Справа № 813/2207/15
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 р. Справа № 876/9432/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Дрогобицького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (ГУМВС України у Львівській області) та Дрогобицького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області), яким з врахуванням збільшення розміру позовних вимог просив: скасувати наказ ГУМВС України у Львівській області від 27.03.2015 року № 209о/с в частині звільнення його з органів внутрішніх справ в запас за пп. «є» п. 64 (за порушення дисципліни) з 27.03.2015 року; скасувати наказ ГУМВС України у Львівській області від 10.03.2015 року № 704 в частині його звільнення з органів внутрішніх справ; поновити його на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області; стягнути з Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області на його користь 12318,06 грн. грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та 10000,00 грн. моральної шкоди.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що оскаржувані накази ГУМВС України у Львівській області були прийняті обґрунтовано та з дотриманням вимог законодавства, яке регламентує порядок проходження служби в органах внутрішніх справ, зокрема, з урахуванням тяжкості проступку, особи порушника та інших обставин, які мали значення для прийняття цих наказів. Таким чином, на думку суду, при звільненні позивача відповідачі діяли у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом. А оскільки суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача про скасування наказів про його звільнення, тому відсутні також підстави для задоволення вимог про поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив позивач, вважає її незаконною та необґрунтованою, зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що дільничні інспектори не повинні постійно перебувати в приміщенні міського відділу, а повинні знаходитись на закріплених за ними дільницях, тому зазначення в рапортах співробітників Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області, які стали підставою для його звільнення, про його відсутність протягом всього робочого дня в приміщенні міського відділу є безпідставним. Акт про його відсутність на роботі та і висновок службового розслідування були складені одноособово ОСОБА_3, а інші особи, які підписували ці документи, не перевіряли його відсутність на роботі і дана обставина була їм відома лише зі слів останнього, чого суд першої інстанції не врахував. Із змісту рапорту ОСОБА_3, на підставі якого було призначене службове розслідування, і його показань слідує, що акт про його відсутність на роботі був складений вже після призначення службового розслідування. Також свідок ОСОБА_4 пояснила, що підписала цей акт, складений близько 19:00 год. 22.01.2015 року, саме цього дня, хоч перебувала на роботі до 18:00 год. Наведене свідчить про розбіжність в показаннях свідків і підтверджує їх мету ввести в оману суд щодо правомірності складення зазначених документів. Також апелянт зазначає, що відповідачі не довели, що начальник сектору дільничних інспекторів Ракочий Д.С. телефонував йому протягом дня 22.01.2015 року на мобільний телефон і, крім того, в приміщенні опорного пункту по вул. Княгині Ольги, 1 наявний стаціонарний телефон, однак даний свідок сам визнав, що не дзвонив на цей телефон. Також, на думку апелянта, при вирішенні питання про вид дисциплінарного стягнення, який слід застосувати до нього, відповідач протиправно не врахував жодних пом'якшуючих обставин, зокрема, наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей. Крім того, позивач вважає, що дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ може бути накладене лише у випадку наявності в особи непогашеного дисциплінарного стягнення у вигляді пониження у спеціальному званні, а не будь-якого дисциплінарного стягнення. Також при проведенні його атестації перед звільненням відповідач грубо порушив вимоги Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2005 року № 181. Крім того, всупереч вимогам ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України його звільнення відбулось після закінчення місячного строку після закінчення службового розслідування, оскільки висновок службового розслідування був затверджений керівником Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області 05.02.2015 року, а наказ про його звільнення з органів внутрішніх справ виданий начальником ГУМВС України у Львівській області 10.03.2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача і представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Як встановив суд, 22.01.2015 року начальник сектору дільничних інспекторів міліції (СДІМ) Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 подав на ім'я начальника міського відділу рапорт, в якому доповів про те, що 22.01.2015 року дільничний інспектор міліції старший лейтенант міліції ОСОБА_1 не прибув на оперативну нараду о 08:45 год. та напротязі всього робочого дня був відсутній на роботі, на неодноразові телефонні дзвінки не відповідав, а також у нього на виконанні знаходяться матеріали від 07.01.2015 року ЄО № 121, в 19:00 год. по яких закінчився термін розгляду 15 діб.

Також 22.01.2015 року співробітники Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області, а саме т.в.о. начальника міліції громадської безпеки (МГБ) ОСОБА_5, начальник СДІМ ОСОБА_3 та інспектор по РНГФ СДІМ ОСОБА_4 склали акт від 22.01.2015 року № 820 про те, що 22.01.2015 року дільничний інспектор міліції ОСОБА_1 на оперативну нараду о 9:00 год. не прибув, протягом дня в приміщення міського відділу не з'явився, на телефонний зв'язок не виходив та про причини невиходу на службу нікого з керівництва не повідомив.

На підставі вказаних акта і рапорту начальник Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 видав наказ від 22.01.2015 року № 35 «Про призначення службового розслідування», яким у зв'язку з грубим порушенням службової дисципліни, а саме невиходом на службу дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 та на виконання пп. 2.1, 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230, призначив за вказаним фактом службове розслідування.

Під час проведення службового розслідування, зокрема, по даному факту ОСОБА_1 в присутності співробітників Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 і ОСОБА_3 було запропоновано надати пояснення, однак позивач від дачі письмових пояснень відмовився, усно поважних причин невиходу на службу не вказав, про що зазначеними співробітниками був складений акт про відмову надати пояснення від 03.02.2015 року № 1507.

За результатами службового розслідування був складений висновок, затверджений начальником міського відділу 05.02.2015 року, в якому зафіксовано наступне.

Старший лейтенант міліції ОСОБА_1 допустив грубе порушення службової дисципліни та вимог наказу МВС України від 16.03.2007 року № 81 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов'язаних з загибеллю й травмуванням особового складу». На думку осіб, які проводили службове розслідування, такій події сприяли неналежне проведення профілактичної роботи з підлеглими щодо суворого дотримання ними службової дисципліни і законності, відсутність дієвого контролю за повсякденною діяльністю підпорядкованих працівників зі сторони начальника сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького МВ ГУМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 Однак, враховуючи те, що він брав безпосередню участь у виявленні та всіляко сприяв документуванню допущеного підлеглими працівниками порушення службової дисципліни, відповідно до п.1.3 вказівки МВС України від 26.01.2011 року № 69, він має бути звільнений від персональної відповідальності за допущене старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 порушення службової дисципліни. Тому за результатами розслідування запропоновано за грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу 22.01.2015 року без поважних причин, враховуючи неодноразове порушення службової дисципліни та наявність діючих дисциплінарних стягнень, керуючись вимогами наказу МВС України від 16.03.2007 року № 81, клопотати перед керівництвом ГУМВС України у Львівській області про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, обравши йому вид дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ.

За результатами висновків службового розслідування 09.02.2015 року начальник Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області подав начальнику ГУМВС України у Львівській області клопотання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом начальника ГУМВС України у Львівській області від 10.03.2015 року № 704 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Дрогобицького МВ ГУМВС» за грубі порушення службової дисципліни, Закону України «Про міліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказу МВС України від 16.03.2007 року № 81, що виразилось у відсутності на службі 22.01.2015 року, відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, на дільничного інспектора міліції сектору ДІМ Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ.

А наказом начальника ГУМВС України у Львівській області від 18.03.2015 року № 190о/с «По особовому складу» відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) ОСОБА_1 з 18.03.2015 року.

Також наказом від 27.03.2015 року № 209о/с «По особовому складу» були внесені зміни до наказу від 18.03.2015 року №190 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ, а саме вирішено вважати його звільнення з 27.03.2015 року.

Колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про правомірність оскаржуваних наказів ГУМВС України у Львівській області, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV (далі Дисциплінарний статут), службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників, дотримуватися норм професійної та службової етики, постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарний проступок - це невиконання особою рядового та начальницького складу службової дисципліни.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватись до співробітників органів внутрішніх справ, визначено ст. 12 Дисциплінарного статуту, якою передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження, зауваження, догана, сувора догана, попередження про неповну посадову відповідність, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, звільнення з органів внутрішніх справ.

А згідно з ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до пп. «є» п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 року № 114, особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік), зокрема, за порушення дисципліни.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на співробітників органів внутрішніх справ визначений ст. 14 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої начальник призначає службове розслідування з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Також даною статтею передбачено, що порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року № 230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 року за № 541/23073.

Пунктом 2.1 цієї Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни.

Згідно з пп. 2.2.20 Інструкції службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником, зокрема, у разі отримання інформації про скоєння інших, не визначених підпунктами 2.2.1-2.2.19 цього пункту, дисциплінарних проступків, які уповноважена на призначення службового розслідування особа вважатиме достатніми для його проведення.

Відповідно до п. 6 Інструкції особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять). Оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Згідно з п. 10 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України при проведенні службового розслідування повному, об'єктивному і всебічному дослідженню підлягають: подія порушення (час, місце, спосіб, інші обставини), наявність вини працівника органів внутрішніх справ у скоєнні порушення, мета та мотиви порушення, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності порушника як ті, що пом'якшують чи обтяжують його відповідальність, характеристика особи, яка скоїла порушення (ставлення до служби, поведінка до порушення), причини та умови, що сприяли скоєнню порушення, характер і розмір нанесених порушенням збитків.

Оцінивши зміст зазначеного вище акту службового розслідування з врахуванням інших документів, наявних в матеріалах справи, та наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що службове розслідування було призначене, проведене та оформлене документально на підставі і з дотриманням вимог законодавства.

Тому, на думку колегії суддів, висновки даного службового розслідування підставно були враховані ГУМВС України у Львівській області при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та визначенні виду дисциплінарного стягнення, а також є належним доказом в даній справі.

Також, на думку колегії суддів, суд першої інстанції для правильного вирішення справи підставно допитав в якості свідків рід співробітників Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області (ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_5 і ОСОБА_4.), оскільки дії позивача, які відповідачі кваліфікують як скоєння ним дисциплінарного проступку, потребують підтвердження не лише письмовими доказами (документами), але й пояснення безпосередніх учасників та очевидців цих подій.

Так, свідок ОСОБА_7 пояснив, що робочим місцем ОСОБА_1 є опорний пункт на вул. Княгині Ольги, 1, де він бачив позивача о 10:00 год. дня 22.01.2015 року, однак не міг повідомити, чи позивач був на опорному пункті протягом усього робочого дня, оскільки він відлучався для виконання службових обов'язків. Протягом вказаного дня поки він перебував на опорному пункті ніхто не дзвонив на робочий телефон і, зокрема, йому особисто ніхто не телефонував з керівництва для з'ясування місцезнаходження позивача. Також в цей день проводився прийом громадян з 18 до 21 год. Крім того, свідок повідомив, що в цей день о 08:45 год. проводилась оперативна нарада в приміщенні міського відділу по вул. Стрийській, 22 в м. Дрогобичі, яка проводиться щодня крім вівторка та неділі, однак не пригадує, чи на цій нараді був присутній ОСОБА_1 Також свідок пояснив, що дільничні інспектори отримують заяви і скарги та здають матеріали безпосередньо в приміщенні міського відділу на вул. Стрийській, 22 або у начальника сектору дільничних інспекторів на вул. 22 Січня, 30, щодня після оперативних нарад. Зв'язок з керівництвом здійснюється як по стаціонарному так і по мобільному зв'язку.

Свідок ОСОБА_8 повідомив, що близько 10:00 год. 22.01.2015 року приїхав на опорний пункт міліції по вул. Княгині Ольги, 1 з метою привітати співробітника з днем народження, якого на місці не було. На опорному пункті перебував до 12:00 год. і в цей час в опорному пункті був присутній ОСОБА_1 Водночас даний свідок повідомив, що не був присутній на оперативній нараді.

