Справа № 242/3369/14-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Київ К/800/9428/15

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.,
cуддівГончар Л. Я.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 21 листопада 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області про визнання дії незаконними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області, у якому просив визнати протизаконною діяльність відповідача щодо перерахунку пенсії із розрахунку прожиткового мінімуму, який був дійсним на момент первинного призначення пенсії, в розмірі 764 грн. у 2009 році; скасувати розпорядження відповідача від 10 вересня 2014 року № 2380 та від 28 жовтня 2014 року № 166518; зобов'язати відповідача відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01 вересня 2014 року зробити перерахунок пенсії в розмірі 80 відсотків середнього заробітку шахтаря, але не менш як три розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, станом на 2014 рік, а саме 949 грн., із урахуванням раніше проведених витрат.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 21 листопада 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року, позов задоволено: визнано незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_4 із розрахунку прожиткового мінімуму, який застосовано при первинному призначенні, у розмірі 764 грн; визнані незаконними та скасувані розпорядження Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області № 2380 від 10 вересня 2014 року та розпорядження Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_4; зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 з 01 вересня 2014 року у розмірі 80 відсотків середнього заробітку шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: 949 грн, з урахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись із такими рішеннями, відповідач звернувся із касаційною скаргою, в якій просив їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач заперечень проти касаційної скарги не надав.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача з 31 грудня 2009 року як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

01 вересня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

На день звернення до пенсійного фонду з вказаною заявою загальний страховий стаж позивача склав 34 роки 8 місяців 20 днів, в тому числі стаж на підземних роботах 15 років 3 місяці 25 днів.

Розпорядженням Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області від 10 вересня 2014 року № 2380 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць). При призначенні пенсії враховані положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та для обчислення розміру пенсії застосовано розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік», в розмірі 764,00 грн. З 01 вересня 2014 року розмір пенсії склав 2 292 грн.

Розпорядженням Управління Пенсійного Фонду України в м. Селидове Донецької області від 28 жовтня 2014 року № 166518 зроблено перерахунок пенсії позивача за віком з 01 вересня 2014 року розмір пенсії складає 2 352 грн. 34 коп. Розмір пенсії розрахований як 80 відсотків від середньомісячного заробітку відповідно вимог статті 25 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що пенсія позивача, яку він отримує починаючи з вересня 2014 року, є меншою за законодавчо гарантований мінімальний розмір пенсії за віком особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

За приписами абзацу третього частини першої статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон № 1058), мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до положень статті 1 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці», в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон № 345), дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону № 345 визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2014 році, для осіб, які втратили працездатність, складає 949 грн.

Як зазначено вище, позивач звернувся до пенсійного орану 01 вересня 2014 року, маючи стаж на підземних роботах 15 років 3 місяці 25 днів.

З огляду на вищевикладене у сукупності суди дійшли правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивач набув право на пенсію, передбачену статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а розмір отримуваної ним пенсії не відповідає мінімально допустимому розміру пенсії за віком в України для осіб, на яких поширюється дія названого Закону.

Щодо доводів касаційної скарги про необхідність застосування до спірних відносин частини третьої статті 42 Закону № 1058 та розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік», у зв'язку з тим, що позивач є працюючим пенсіонером, колегія суддів зауважує на наступному.

Так, відповідно до частини третьої статті 42 Закону № 1058 у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Утім, вказана норма регулює порядок підвищення вже призначеної пенсії, яка обчислена відповідно до статті 28 цього Закону, та встановлює відповідні обмеження для працюючих пенсіонерів.

Застосування положень цієї норми до спірних відносин є безпідставним, оскільки відбулася зміна виду пенсії, яку отримував позивач.

У свою чергу, норми Законів № 1058 та № 345 не ставлять розмір чи порядок обчислення пенсії, яка призначається особам, визначеним у статті 1 Закону № 345, в залежність від того, чи працює пенсіонер на момент призначення пенсії.

Оскільки висновки судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, скаргу відповідача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Селидове Донецької області залишити без задоволення, а постанову Селидівського міського суду Донецької області від 21 листопада 2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: