Справа № 820/10206/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 листопада 2015 р. №820/10206/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Модус» до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання дій незаконними та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю фірми «Модус» (далі за текстом ТОВ фірма «Модус»), з позовом, в якому з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо призначення та проведення перевірки ТОВ «Модус» за наслідками якої складено акт №130/01-04/02-09;

- визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Харківській області №02-25/34 від 15.09.2015р.

В обґрунтування позову зазначив, що призначення та проведення відповідачем позапланової перевірки позивача є безпідставними і протиправними, а прийнятий за наслідками такої перевірки припис прийнятий з перевищенням наданих відповідачу повноважень.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у письмових запереченнях заперечував проти позову, вказав на законність та правомірність дій відповідача, у звязку із чим просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проти розгляду у порядку письмового провадження не заперечував, що підтверджується особистим підписом представника відповідача на заяві представника позивача.

З огляду на приписи ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, перешкод для розгляду справи немає, а саме: відсутня потреба заслухати свідка чи експерта; особи, які беруть участь у справі, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, дійшов висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про задоволення адміністративного позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 вересня 2015 року головними спеціалістами Державної екологічної інспекцієї у Харківській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на підставі наказу №130/01-04 від 09.09.2015р. та направлення від 09.09.2015р. за №130/01-04 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища.

Як вбачається із направлення на перевірку від 09.09.2015р. за №130/01-04 підставою для проведення такої стала скарга громадянина ОСОБА_3 від 10.08.2015р. за №К-240, щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства у частині використання і охорони земельних ресурсів та поводження з відходами при здійсненні господарської діяльності ТОВ фірма «Модус». Також у направленні зазначається, що позаплановий захід (перевірка) проводиться за згодою Державної екологічної інспекції України №2/1-215зг від 03.09.2015р.

За результатами проведеної позапланової перевірки відповідачем складено акт №130/01-04/02-09.

Під час проведення перевірки фахівцями Державної екологічної інспекції у Харківській області було встановлено право власності ТОВ «Модус» на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Харків, проспект Московський, 259, на підставі відповідного Державного акту на право власності на землю (цільове призначення: земельна ділянка несільськогосподарського призначення, для експлуатації та обслуговування складського приміщення).

Суд наголошує, що відповідачем не було виявлено жодного недоліку вимог чинного законодавства.

Однак з метою встановлення питання цільового призначення земельної ділянки перевіряючі витребували від посадових осіб позивача проект відводу (технічної документації).

Не погоджуючись із діями перевіряючих, вважаючи, що вони діють всупереч вимогам чинного законодавства та з перевищенням меж наданих їм повноважень, позивач відмовив у наданні проекту відводу (технічної документації).

На підставі викладеного фахівцями Державної екологічної інспекції у Харківській області складено акт перевірки №130/01-04/02-09.

У подальшому відповідач прийняв припис №02-25/34 від 15.09.2015р., яким витребував від позивача проекту відводу (технічної документації).

Не погоджуючись із діями відповідача, вважаючи, що він діє всупереч вимогам чинного законодавства та з перевищенням меж наданих їм повноважень, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із даним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Статус, структуру та повноваження Державної екологічної інспекції України врегульовано Указом Президента України «Про Положення про Державну екологічну службу України» від 13 квітня 2011 року №454/2011 (далі за текстом Положення №454).

Так, відповідно до п.1 Положення №454 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України. Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України (далі - Міністерство), іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України і Міністра, а також цим Положенням (п.2 Положення №454).

Згідно п.6 Положення №454 передбачено, що Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження.

В той же час правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі за текстом Закон №877).

Положеннями ст.1 Закону №877 визначено, зокрема, що:

- державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

- заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій;

Суд зазначає, що у ст.2 Закону №877 наданий вичерпний перелік відносин, на які дія зазначеного закону не поширюється, а саме: контролю органами державної фіскальної служби; валютного контролю; державного експортного контролю; контролю за дотриманням бюджетного законодавства; банківського нагляду; державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції; державного нагляду за дотриманням вимог ядерної безпеки; державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації; при проведенні оперативно-розшукової діяльності, дізнання, прокурорського нагляду, досудового слідства і правосуддя; державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду); державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

На підставі викладеного вбачається, що Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи (Державна екологічна інспекція України у Харківській області) повинні керуватися у своїй діяльності положеннями Конституції України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Указом Президента України «Про Положення про Державну екологічну службу України» та іншими нормативно-правовими актами.

У ст.6 Закону №877 передбачено підстави та умови проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю), у тому числі і позапланових перевірок.

Відповідно до положень ст.6 Закону №877 підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення субєктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.

Таким чином, відповідно до ст.6 Закону №877, у скарзі повинно зазначатися які права скаржника порушує субєкт господарювання та така заява має бути обґрунтованою.