Свідок ОСОБА_9 повідомив, що близько 10:00 год. разом з ОСОБА_8 приїхав на опорний пункт по вул. Княгині Ольги, 1 з метою привітати з днем народження співробітника, де перебував до обіду і до того часу ОСОБА_1 також був там присутній. Також свідок вказав, що позивач в той день друкував матеріали. Пояснень при проведенні службового розслідування у нього не відбирали.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що прийшов на опорний пункт по вул. Княгині Ольги, 1 після 09:00 год. з метою привітати з днем народження співробітника, побув там близько 1 год. і в цей час ОСОБА_1 теж там перебував. Пояснень при проведенні службового розслідування у нього не відбирали.

Свідок ОСОБА_11 повідомив, що нічого не може повідомити стосовно обставин, що мали місце 22.01.2015 року, оскільки в цей час проходив службу в зоні проведення антитерористичної операції. Разом з тим, даний свідок пояснив, що було багато випадків порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, а саме запізнення та неявки на оперативні наради, відсутність на робочому місці у 2014 році. Також свідок пояснив, що на вказаному опорному пункті телефон не завжди працює. Крім того, свідок вказав, що з'ясовуючи у позивача причини того, чому він не відповідає на телефонні дзвінки той вказав, що не хоче розмовляти, бо це є його особистий телефон.

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що не пригадує нічого, крім того, що брав участь при проведенні вказаного службового розслідування, підписував висновок службового розслідування. Також зазначає, що під час службового розслідування ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 22.01.2015 року на оперативній нараді о 08:45 год. ОСОБА_1 був відсутній, протягом робочого дня позивач повинен був перебувати на опорному пункті № 3 по вул. Княгині Ольги, 1. Позивачу в цей день телефонували неодноразово, однак той не відповідав на дзвінки, проте на опорний пункт він особисто не телефонував. Також свідок повідомив, що акт від 22.01.2015 року складався в кабінеті міського відділу по вул. 22 Січня. Стосовно розбіжностей щодо годин проведення наради пояснив, що о 08:45 год. проводиться загальна нарада, о 09:00 проводиться нарада начальником сектору дільничних інспекторів.

Свідок ОСОБА_4 вказала, що на нараді вранці 22.01.2015 року позивача не було, на опорний пункт особисто не виходила, акт про відсутність позивача на робочому місці підписувала 22.01.2015 року в кінці робочого дня.

Свідок ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_1 на оперативній нараді о 08:45 був відсутній і не повідомив причин неявки. Також свідок вказав, що неодноразово телефонував позивачу на мобільний телефон протягом дня, однак той не відповідав на телефонні дзвінки. Крім того, свідок пояснив, що в його робочому кабінеті стаціонарний телефон не працює, тому дзвінки здійснювались за допомогою мобільного зв'язку. Також даний свідок повідомив, що інший дільничний інспектор на прізвище Максимич, в якого 22.01.2015 року був день народження, повідомив його про те, що на святкуванні дня народження перебував ОСОБА_1 Як безпосередній керівник позивача свідок вказав, що останній зловживав алкоголем, часто не виходив чи запізнювався на роботу, на оперативних нарадах неодноразово отримував зауваження за низькі показники в роботі. Рапорт від 22.01.2015 року про події щодо позивача, які мали місце цього дня, він склав після 19:00 год., а для з'ясування виходу ОСОБА_1 на роботу виходив особисто на опорний пункт, але позивач там був відсутній.

Із зазначених показань свідків в сукупності з наявними в матеріалах справи письмовими доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 був відсутній на оперативних нарадах 22.01.2015 року о 08:45 год. і о 09 год. 00 хв., чого позивач не заперечує, а також жоден із свідків не підтвердив факту перебування позивача протягом всього дня на опорному пункті по вул. Княгині Ольги, 1 в м. Дрогобичі.

