Справа № 2а-110/10
Суддя: Самсонова О. А.
Дата ухвалення: 2010-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-110/10
Провадження № 110
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2010 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Самсонової О.А.

при секретарі Півень Я.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування Чортківського району ГУМВС України в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 05 серпня 2009 року звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В позові посилався на те, що 30 липня 2009 року на його адресу надійшла постанова ВО 73469 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України, згідно якої 11.05.2009 року о 13 год. 57 хв. на 378 км. автодороги Доманово-Ковель-Чернівці в населеному пункті с.Войниха, позначеному знаком 5.45. водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Хюндай Акцент», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 90 км/год., перевищивши швидкість руху на 30 км/год. За вказане порушення на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Позивач не згоден з вказаною постановою, оскільки вона винесена інспектором ДПС на підставі фіксування правопорушення засобом фотофіксації. Прилад «Візир», яким зафіксовано правопорушення, не є засобом автоматичної фіксації. Позивач наполягає на тому, що керуючи автомобілем «Хюндай Акцент», державний номерний знак НОМЕР_1, 11.05.2009 року о 13 год. 57 хв., він будь-яких порушень Правил дорожнього руху не допускав. З наведених підстав, а також, посилаючись на допущені при оформленні оскаржуваної постанови порушення адміністративно-процесуального законодавства, просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ВО 73469 від 11.05.2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрити.

Позивач в судове засідання не зявився, але уповноважив ОСОБА_1 представляти його інтереси в суді.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Пояснила, що позивачем будь-які порушення Правил дорожнього руху не здійснювались, належні докази вчинення ним правопорушення відсутні. Тому просила позов задовольнити, визнати незаконною постанову серії ВО 73469 від 11.05.2009 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, провадження у справі закрити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Тому, враховуючи наявність достатніх доказів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

В матеріалах справи наявні докази того, що копію оскаржуваної постанови від 11.05.2009 року позивач отримав лише 30.07.2009 року, до суду з адміністративним позовом звернувся 05.08.2009 року (а.с.8). Тому суд вважає, що 10-денний з дня винесення постанови строк для її оскарження пропущений з поважних причин. У звязку з цим клопотання позивача про поновлення строку на оскарження постанови є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 11.05.2009 року стосовно ОСОБА_2 винесено постанову ВО 73469 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до вказаної постанови, 11.05.2009 року о 13 год. 57 хв. на 378 км. автодороги Доманово-Ковель-Чернівці в населеному пункті с.Войниха, позначеному знаком 5.45., водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Хюндай Акцент», державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався зі швидкістю 90 км/год., перевищивши швидкість на 30 км/год. У звязку з цим ОСОБА_2 визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Факт перевищення швидкості зафіксований засобом фотозйомки, а саме вимірювальним приладом "Візир" 0812489.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 14-1 КпАП України до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що за наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, іншою особою, власник (співвласник) транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо) орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Суд вважає такими, що заслуговують на увагу, посилання позивача на те, що завдяки своїм характеристикам прилад «Візир» може фіксувати швидкість іншого автомобіля, який рухався поруч.

Крім того, обґрунтовано позивач посилається на факт, що прилад «Візір», не є засобом автоматичної фіксації, що підтверджується розділом 2 «Основні технічні характеристики» Інструкції з експлуатації цього приладу, а відповідно, докази, здобуті за його допомогою, не можуть бути засобами фіксації правопорушення в контексті ст.14-1 КпАП України.

В матеріалах адміністративної справи відсутня інформація про те що на зафіксованій ділянці автодороги було встановлено попередження про здійснення фотозйомки учасників дорожнього руху.

Здійснення фото- та відеозйомки без повідомлення про це особи, суперечить вимогам ст.307 ЦК України, згідно якої фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою.

Оскільки фотокартка, що виконана приладом «Візир», та на підставі якої винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, виконана без попередження про зйомку учасників дорожнього руху, вона не може бути визнана належним доказом.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких належних доказів того, що позивач ОСОБА_2 у зазначений у постанові день та час керуючи транспортним засобом - автомобілем «Хюндай Акцент», державний номерний знак НОМЕР_1, допустив порушення Правил дорожнього руху, а відповідно і доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, постанова інспектора ДПС ОДДЗ ДАІ м.Чортків ВО 73469 від 11.05.2009 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Згідно п.7 ст.247 КпАП України закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КпАП України, є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, а розпочате провадження підлягає закриттю.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Тому позивачу необхідно відшкодувати з Державного бюджету України понесені ним витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 2, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строку на оскарження постанови від 11 травня 2009 року серії ВО 73469, пропущений ним з поважних причин.

Скасувати постанову інспектора ОВ ДПС ОДДЗ ДАІ м.Чортків від 11 травня 2009 року серії ВО 73469 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по одержанню правової допомоги у розмірі 100 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10-денний термін з дня складення постанови в повному обсязі та подачі апеляції у 20-денний термін після подачі заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий О.А.Самсонова

19.05.2010