №94.

Судом оглянутий вказаний договір, наданий позивачем.

Крім того, судом оглянуті матеріали реєстраційної справи щодо вказаного договору, яка знаходиться на зберіганні у відділі Держгеокадастру в Ізяславському районі, копії якої надані в судовому засіданні.

Під час судового розгляду справи справжність вказаного договору сторонами під сумнів не ставилась.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачу було відомо про існування укладеного у 2010 році договору оренди землі.

Однак, рішенням державних реєстраторів реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції за заявою ТОВ "Бриківське" від 22.06.2015 року було проведено реєстрацію договору оренди вищезазначеної земельної ділянки, укладеної між ТОВ "Бриківське" та тієюж ж фізичною особою, а саме:

- рішенням №22484602 від 01.07.2015 року зареєстровано договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:012:0262, площею 2,0245 га, укладений між ТОВ "Бриківське" та ОСОБА_2.

Дізнавшись про таку реєстрацію та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними якщо їх реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

В силу ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону.

У роз'ясненнях Державної реєстраційної служби України № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами" зазначається про те, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію.

Як видно з матеріалів справи, договір оренди земельної ділянки, укладений ТОВ "Україна 2001" з ОСОБА_2 та зареєстрований 23.11.2010 року, а також інші документи, подані для реєстрації, в управлінні Держкомзему у Ізяславському районі були в наявності.

Одночасно, як відомо, реєстрація договору оренди землі з новим орендарем можлива лише після реєстрації угод про розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

Про ці обставини не могло не бути відомо під час підготовки відповіді на запит ТОВ "Бриківське".

Суд звертає увагу на те, що відповідач при проведенні державної реєстрації договору оренди землі у 2015 році самостійно не звернувся до органу Держгеокадастру з запитом про підтвердження інформації про те, чи таке право вже було зареєстроване раніше.

Посилання відповідача на те, що довідка, надана ТОВ "Бриківське" було достатньо для того, щоб підтвердити відсутність іншого зареєстрованого права, суд сприймає критично, оскільки обов'язок перевірки вищевказаних відомостей покладається саме на державного реєстратора, а не на будь-яку іншу особу (державний реєстратор встановлює відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями)

Не вирішуючи будь-який спір стосовно дійсності або правомірності договору, суд звертає увагу на відмітки, які містяться на кожному договорі та свідчать про те, що реєстрація була проведена, про що зроблені записи у Державному реєстрі земель за відповідними унікальними номерами.

Відповідач не надав належних доказів на підтвердження того, що реєстрація цих договорів не проводилась або відомості про них не внесені до Державного реєстру земель.

Крім того, навіть невнесення інформації про зареєстроване право до Поземельної книги, якщо це відбулось з вини суб'єкта владних повноважень, а не з вини особи, не може бути підставою для того, аби вважати таку реєстрацію відсутньою.

У цьому випадку особа, яка подала документи для реєстрації договорів, а згодом отримала належним чином оформлений примірник договору з відмітками про державну реєстрацію, не могла знати або передбачити несумлінність поведінки відповідної посадової особи державного органу, яка з невідомих причин або у зв'язку з недбалістю належним чином не виконала свої посадові обов'язки і не внесла відомості у необхідні реєстри (поземельні книги).

Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.2012 року "Рисовський проти України" зазначив, що ризик будь - якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Так, розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є "гарантією стабільності суспільних відносин", яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов'язок виправити свої помилки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв'язку з неналежним виконанням посадових обов'язків зі сторони посадових осіб державних органів, які є учасниками цієї справи, виникла ситуація, за якої одні і ті ж земельні ділянки перебувають в оренді різних осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що реєстрація договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ "Бриківське" та ОСОБА_2 здійснена відповідачем помилково, за наявності вже зареєстрованого права оренди іншої особи.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено, що оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, є законними, тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до вимог КАС України присуджуються позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області як суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст.158 163, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 22484602 від 01.07.2015 року щодо державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:012:0262.

Стягнути судові витрати в сумі 1218,00 грн. на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Україна 2001" за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/ОСОБА_3
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_3