Позивач також не заперечує, що 22.01.2015 року він жодного разу не відповідав на телефонні дзвінки керівництва на його мобільний телефон.

Завдання, основні напрями організації роботи, обов'язки і права працівників служби дільничних інспекторів міліції визначаються Положенням про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.11.2010 року № 550, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2010 року за № 1219/18514.

Організація роботи дільничного інспектора міліції на адміністративній дільниці регулюється розділом 10 цього Положення.

Відповідно до п. 10.1 цього розділу організація роботи дільничного інспектора покладається на начальника міського, районного органу (управління) внутрішніх справ, його заступника - начальника міліції громадської безпеки та заступника начальника з керівництва дільничними інспекторами міліції. Безпосереднє керівництво його роботою здійснює начальник відділу (сектору) дільничних інспекторів та старший дільничний інспектор.

Пунктом 6.6 даного Положення визначено, що начальники відділів (секторів) дільничних інспекторів міліції міськрайорганів внутрішніх справ вносять керівництву міськрайоргану внутрішніх справ пропозиції про заслуховування на оперативних нарадах дільничних інспекторів щодо результатів їхньої діяльності.

Відповідно до змісту наведених норм розділу організацію роботи дільничного інспектора здійснює, зокрема, начальник відділу (сектору) дільничних інспекторів, а одним із способів організації та контролю роботи дільничних інспекторів є їх заслуховування на оперативних нарадах щодо результатів їхньої діяльності.

Тобто участь у оперативних нарадах за наявності підстав для цього та відповідного рішення керівника є обов'язковою.

Крім того, як пояснили зазначені вище свідки, оперативні наради проводяться щодня крім вівторка та неділі, зокрема, о 08:45 год. проводиться загальна нарада, а о 09:00 год. проводиться нарада начальником сектору дільничних інспекторів.

Також із пояснень свідків встановлено, що дільничні інспектори отримують і здають заяви і скарги, опрацювання та вирішення яких належить до їх обов'язків, безпосередньо в приміщенні міського відділу на вул. Стрийській, 22 або у начальника сектору дільничних інспекторів на вул. 22 Січня, 30, щодня після оперативних нарад.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку, що неприбуття позивача на оперативну нараду 22.01.2015 року без повідомлення та пояснення причин неприбуття, є порушенням розпорядку роботи сектору дільничних інспекторів міліції Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області, а, отже, і службової дисципліни.

Крім того, відповідно до п. 10.2 зазначеного Положення за дільничним інспектором наказом начальника міськрайоргану закріплюється адміністративна дільниця, якій надається відповідний порядковий номер.

Як встановив суд, за ОСОБА_1 була закріплена адміністративна дільниця № 10 м. Дрогобича, на якій знаходиться відповідний оперативний пункт по вул. Княгині Ольги, 1.

Згідно з п. п. 10.5, 10.8 цього Положення дільничний інспектор міліції працює за особистим планом, складеним у робочому зошиті на кожен тиждень з урахуванням оперативної обстановки та наявності на виконанні кореспонденції. Робочий зошит ведеться в довільній формі, реєструється в секретаріаті (канцелярії) міськрайоргану внутрішніх справ. Аркуші робочого зошита повинні бути пронумеровані, прошиті та скріплені печаткою. Режим роботи дільничного інспектора міліції визначається залежно від стану оперативної обстановки на дільниці.

Позивач стверджує, що весь робочий день 22.01.2015 року він провів на закріпленій за ним адміністративній дільниці згідно з особистим планом роботи, що відповідає наведеним нормам.

Однак п. 10.9 даного Положення передбачено, що протягом усього робочого дня дільничний інспектор зобов'язаний у встановленому начальником міськрайоргану внутрішніх справ або начальником міліції громадської безпеки порядку підтримувати зв'язок з черговим по міськрайоргану внутрішніх справ і своїм безпосереднім керівником.

