Справа № 2а-325/11/0970
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2011-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2011 р. Справа № 2a-325/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Тимощука О.Л.

при секретарі Маковійчук С.М.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції в Тисменицькому районі

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості в сумі 226,28 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в Тисменицькому районі звернулася в суд із адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного податку, мотивуючи тим, що відповідач, починаючи з жовтня 2010 року, не сплачувала до бюджету встановлену ставку єдиного податку, з розрахунку 150,00 грн., щомісяця і тим самим допустила заборгованість в розмірі 226,28 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом був повідомлений. Правом подання заперечень щодо задоволення позову не скористався. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки суду не надав.

Згідно із частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повторного неприбуття відповідача не субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності фізичної особи, виданого Тисменицькою районною державною адміністрацією 31.08.1995 року за №290/95, відповідач є приватним підприємцем та згідно з довідкою позивача від 11.09.2010 року №284 є платником податків і перебуває на обліку у ДПІ у Тисменицькому районі (а.с.8-9).

Згідно поданої відповідачем заяви від 16.12.2009 року, 18.12.2009 року Державною податковою інспекцією в Тисменицькому районі йому видано свідоцтво платника єдиного податку, про що свідчить копія корінця свідоцтва про сплату єдиного податку (а.с.11).

Як вбачається з матеріалів справи, з жовтня 2010 року відповідач свої податкові зобовязання належним чином не виконував та не сплачував до бюджету встановлену ставку єдиного податку, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 226,28 грн.

Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України «Про систему оподаткування» визначені види податків і зборів (обовязкових платежів), що справляються на території України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законом терміни. Частиною 3 статті 9 вказаного Закону передбачено, що обов'язок платника податків щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обов'язкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Приписами пункту 2 Указу Президента від 03.07.1998 року №727/98 «Про спрощену систему звітності субєктів малого підприємництва» встановлено, що субєкти малого підприємництва фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Субєкти малого підприємництва-фізичні особи сплачують єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відповідно до п. 5 вищезазначеного Указу Президента, субєкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасності подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви від 16.12.2009 року, відповідач здійснював роздрібну торгівлю, а тому ставка єдиного податку становить 150,00 грн. щомісячно. Станом на 19.01.2011року за відповідачем обліковується борг зі сплати єдиного податку в розмірі 226,28 грн., про що свідчить довідка про стан розрахунків з бюджетом (а.с.12).

Заборгованість відповідача щодо сплати сум єдиного податку підтверджується довідкою ДПІ в Тисменицькому районі від 19.01.2011року та іншими матеріалами справи.

Оскільки, на момент розгляду справи, суду не надано підтвердження сплати заборгованості відповідача по сплаті сум єдиного податку в розмірі 226,28 грн., та в судовому засіданні доведено порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), в результаті чого виникла заборгованість, суд вважає, що сума зазначеного боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (ідн.№) в дохід бюджету заборгованість з єдиного податку в розмірі 226 (Двісті двадцять шість гривень) 28 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

Постанова складена в повному обсязі 23.02.2011 року.