Справа № 806/3304/15
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"24" листопада 2015 р. Справа № 806/3304/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "18" серпня 2015 р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області до Приватного підприємства фермерського господарства "Троянда" про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.08.2015р. позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області в частині стягнення заборгованості за січень 2015 року в розмірі 1009,57 грн. залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду від 18.08.2015р. скасувати з підстав, наведених у скарзі, та вказану справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В скарзі Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області, посилаючись на приписи ст.15 ЗУ "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", зазначає, що строк давності встановлюється протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання, а не шести місяців, як визначено судом першої інстанції. Коментуючи приписи ч.15 ст.106 Закону України, скаржник зазначає, що строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Частиною 2 статті 99 КАС України встановлено, що шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, що пов'язане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановленню істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, є щомісячними, тобто про своє порушене право позивач мав знати при відсутності зазначених відшкодувань підприємством за кожний поточний місяць.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позову без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення від 18.08.2015р., суд апеляційної інстанції також враховує наступне.

Приписами п.6 ч.1 ст.1Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску" недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 16 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску" визначено, що строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

З огляду на те, що в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, а також враховуючи вище вказані норми закону, вказана заборгованість не підпадає під визначення поняття "недоїмка" (аналогічного висновку дійшов і суд першої інстанції).

Безпідставними є посилання скаржника на приписи ст.15 ЗУ "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" як підставу встановлення строку давності 1095 днів, оскільки вказаний закон втратив чинність з 1 січня 2011 року (згідно з Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року №2755-VI).

З матеріалів справи вбачається, що в серпні 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства фермерського господарства "Троянда" на користь його користь фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі 7066,99 грн. за січень-липень 2015р..

Враховуючи приписи чинного законодавства України, приймаючи до уваги докази, зібрані в матеріалах справи та дослідивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо пропуску позивачем строку звернення до суду в частині стягнення заборгованості за січень 2015 року в розмірі 1009,57 грн., залишивши позовну заяву без розгляду в цій частині.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правильність прийнятого судом рішення та спростовуються вище наведеним.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому за таких обставин колегія суддів залишає її без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "18" серпня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління Пенсійного фонду України в Ружинському районі Житомирської області вул. Леніна, 36,смт. Ружин,Житомирська область, Ружинський район,13601

3- відповідачу/відповідачам: Приватне підприємство фермерське господарство "Троянда" вул.Гагаріна,14,с.Вільнопілля,Ружинський район, Житомирська область,13634

- ,