Справа № 804/7763/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2015 р. Справа № 804/7763/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Науково - виробничої фірми «Кароліна» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій,
23.06.2015 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Науково - виробничої фірми «Кароліна» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про:
В обґрунтування заявленого адміністративного позову позивачем зазначено, що Державною податковою інспекцією у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було допущено грубе порушення прав позивача при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки Приватного підприємства «Науково - виробничої фірми «Кароліна», результати якої оформлені актом від 13.09.2013 № 447/22-05-09/13469980. Таке порушення полягає в тому, що всупереч вимогам законодавства відповідачем було надіслано підприємству наказ на проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки та акт від 13.09.2013 №447/22-05-09/13469980 та зазначено, що перевірку проведено з відома директора підприємства, в той час як підприємство дізналося про проведення такої перевірки вже після отримання акту. Посилання в акті перевірки на не надання підприємством документів на запит контролюючого органу не відповідає дійсності, оскільки позивач таких запитів від відповідача не отримував. Такі дії відповідача щодо проведення перевірки, на думку позивача, є протиправними. Разом з тим, в ході проведення перевірки податковим органом встановлено відсутність обєктів оподаткування по ланцюгу постачання з контрагентами позивача, перелік яких наведений в акті від 13.09.2013 № 447/22-05-09/13469980, що відображено в його висновках. Позивач вважає, що дії Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області по формулюванню означених висновків є протиправними, оскільки у підприємства наявні усі необхідні первинні документи на підтвердження описаних операцій.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2015 року відкрито провадження у справі № 804/7763/15 та призначено її до розгляду на 22.07 2015 року о 10:00.
У судове засідання 06.08.2015 представник відповідача теж не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується підписом останнього від 27.07.2015 на рекомендованому повідомленні про вручення, яке міститься в матеріалах справи. До суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Приватне підприємство «Науково - виробнича фірма «Кароліна» (далі ПП НВФ «Кароліна») (ідентифікаційний код 13469980), зареєстроване Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 24.04.1992, взято на податковий облік 24.04.1992 за № 497, перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в тому числі як платник податку на додану вартість.
Підпунктом 20.1.2. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово - господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, повязану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.
Згідно п. 73.3 ст. 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245 затверджено Порядок періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом (далі - Порядок).
Пунктом 9 вказаного Порядку встановлено, що органи державної податкової служби мають право звернутися до суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та документального підтвердження такої інформації. В окремих випадках зазначений запит може надсилатися з використанням засобів телекомунікаційного зв'язку з накладенням електронного цифрового підпису органу державної податкової служби.
Відповідно до абз. 2 п. 14 Порядку встановлено, що у разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту.
На виконання вищенаведених норм податкового законодавства, податковим органом були надіслані ПП НВФ «Кароліна» запит про надання документів від 16.07.2013 №605/07.32-04 та запит про надання документів та письмових пояснень від 17.07.2013 №772/10/15-2-20.
Листами позивача вих. від 26.07.2013 № 01-26/07/13 та від 26.07.2013 №02-26/07/13 підтверджується надання документів податковому органу, на підставі яких останнім було в подальшому проведено документальну позапланову невиїзну перевірку, результати якої оформлені актом від 13.09.2013 №447/22-05-09/13469980.
Статтею 79 ПК України визначені умови, дотримання яких надає право податковому органу розпочати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам органу державної податкової служби право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (п. 79.2 ст. 79 ПК України).
Отже, відповідно до наведеної норми, необхідною умовою, що дає право податковому органу розпочати документальну позапланову невиїзну перевірку є саме факт надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, при цьому, дата отримання платником такого листа не визначена законодавством як передумова, яка дає право контролюючому органу розпочати проведення перевірки.
За наведених обставин, податковим органом виконано умову, дотримання якої є необхідним для початку здійснення документальної позапланової невиїзної перевірки.
У відповідності до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Доводи позивача стосовно направлення йому в одному конверті наказу на проведення перевірки від 12.09.2013 № 192 та повідомлення від 12.09.2013 № 35, повідомлення та акту від 13.09.2013 №447/22-05-09/13469980 оцінюються судом критично, оскільки не підтверджені належними доказами.
Згідно зі статтею 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами затверджено наказом Мінфіну від 14.03.2013 № 395 ( далі - Порядок).
Відповідно до п. 1.4. Порядку, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.
Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, а також платником податків або його законними представниками.
Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. (п. 1.5. Порядку).
За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (п. 1.6. Порядку).
Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів (п. 1.7. Порядку).
Відповідно до вимог ст. 17 КАС України, предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов'язки учасників спірних відносин.
В свою чергу, висновки, викладені в акті податкової перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов'язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення -рішення, яке і визначає грошові зобов'язання платникові податків.
Акт перевірки є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватися контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платникові податків грошових зобов'язань. При цьому акт складається посадовими особами контролюючого органу і не містить волевиявлення самого орану щодо встановлених посадовими особами фактів. Висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків.
Враховуючи викладене, ані акт перевірки, ані дії посадових осіб із включення до такого акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника податків. З урахуванням цього, ані акт перевірки, ані дії, посадових осіб контролюючого органу щодо включення до акту певних висновків не можуть порушувати права платника податків.
Відповідно до статті 94 КАС України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова або службова особа).
Керуючись ст. ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 122, 128, 159 163, 186, 254 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства «Науково - виробничої фірми «Кароліна» до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1