Суд наголошує, що представником відповідача до суду надано копію скарги ОСОБА_3 від 10.08.2015р. за №К-240, в якій не зазначено жодного конкретного порушення ТОВ фірма «Модус» прав скаржника, вимог законодавства у сфері поводження з відходами чи інших вимог природоохоронного законодавства.

Отже, суд дійшов до висновку, що відповідач всупереч вимоги Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" призначив перевірку на підставі необґрунтованої заяви громадянина ОСОБА_3Г від 10.08.2015р. за №К-240. Таким чином, перевірка Державної екологічної інспекції у Харківській області за наслідками якої складено акт №130/01-04/02-09 є незаконною та необґрунтованою.

Також суд зазначає, що відповідачем під час призначення перевірки позивача, за наслідками якої складено акт №130/01-04/02-09 порушено вимоги чинного законодавства щодо заборони на проведення перевірок.

Так, п. 8 Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 № 408 "Питання запровадження обмежень та проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами" встановлено, що надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2014р. за №408 у Додатку затверджено перелік державних органів, яким буде надаватися дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірки. Серед зазначеного переліку є Державна екологічна інспекція України.

Також Верховна рада України ухвалила Закон «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014р., пунктом 3 Прикінцевих положень якого встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначений пункт не є зміною або доповненням до Податкового кодексу України, а створює цілком самостійну норму, яка поширюється на всі без винятків контролюючі органи.

Таким чином вбачається, що відповідно до частини третьої статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю) обовязково повинна бути зазначена, серед іншого, підстава для здійснення заходу, у даному випадку реквізити дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірки.

Представником позивача до матеріалів справи надано відповідь Державної регуляторної служби України №7940/0/20-15 від 16.10.2015р. на запит позивача №б/н від 24.09.2015р., в якій Державна регуляторна служба надала розширенні пояснення щодо норм по мораторію на проведення перевірки та їх застосування до Державної екологічної інспекції України.

Зі змісту відповіді №7940/0/20-15 від 16.10.2015р. вбачається, що обмеження на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців установлені частиною 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014р.» поширюються на Держекоінспекцію України. У звязку із наведеним, проведення перевірок Держекоінспекцією України можливе лише у наступних випадках: 1) наявність дозволу Кабінету Міністрів України; 2) заява субєкта господарювання щодо його перевірки; 3) рішення суду; 4) згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.1 Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №724 від 24.12.2014р. (далі за текстом Положення №724) Державна регуляторна служба України (ДРС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.

Положеннями п.п.18 п.4 Положення №724 передбачено, що Державна регуляторна служба України відповідно до покладених на неї завдань надає розяснення положень законодавства з питань державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Керуючись нормами чинного законодавства суд приходить до висновку, що Державна регуляторна служба України є спеціально створеним центральним органом виконавчої влади, який здійснює спеціальну регуляторну політику у сфері нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, відповідач діяв в супереч вимогам чинного законодавства та поза межами наданих йому повноважень, у звязку із чим дії останнього щодо призначення та проведення перевірки за наслідками якої складено №130/01-04/02-09 є протиправними та необґрунтованими.

Щодо припису №02-25/34 від 15.09.2015р., то суд наголошує на наступному.

Під час проведення перевірки фахівцями Державної екологічної інспекції у Харківській області було встановлено право власності ТОВ «Модус» на земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Харків, проспект Московський, 259, на підставі відповідного Державного акту на право власності на землю, з якого вбачається, що цільове призначення земельної ділянки - земельна ділянка несільськогосподарського призначення, для експлуатації та обслуговування складського приміщення.

Жодного порушення позивачем вимог чинного законодавства України фахівцями відповідача під час проведення перевірки виявлено не було.

Більше того, суд звертає увагу на той факт, що у таблиці акту перевірки №130/01-04/02-09 де зазначено перелік питань, що підлягають перевірці, визначено вичерпний перелік питань, які відповідач має право перевіряти. Серед зазначеного переліку відсутні будь-які питання щодо встановлення цільового призначення землі субєкта господарювання.

З системного аналізу ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Положення №454 вбачається, що у Державної екологічної інспекції України та її територіальних підрозділів відсутні повноваження щодо перевірки цільового призначення та використання земельної ділянки.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що витребування від ТОВ фірма «Модус» проект відводу (технічної документації) з метою встановлення цільового призначення земельної ділянки позивача є неправомірним та таким, що виходить за межі наданих Державній екологічній інспекції у Харківській області повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Критерії протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень передбачені частиною 3 статті 2 КАС України.

Суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає даним критеріям оскільки прийняте та вчинене не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7-11, 71, 94, 128, 160 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Модус» до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання дій незаконними та скасування припису задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо призначення та проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Модус» () за наслідками якої складено акт №130/01-04/02-09.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Харківській області №02-25/34 від 15.09.2015р. виданий Державною екологічною інспекцією у Харківській області Товариству з обмеженою відповідальністю фірми «Модус» ().

Стягнути з Державного бюджету України (р/р 4011, отримувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Модус» (код за ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.