Справа № 325/1646/15-а (2-а/325/127/2015)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
17 листопада 2015 рокусправа № 325/1646/15-а (2-а/325/127/2015)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.
суддів: Сафронової С.В. Панченко О.М.
за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою Військового комісару Приазовського районного військового комісаріату Запорізької області ОСОБА_1
на постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Військового комісару Приазовського районного військового комісаріату Запорізької області Зеленецького Олега Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, -
26 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військового комісару Приазовського районного військового комісаріату Запорізької області ОСОБА_1 , в якому просив постанову №41 (2015) за справою про адміністративне правопорушення, винесену 14 липня 2015 року військовим комісаром Приазовського районного військового комісаріату Запорізької області підполковником ОСОБА_1 , якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП скасувати.
Постановою Приазовського районного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову Військового комісару Приазовського районного військового комісаріату Запорізької області підполковника ОСОБА_1 №41 (2015) від 14 липня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 з підстав, передбачених ч. 1 ст. 120-1 КУпАП.
Не погодившись з постановою суду, Військовий комісар Приазовського районного військового комісаріату Запорізької області ОСОБА_1 звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач відмовився отримувати постанову військового комісара, надіслану йому рекомендованим листом, а тому пропустив строк, визначений ст. 289 КУпАП на оскарження.
В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою №41 (2015) від 14 липня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення, винесеної військовим комісаром Приазовського районного військового комісаріату Запорізької області підполковником ОСОБА_1 , на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.210-1 КУпАП (а.с.5).
Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 09 липня 2015 року, винесеного сл. ЗСУ Приазовського РВК ОСОБА_3 , відповідно до якого, 08 травня 2015 року позивач відмовився отримати повістку військового комісара про необхідність прибути 15 травня 2015 року до Приазовського РВК для проходження медичної комісії.
Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні визначено Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Як вбачається з постанови №41 (2015) у справі про адміністративне правопорушення підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стали наступні обставини: " 08 травня 2015 року позивач відмовився отримати повістку військового комісара про необхідність прибути 15 травня 2015 року до Приазовського РВК для проходження медичної комісії., чим порушив вимоги ст..22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", (Указом Президента України від 14.01.2015р. №15/2015 оголошено проведення мобілізації, у т.ч. на території Запорізької області), відповідальність за порушення передбачена ч.1 ст. 210-1 КУпАП".
Отже, факт порушення позивачем вимог ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" відповідач пов`язує з фактом відмови отримати повістку про явку в РВК для проходження медичного огляду.
Статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, такими обов`язками, зокрема, є обов`язок з`являтися за викликом до військових комісаріатів. Натомість, такого обов`язку громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, як обов`язок отримання повістки про явки до військового комісаріату, вказаною нормою права не визначено.
Таким чином, сам факт відмови позивача від отримання повістки на прибуття до Приазовського РВК для проходження медичного огляду не створює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 210-1 КУпАП.
Серед іншого колегія суддів критично ставиться до посилання відповідача в апеляційній скарзі на необхідність залишення без розгляду адміністративного позову, оскільки позивачем пропущено строк оскарження постанови №41 (2015) за справою про адміністративне правопорушення, виходячи з наступного.
Так, ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2015 року поновлено строк на звернення до адміністративного суду ОСОБА_2 з вимогами до військового комісара Приазовського районного військового комісаріату Запорізької області підполковника ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи те, що відповідачем вказану ухвалу не було оскаржено, вона є чинною, а тому підстави для залишення без розгляду адміністративний позов ОСОБА_2 відсутні.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 198, статтями 200, 206 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -
Апеляційну скаргу Військового комісару Приазовського районного військового комісаріату Запорізької області ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 16 вересня 2015 року залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: С.В. Сафронова

Суддя: О.М. Панченко