Справа № 522/16577/15-а
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/522/609/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила: визнати противоправним дії управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси щодо прийняття рішення № 107 від 13.07.2015 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та скасувати його; зобовязати управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 02.02.1993 р. по 25.05.1999 р.

В обґрунтування позову посилалася на те, що при прийнятті рішення про відмову у призначені пенсії їй було протиправно не зараховано до стажу роботу на посаді державного службовця період роботи з 02.02.1993 р. по 25.05.1999 р. у Жовтневому районному суді м. Одеси, що призвело до недопустимого звуження змісту та обсягу існуючих прав на пенсійне забезпечення.

Сторони просили судове засідання проводити без фіксації судового процесу. Представник відповідача подав свої письмові заперечення проти позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 навчалася у вищому навчальному закладі з 05.08.1993 року по 05.07.1999 року на заочному факультеті за спеціальністю правознавство, 25.05.1999 року отримала диплом про вищу юридичну освіту, що підтверджується довідкою від 22.07.2015 року № 1622-3, виданою Національним університетом «Одеська юридична академія».

З 02.02.1993 р. по 25.05.1999 р. позивачка працювала на посаді державного службовця, а саме секретаря судових засідань Жовтневого районного суду м. Одеси, стаж роботи складає 6 років 3 місяці 23 дні.

А з 25.05.1999 р. по теперішній час ОСОБА_1 перебуває на службі в органах прокуратури, у якій її стаж роботи (станом на час звернення із заявою про призначення пенсії) становить 15 років 10 місяців 26 днів.

Стаж роботи позивачки, що дає право на пенсію за вислугу років станом на 20.04.2015 року складає 22 роки 2 місяці 18 днів.

Вказаний трудовий стаж підтверджується копією трудової книжки № БТ-II № 5110416 від 05.09.1992 року та копією довідки від 27.07.2015 № 11-317вих15 прокуратури Одеської області.

20.04.2015 р. позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси із заявою про призначення пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» N 1789-ХII від 05.11.1991.

Рішенням управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси № 107 від 13.07.2015 року в призначенні пенсії відмовлено у звязку з відсутністю необхідного 22 річного спеціального стажу.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХII, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788- ХII від 05.11.1991, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Правом вислуги років користуються різні категорії осіб, у тому числі й прокурорсько-слідчі працівники на підставі Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХII.

Згідно пункту 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого Міністерством юстиції України, до заяви про призначення пенсії за вислугою років надаються документи, що підтверджують виконання роботи, яка надає право на призначення пенсії.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХII основним документом, що підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний, є трудова книжка.

16 грудня 1993 року набув чинності Закон України «Про державну службу».

Статтями 1, 2 Закону України "Про державну службу" визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Наказом Головного управління державної служби України від 1 вересня 1999 року № 65 затверджено Довідник типових професійно-кваліфікаційних характеристик посад держаних службовців, який регламентує кваліфікаційні вимоги щодо певних категорій і посад державних службовців.

Пункт 2.6 Довідника передбачає, що державний службовець повинен мати, як правило, повну вищу освіту (освітньо-кваліфікаційний рівень - спеціаліст, магістр за спеціальностями галузі "Державне управління" або іншими, професійно орієнтованими для державної служби, з додатковим підвищенням кваліфікації за професійними програмами вказаної галузі, а на посадах спеціалістів VII категорії державних службовців припустимо використання фахівців з базовим рівнем вищої освіти (бакалавр).

Позивачкою у встановленому законом порядку надано докази, що підтверджують факт виконання роботи на державній службі, а саме, копію трудової книжки .

Як вбачається із записів трудової книжки БТ-II № 5110416 від 05.09.1992 року з 02 лютого 1993 р. по 25 травня 1999 р. ОСОБА_1 працювала на посаді секретаря судових засідань Жовтневого районного суду м. Одеси.

Законом України «Про освіту» передбачені форми навчання у ВУЗах України: очна, вечірня, заочна, екстернат.

Закон України «Про прокуратуру» не конкретизує, що лише період навчання на стаціонарі (денній формі) може зараховуватись до стажу, що дає право на пенсію, та не містить виключення щодо заочної форми навчання, тому немає підстав вважати, що період навчання на заочному відділенні не може зараховуватися до вищевказаного стажу.

Перебуваючи на зазначеній посаді, підвищуючи свій професійний рівень позивачка навчалась на заочному факультеті Одеської національної юридичної академії без відриву від виробництва. Вищу юридичну освіту за спеціальністю «Провознавство» здобула у 1999 році, що підтверджується копією диплому державного зразка ЛВ НХ № 001331.

Закон України «Про державну службу» № 3723- ХII введено в дію з 16.12.1993 року, тобто на початок роботи позивачки дана робота не вважалася державною службою, і поняття державної служби законодавчо визначено не було, як і не було кваліфікаційних вимог для зайняття цієї посади особою з вищою юридичною освітою.

Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХII доповнено статтею 50-1 згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» № 2663-III від 12.07.2001. Позивачка займала посаду державного службовця в період с 1993 по 1999 рік. У той час Закон не конкретизує форму навчання та не містить посилання щодо необхідності мати вищу юридичну освіту для осіб, які займали посади державних службовців в державних органах влади в період з 1993 по 1999 роки, як необхідної умови для зарахування періоду їх перебування на вказаних посадах до стажу роботи, для отримання ними права на пенсію за вислугою років, що також стосується і позивачки.

Аналогічна правова позиція вкладена Вищим адміністративним судом України у справах № К/9991/88573/11 від 28.03.2013 та № К/800/15710/13 від 22.01.2015.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України недопустимо звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, а тому на правовідносини стосовно права позивачки на пенсійне забезпечення за вислугу років не поширюються вищевказані положення ч.5 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХII.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 в період з 02.02.1993 по 25.05.1999 року фактично працювала на посаді державного службовця. Наявність вищої юридичної освіти на період її роботи на посаді секретаря судових засідань Жовтневого районного суду м. Одеси не була обовязковою умовою зайняття цієї посади. Закон України «Про прокуратуру» зараховує до стажу роботи, що дає право на пенсію, саму роботу на посадах державних службовців, що займають як правило особи з вищою освітою. Позивачка таку роботу у вказаний період виконувала і це визнається відповідачем, а відсутність диплому про вищу юридичну освіту не є підставою для відмови в зарахуванні трудового стажу державного службовця, що дає право на пенсію згідно вказаного закону.

Статтею 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач не довів правомірності відмови у призначені позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Керуючись ст.ст. 2,11,17,69,86,159-162 КАС України, ст. 50-1, 56 Закону України «Про прокуратуру», ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 19, 22 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси № 107 від 13.07.2015 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХII період роботи з 02 лютого 1993 р. по 25 травня 1999 р. у Жовтневому районному суді м. Одеси на посаді державного службовця та призначити ОСОБА_1, 18.10.1975 н. р., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХII з дня звернення за призначенням пенсії, тобто з 20 квітня 2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання постанови суду.

Суддя

19.11.2015