Справа № 760/12887/14-а
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2014-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-578/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко,

за участю секретаря - О.С. Губерначук

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в місті Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд -, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаною вище позовною заявою, в якій просила скасувати постанову Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в місті Києві від 20.03.2014 року про адміністративне правопорушення, закрити провадження по справі та повернути сплачені грошові кошти у вигляді штрафу в розмірі 136 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 20.03.2014 року Головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування доходів і зборів самозайнятих осіб, управління доходів та зборів з фізичних осіб ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Тодосієнко А.Д., проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 За результатами даної перевірки ревізором-інспектором складено Акт № 1385/26-58-17-04- від 20.03.2014 року про порушення п.п. 49.18.5, п. 49.18 ст. 49 розділу ІІ, п. 179.1 ст. 179 розділу IV Податкового кодексу України, складено протокол про адміністративне правопорушення № 70/265817-04 та внаслідок чого винесено постанову № 70/26-58-17-04 від 20.03.2014 року про адміністративне правопорушення.

Проте, позивач також зазначає, що протокол № 70/265817-04 від 20.03.2014 року про адміністративне правопорушення, складений ревізором інспектором Тодосієнко А.Д. з грубим порушенням ст. 255 КУпАП, є незаконним, а тому постанова Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в місті Києві № 70/26-58-17-04 від 20.03.2015 року по справу про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення та ухвалення постанови були матеріали камеральної перевірки.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі-Кодекс), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.49.1., п.49.2. ст.49 Кодексу, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Фізичні особи - підприємці подають до органу державної податкової служби податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи (п.177.5. ст.177 Кодексу).

Фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи (п.177.11. ст.177 Кодексу).

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (пп.49.18.5. п.49.18. ст.49 Кодексу).

Судом встановлено, що позивач подавала відповідачу податкову декларацію про майновий стан і доходи за період з 2012 року по 2014 рік.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 13.03.2014 року отримала лист від ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів в м. Києві із податковим повідомленням-рішенням від 06.03.2014 року про штраф в розмірі 170 грн., який було сплачено позивачем 21.03.2014 року.

20.03.2014 рокускладено протокол про адміністративне правопорушення № 70/265817-04 та внаслідок чого винесено постанову № 70/26-58-17-04 від 20.03.2014 року про адміністративне правопорушення та накладення штрафу в розмірі 136 грн.

Проте, суд дійшов висновку про помилковість висновків відповідача щодо порушення позивачем пп.49.18.5. п.49.18. ст.49 Кодексу.

Як зазначено в акті перевірки, відповідачем встановлено, що позивачем не подано в строк податкової декларації про майновий стан та доходи.

В той же час, ані в матеріалах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, а ні в акті перевірки, а ні в запереченнях на позов, відповідачем не наведено та не надано доказів щодо неподання позивачем декларації та здійсненням позивачем господарської діяльності, або не підтверджені належними документами, визначеними Кодексом, що свідчить про необґрунтованість таких висновків відповідача та порушення ним законодавчих вимог щодо оформлення результатів перевірок.

Згідно ст. 6 Закону, облік товарних запасів фізичною особою - підприємцем ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб'єктів малого підприємництва.

Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", як визначено ч.1. ст.2, поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно п.1,2 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси", затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 20.10.1999 р. № 246, воно визначає методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності, а його норми застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) незалежно від форм власності (крім бюджетних установ).

З аналізу викладених законодавчих норм встановлено, що порядок обліку товарних запасів встановлено виключно для юридичних осіб, фізичні ж особи - підприємці, ведуть лише облік доходів і витрат в Книзі обліку доходів і витрат.

Згідно ст. 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийнятих ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, суд за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення сторін, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи, що постановою встановлено необґрунтованість вимог відповідача та безпідставно, за наслідками незаконного рішення податкового органу, позивачем сплачено 136 грн., вони підлягають поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 61 Конституції України, ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 КАС Українист.ст. 255, 1674-1 КУпАП, ст. 49 ПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в місті Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Міндоходів в місті Києві серії АВ № 428587 від 20.03.2014 року про адміністративне правопорушення, складену відносно ОСОБА_1 - скасувати, провадження по справі - закрити.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби у Солом'янському районі м. Києва повернути ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 136,00 грн., сплачені на р/р 0010, МФО 820019, УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, квитанція № 13432.43.2 від 20.03.2014 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: