Справа № 808/9268/14(ДО/808/1270/14)
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2015 рокусправа № 808/9268/14(ДО/808/1270/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю Бишевської Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року по справі №808/9268/14(ДО/808/1270/14) за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління МВС України в Донецькій області, Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області про поновлення на посаді, скасування наказу та стягнення середнього заробітку,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнень, просив:

визнати дії Міністерства внутрішніх справ України неправомірними та скасувати наказ МВС України від 07 серпня 2014 року за №865;

визнати дії Міністерства внутрішніх справ України неправомірними та скасувати наказ МВС України від 27 серпня 2014 року №1680 о/с в частині звільнення позивача;

визнати дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області неправомірними та скасувати наказ ГУМВС України в Донецькій області від 07.10.2014 №361 о/с в частині звільнення позивача;

поновити позивача на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 27 серпня 2014 року;

зобов'язати Дружківський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за фактично відпрацьований час з 27.08.2014 по 04.11.2014;

зобов'язати Дружківський міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області зарахувати час з 27.08.2014 по 04.11.2014 до загального і безперервного трудового стажу, а також стажу за спеціальністю згідно із законодавством;

стягнути з Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу по день винесення судового рішення.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_3 посилався на те, що його звільнено на п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу). Вказані підстави звільнення позивач вважав необґрунтованими та вказував на те, що він не вчиняв будь-яких дій, які суперечать вимогам чинного законодавства та порушують присягу співробітника органів внутрішніх справ.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року адміністративний позов задовлено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України №865 від

07.08.2014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Дружківського МВ, Краматорського МВ, УБОЗ, УКР, УДАІ ГУМВС України в Донецькій області" в частині притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України;

- визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України №1680 о/с від 27.08.2014 "По особовому складу" в частині звільнення з органів внутрішніх справ України у запас на підставі п. 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінет Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, майора міліції ОСОБА_2, старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дружківського міського відділу ГУ МВС України у Донецькій області.

- поновлено майора міліції ОСОБА_2 на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дружківського міського відділу ГУ МВС України у Донецькій області з 28.08.2014.

- стягнуто з Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.08.2014 по 30.07.2015 у розмірі 39 260 грн. 50 коп. (тридцять дев'ять тисяч двісті шістдесят гривень п'ятдесят копійок).

В іншій частині позову відмовлено.

Постанова суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивована тим, що відповідачами

не надано суду доказів, які б свідчили про скоєння позивачем вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, тобто суд вказав на те, що відповідачами не доведено тих обставин, які стали підставою для звільнення позивача зі служби.

Не погодившись з постановою суду, Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обґрунтовано тими обставинами, які стали підставою для звільнення позивача зі служби. Так, заявник апеляційної скарги вказує на те, що підставою для звільнення позивача стали висновки службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області та УМВС України від 07.08.2015р., в яких зроблено висновок про те, що старший дільничний інспектор міліції СДІМ Дружківського МВ майор міліції ОСОБА_2 співпрацював з представниками ДНР та передавав їм затриманих осіб.

У судове засідання, сторони, які належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ст..41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався.

Від Головного управління УМВС України в Донецькій області надійшла заява про зупинення провадження у справі з огляду на те, що на теперішній час Управління, у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію», знаходиться в стані припинення, а усі його працівники є звільненими, у зв'язку з чим не можуть представляти інтереси відповідача у судовому засіданні. Наведені у заяві обставини, на думку колегії суддів, не можуть бути підставою для зупинення провадження у справі з огляду на наступне. Так, процес утворення як юридичних осіб публічного права нових територіальних органів Національної поліції та ліквідація, у зв'язку з цим, територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, не може свідчити про те, що у межах такого процесу взагалі відсутні органи, які виконують функції, якими були наділені територіальні органи МВС. Про вказані обставини свідчить і сама заява від 18.11.2015р. про зупинення провадження у справі, оскільки підписана саме представником Головного управління МВС України в Донецькій області, тобто, на час підписання цієї заяви існує відповідний суб'єкт публічного права.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 10.01.1996 року та мав спеціальне звання майора міліції. З 28.10.2006 року позивач перебував на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.

Згідно Висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області та УМВС України від 07.08.2014 року ОСОБА_2 співпрацював з представниками ДНР та передавав її представникам затриманих осіб.

Пунктом 22 наказу №865 МВС України від 07.08.2014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Дружківського МВ, Краматорського МВ, УБОЗ, УКР, УДАІ ГУМВС України в Донецькій області", за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, ч.3 ст.3, ч.1 ст.5 Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року №382, керуючись ст.ст.2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, майора міліції ОСОБА_2, старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дружківського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, звільнено з органів внутрішніх справ України за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

На виконання наказу №865 видано наказ №1680 о/с від 27.08.2014 "По особовому складу" згідно з яким: відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_2 звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Правомірність та обґрунтованість звільнення позивача зі служби на підставі п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу), є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачами правомірності оскаржених наказів, а відповідно і не доведеності правомірності підстав звільнення позивача.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

З тексту присяги працівника внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, вбачається, що кожний працівник органів внутрішніх справ України, який склав таку присягу, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України: поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114, визначено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Таким чином, вчинення працівником органів внутрішніх справ вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, є підставою для звільнення такого працівника з органів внутрішніх справ.

Разом з тим, наявність такого вчинку повинна бути доведена певними доказами, при цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, обов'язок доведення такого факту покладається на орган внутрішніх справ, який приймає рішення про звільнення працівника з зазначених підстав.

В обґрунтування своєї позиції Відповідачі посилались на висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області та УМВС України від 07.08.2014 року, який складений за результатами розгляду матеріалів службового розслідування, проведеного на підставі наказу МВС України від 07.08.2014 р. № 793, відповідно до вимог пункту 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073.

У висновку службового розслідування зазначено, що «ОСОБА_4 співпрацював з представниками ДНР та передавав її представникам затриманих осіб».

Разом з тим, відповідачами, під час розгляду справи у суді першої інстанції, не надано доказів, які б підтверджували зазначені висновки. Не надано відповідачем таких доказів (не зазначено про їх наявність в апеляційній скарзі) і до суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно вказав на те, що обставини, які наведені у Висновку службового розслідування, є лише припущеннями та жодними доказами не підтверджуються.

Встановивши такі обставини справи, які не спростовуються доводами апеляційної скарги, суд першої інстанції правильно вказав на необґрунтованість підстав звільнення позивача зі служби, внаслідок чого скасував оскаржені накази про звільнення та вирішив питання про поновлення позивача на службі.

Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовується. В апеляційній скарзі відповідач фактично посилається на ті обставини, які стали підставою для звільнення позивача зі служби. В той же час, з огляду на висновки суду першої інстанції щодо відсутності будь-яких доказів, які б підтверджували обставини за яких звільнено позивача, заявник апеляційної скарги не наводить жодних доводів, які б свідчили про невідповідність таких висновків суду встановленим обставинам справи чи неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладені обставини справи та враховуючи доводи, якими обґрунтовуються вимоги апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі встановлено обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст..200, 205, 206 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року по справі №808/9268/14(ДО/808/1270/14) - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України.

(Повний текст ухвали виготовлено 20.11.2015р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська