Справа № 2-а-577/10
Суддя: Тюмін О. Г.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-577/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2010 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ТюмінаО.Г.,

розглянувши справу в порядку адміністративного судочинства та письмового провадження за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України Кілійського району Одеської області про

визнання безпідставною відмову у виплаті щомісячної соціальної допомоги, як дитині війни та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2010 року ОСОБА_2 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області про визнання відмови у виплаті щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни безпідставною та зобовязання вчинення певних дії. В своєму обґрунтованому адміністративному позові позивач, зазначає, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на одержання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком за період 2006-2008 роки у загальній сумі 3890,60 грн. у виплаті якої відповідачем йому відмовлено та просить зобовязати стягнути цю суму з УПФУ. Позивач просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача у своєму письмову запереченні просить розглянути справу у порядку письмового провадження, позов не визнає, просить у його задоволенні відмовити посилаючись на те, що згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення дітям війни до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком здійснюється за кошти державного бюджету, які передбачаються законами України про бюджет на кожний відповідний рік. Державними бюджетами на 2006 та 2007 роки кошти на підвищення пенсій дітям війни у вказаному розмірі не передбачалися і не виплачувалися, а у 2008 році з 01 січня передбачено і виплачується дітям війни підвищення до пенсій у розмірі 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Також відповідач посилається на те, що визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» розмір мінімальної пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій за вказаним законом, а також зазначає, що положення законів про бюджет за 2007-2008 роки, які визнані неконституційними стосовно ст.6 Закону України №2195-1V, втратили чинність зі дня ухвалення І Конституційним Судом рішень, а за 2006 рік не визнавались неконституційними. Відмову у задоволені заяви позивача не вважає неправомірною, оскільки діяв в межах повноважень та бюджетного фінансування.

Приймаючи до уваги те, що позивач у своєї заяві, а відповідач у своєму письмовому запереченні просять розглянути справу за їх відсутністю, судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 4 ст. 122 КАС України.

Дослідивши надані письмові докази по справі, оцінивши надані учасниками судового процесу докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає позов обгрунтованим та таким , що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ І (зі змінами та доповненнями), дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років.

,, ОСОБА_2 належить до соціальної групи дітей війни, що підтверджується паспортом громадянина

Україні! серії КЕ 950671, виданого Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області 19.02.1998 року та посвідченням серії № 110525 з відміткою «Діти війни».

; Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає

право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус «дитини війни», на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції від 18.11.2004 року, яка діяла з 01.01.2006 року по 21.12.2007 рік), «дітям війни» пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України, а також ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей І війни», відповідно до якої, державні соціальні гарантії «дітям війни», встановлені цим Законом, не можуть бути І обмежені або скасовані іншими нормативно - правовими актами.

; П. 17 ст. 77 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було зупинено на 2006 рік дію ст.. 6 ЗУ «Про

соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» з метою приведення окремих норм законів у відповідність з цим Законом, зупинено дію ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з ? урахуванням ст.. Ill зазначеного Закону, якою встановлено, що в 2007 році підвищення пенсії або щомісячного І іювічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно до

ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на якн поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) у розмірі 50 % від розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. *

Укр;

що

некс

бюд

ухва

трав

обов визн спря та Of у сп захиі існук війні Вихо 2008 підст непр; вчин

визнг

шко^

прий

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі № 1-29/2007 пр соціальні гарантії громадян був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) п. С ст. 71, ст. 111 ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.122006 року, яким була зупинена на 2007 рік дія а 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а рішенням Конституційного Суду від 22 травня 2008 p. 1 10-рп/2008 р. були визнані неконституційними зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II ЗУ «Пр Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким ст. і Закону України № 2195-IV була викладена в новій редакції, згідно якої дітям війни передбачалась виплата підвищення до пенсії у розмірі надбавки встановленої для учасників війни, тобто на 10 відсотків прожиткової! мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, рішеннями Конституційного Суду на 2007 та 2001 роки з моменту прийняття відповідних рішень була поновлена попередня редакція ст.6 Закону про право дітеі війни на підвищення до пенсії у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно наведеним нормам Закону, позивач має право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсі за віком.

Пенсії визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Відровідно до ст. 17 зазначеного Закону, мінімальний розмір пенсії за віком, як основна державна соціальні гарантія, встановлюється законами.

На підставі ч. З ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленої!! законом.

Із врахуванням наведеної конституційної норми, розмір мінімальної пенсії за віком, з якого мас обраховуватися підвищення до пенсії позивача не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Таке положення щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком міститься в ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Будь-якими іншими діючими нормативно-5 правовими актами розмір мінімальної пенсії за віком не визначається.

перер

розмі

прове

2007]

випла

З грн

Кілій

поста

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» заяві про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються т територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч. 4 ст. 45 названого Закону, перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на її підвищення проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву і усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Однак Управлінням Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області позивачу в 2007-2001 роках передбачене ст.. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії не нараховувалось і не виплачувалось, що також не оспорюється відповідачем

На підставі ч. 2 п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійж страхування» у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію вія функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України.

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України вії 01.03.2001 року № 121/2001, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообовязкового державного пенсійного страхуванні, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплаті, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсії, допомоги на поховання, інших соціальний виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядуванні, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачеи Конституцією та законами України.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачу підлягають застосуванню ч. З ст. Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» і ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкож державне пенсійне страхування».

Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання свой зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та Законом України «Про соціальний захист дітей війниш^ тому суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеного підвищення пенсії у вказаному розмірі.

П. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 і року № 6-рп/2007, зупинення дії ст. 6 зазначеного Закону на 2007 рік, передбачене п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», визнано таким, що не відповідає Конституції України ( с неконституційним). При цьому, визнані неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього 1 Рішення, тобто з 09 липня 2007 року. І

Рішенням Конституційного Суду України № 10 рп/2008 року від 22 травня 2008 року, положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», що стосується виплати «дітям війни» також визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Визнані неконституційними положення п.п. 2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратили чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

на яких І розміру

2007 про им) п. 12 рік дія ст. 5008 р.Ш BY «Про

КИМ ст. 6 f виплаті яткового f та 2008 Іво дітсі

Вої пенсі

ігії».

зоціальш

і

шовним

паленого

Таким чином позивачу підлягають задоволенню лише за період з 09 липня по 31 грудня та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Посилання відповідача на відсутність коштів не може бути підставою для невиконання державою своїх обов'язків та порушення прав своїх громадян. Відповідно до от. ст. З, 8, 19, 22, 46 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави і держава відповідає перед людиною за свою діяльність; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України; громадяни мають право на соціальний захист; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Відповідно до ст.. З З У «Про соціальний захист дітей війни», державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Виходячи з того, що позивач звернувся до відповідача з заявою про нарахування йому підвищення до пенсії за 2006- 2008 роки і відповідач відмовив йому, оскільки вимоги позивача в такому обсязі не підлягали задоволенню, суд не вбачає підстав для визнання відмови відповідача неправомірною. Сам позивач у позовній--заяві не називає відмову неправомірною, а називає «безпідставною» і позивачем до того ж заявлена вимога про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст. ст. 21, 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Відповідно до ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову повністю або частково, приймає постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

У задоволенні інших вимог належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 9,158-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Кілійському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та в період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2007 року та в період 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з урахуванням вже проведених нарахувань та виплачених сум.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі З грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі до адміністративного суду апеляційної інстанції через Кілійський районний суд Одеської області апеляційної скарги заяви протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3