Проте, як встановив суд і не заперечує сам позивач, 22.01.2015 року він жодного разу не зв'язувався за допомогою телефонного зв'язку з черговим чи начальником сектору дільничних інспекторів міліції, а також не відповідав на неодноразові телефонні дзвінки начальника сектору і, як правильно зазначив суд першої інстанції, не навів об'єктивних причин ігнорування телефонних дзвінків безпосереднього керівника.

Такі дії позивача, на думку колегії суддів, є порушенням вимог наведеної вище норми і відповідно порушенням дисципліни.

Також ОСОБА_1 не надав жодних відомостей та доказів на їх підтвердження, які саме службові обов'язки та в який час він виконував 22.01.2015 року на території закріпленої за ним адміністративної дільниці № 10.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачі належними і достатніми доказами довели факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни.

Щодо визначення Дрогобицьким МВ ГУМВС України у Львівській області і ГУМВС України у Львівській області виду дисциплінарного стягнення, яке слід було застосувати до позивача за вказане порушення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Як встановив суд та підтверджується матеріалами справи, на момент прийняття оскаржуваних наказів ГУМВС України у Львівській області у ОСОБА_1 було не зняте і не погашене дисциплінарне стягнення, а саме наказом начальника Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області від 03.12.2014 року № 347 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність за неналежне виконання службових обов'язків та грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу та не заступленні на чергування в складі додаткової слідчо-оперативної групи 10.11.2014 року, а наказом в.о. начальника Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області від 11.08.2014 року № 250 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани за грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у невиході на службу 06.06.2014 року, 07.06.2014 року, 10.06.2014 року, 11.06.2014 року без поважних причин, а також у перебуванні на дільничному пункті міліції № 3 з ознаками алкогольного сп'яніння.

Зазначені накази позивач у встановленому законодавством порядку не оскаржував, отже, вони є чинними.

Також, як вбачається з копії послужного списку ОСОБА_1, вказані дисциплінарні стягнення не були зняті чи скасовані на момент прийняття оскаржуваних рішень.

При цьому, як правильно зазначив суд першої інстанції, попередні дисциплінарні стягнення у вигляді суворої догани та попередження про неповну службову відповідність накладались на позивача за аналогічні порушення службової дисципліни, а саме в зв'язку із невиходом на службу, однак такі заходи не вплинули на його подальшу поведінку та ставлення до служби і виконання своїх службових обов'язків.

Колегія суддів вважає безпідставним твердження позивача про те, що згідно з вимогами ст. 14 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ може бути накладене лише у випадку наявності в особи непогашеного дисциплінарного стягнення у вигляді пониження у спеціальному званні, а не будь-якого дисциплінарного стягнення, оскільки таке твердження є безпідставним і базується на помилковому довільному тлумаченні позивачем положень частини 12 даної статті, якою передбачено, що у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє, оскільки Дисциплінарним статутом не передбачено послідовного застосування визначених ст. 12 цього статуту видів дисциплінарних стягнень, а також даною нормою не передбачено, що у випадку наступного порушення співробітником службової дисципліни дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє на один ступінь.

Також колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про помилковість тверджень позивача про те, що відповідачем неправомірно складено та затверджено атестаційний лист щодо нього, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1.4 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22.03.2005 року № 181, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.05.2005 року за № 559/10839 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України» атестування осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу проводиться: на кожній із займаних посад - через 4 роки; при призначенні на вищу посаду, переміщенні на нижчу посаду (крім випадків переміщення за особистим проханням та за станом здоров'я згідно з висновком військово-лікарської комісії) і звільненні з органів внутрішніх справ (крім випадків звільнення за віком, через хворобу, через обмежений стан здоров'я, за власним бажанням та у зв'язку з переходом на роботу до інших органів виконавчої влади).

Відповідно до п. п. 4.4, 4.5 цього наказу у разі незгоди з відомостями, відображеними в атестаційному листі, особа, яка атестується, негайно викладає свої мотивовані заперечення в окремому рапорті. У таких випадках керівник безпосереднього начальника протягом 10 днів організовує додаткову перевірку і готує висновок по суті цих заперечень, з яким ознайомлюється працівник, який атестується. При відмові працівника, який атестується, від підпису, безпосереднім начальником про це складається акт за підписом не менше як трьох працівників служби. Атестаційний лист після розгляду старшими начальниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Як встановив суд, перед звільненням ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ відповідно до вимог цього наказу відповідачі провели його атестування, за результатами якого був складений атестаційний лист від 12.03.2015 року, затверджений 18.03.2015 року.

При цьому, як вбачається з акта від 12.03.2015 року, ОСОБА_1 було ознайомлено із змістом атестаційного листа та вручено повідомлення від 11.03.2015 року №1/18-894 про прибуття 18.03.2015 року на атестаційну комісію.

Водночас, як вбачається із зазначеного атестаційного листа, атестаційна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню з органів внутрішніх справ.

Враховуючи наведені вище норми Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України та встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що атестування позивача було проведене, а його результати оформлені з дотриманням вимог цієї Інструкції.

Щодо доводів позивача про те, що всупереч вимогам ст. 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України його звільнення відбулось після закінчення місячного строку після закінчення службового розслідування, оскільки висновок службового розслідування був затверджений керівником Дрогобицького МВ ГУМВС України у Львівській області 05.02.2015 року, а наказ про його звільнення з органів внутрішніх справ виданий начальником ГУМВС України у Львівській області 10.03.2015 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 16 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 13 Дисциплінарного статуту інші начальники (крім Міністра внутрішніх справ України) накладають дисциплінарні стягнення в межах прав, наданих їм Міністром внутрішніх справ України.

Начальник, який не наділений правом накладання дисциплінарних стягнень, має право порушити перед старшим прямим начальником клопотання про притягнення особи рядового або начальницького складу до дисциплінарної відповідальності.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

Як зазначено вище, по факту порушення ОСОБА_1 службової дисципліни 22.01.2015 року було проведене службове розслідування, висновок якого був затверджений начальником Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області 05.02.2015 року.

Оскільки право призначення на посаду, отже, і звільнення з посади дільничних інспекторів міськрайвідділів міліції має керівник обласного управління, 09.02.2015 року начальник Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області надіслав начальнику ГУМВСУ у Львівській області клопотання з відповідними матеріалами, яке було отримане головним управлінням цього ж дня і передане 11.02.2015 року в управління кадрового забезпечення.

За результатами розгляду вказаного клопотання начальник ГУМВСУ у Львівській області 10.03.2015 року видав оскаржуваний наказ № 704 про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

Колегія судів вважає, що звільнення позивача відбулось без порушення граничних строків, встановлених ст. 16 Дисциплінарного статуту, оскільки керівник, якому законодавством надано право звільняти співробітників органів внутрішніх справ з посад, які займав позивач, отримав відповідне клопотання керівника нижчого рівня та матеріали службового розслідування 09.02.2015 року, і саме з цього часу слід обчислювати місячний строк накладення дисциплінарного стягнення.

А оскільки 09.03.2015 року було вихідним днем, оскаржуваний наказ про звільнення позивача був виданий наступного робочого дня - 10.03.2015 року.

Враховуючи наведені вище обставини та положення нормативно-правових актів, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ГУМВСУ у Львівській області при звільненні позивача з органів внутрішніх справ діяло в межах та порядку передбаченими законом і під час судового розгляду справи відповідачі довели законність своїх дій та рішень, отже, оскаржувані накази є правомірними.

А оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про скасування наказів ГУМВС України у Львівській області від 10.03.2015 року № 209о/с та від 27.03.2015 року № 704, тому відсутні також підстави для задоволення інших вимог позивача, а саме про поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, так як дані вимоги є похідними від вимог про скасування зазначених наказів.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року у справі № 813/2207/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Дрогобицького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Ухвала складена в повному обсязі 16.11.2015 року