Справа № 405/2778/15-а(2-а/405/139/15)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2015 рокусправа № 405/2778/15-а(2-а/405/139/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Портненко М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Бардиша Є.М., розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 вересня 2015 року по справі № 405/2778/15-а (2-а/405/139/15) за позовом ОСОБА_3 до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду, в якому просив визнати протиправними дії Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради по поверненню його заяви від 25 березня 2014 року про надання будівельного паспорту на забудову земельної ділянки за адресою: м. Кіровоград між вулицями Глибка, Курганної, Аксьонкіної та Ушакова; та зобов'язати відповідача надати йому будівельний паспорт на забудову вищезазначеної земельної ділянки розміром 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за вищезазначеною адресою.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 вересня 2015 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішення суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати і постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, не враховано той факт, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, заперечуючи проти позову так і не надав належних та допустимих доказів невідповідності цільового призначення земельної ділянки належної на праві власності позивачу містобудівній документації. Крім того, суд не врахував, що відповідач своїми діями фактично порушує право власності позивача на використання належної йому землі у відповідності до цільового призначення - для будівництва будинку. Жодних обмежень щодо використання земельної ділянки позивача ніде не зареєстровано, а її цільове призначення не змінювалось, тому твердження про те, що вона розташована у рекреаційній зоні активного відпочинку є необґрунтованим.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову суду.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що останню необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки розміром 0,1000 га, кадастровий номер якої НОМЕР_1, розташованої на території міста Кіровограда між вулицями Глибка, Курганної, Аксьонкіної та Ушакова, що підтверджується Договором дарування земельної ділянки від 30 січня 2014 року та державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 14-15, 17).

Право приватної власності позивача на земельну ділянку, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером НОМЕР_1 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30 січня 2014 року (а.с. 16).

Згідно технічної документації із землеустрою, на підставі яких було здійснено передача цієї земельної ділянки у власність, вбачається, що обмежень у її використанні згідно із цільовим призначенням не встановлювалось.

В технічної документації із землеустрою наявний висновок, зокрема, Управління містобудування, архітектури, екології та земельних відносин Кіровоградської міської ради, яким погоджено передачу земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення садівництва (а.с. 25).

З метою будівництва житлового будинку і господарських споруд на власній земельній ділянці відповідно до її цільового призначення, 25 вересня 2015 року позивач звернувся до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради із заявою про надання йому будівельного паспорта (а.с. 33), до якої додав копію договору дарування землі, копію державного акту про право власності на земельну ділянку, копію витягу з державного реєстру речових прав, копію паспорта громадянина України, копію витягу з державного земельного кадастру, схему розміщення будинку, схему фасадів.

Відповідач, листом від 27 березня 2015 року № 923 повідомив позивача що за результатом розгляду його заяви щодо надання будівельного паспорту встановлено невідповідність цільового призначення його земельної ділянки містобудівній документації, оскільки відповідно до Плану зонування території м. Кіровограда, зазначена земельна ділянка розташована в рекреаційній зоні активного відпочинку.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірного повернення відповідачем пакета документів щодо видачі позивачу будівельного паспорту з підстав невідповідності цільового призначення його земельної ділянки містобудівній документації, оскільки спірна територія визначена як рекреаційна зона активного відпочинку.

Колегія суддів апеляційної інстанції виходячи з фактичних обставин справи вважає такий висновок суду хибним з наступних підстав.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об'єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно п. 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 103 від 05 липня 2011 року (далі Порядок), видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об'єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об'єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо); проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

П. 2.4 Порядку передбачено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику з таких підстав, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Як встановлено судом апеляційної інстанції на підставі аналізу змісту листа відповідача № 923, останній містить посилання на встановлені обставини, але не містить в собі посилання на конкретне рішення, яке прийнято за заявою позивача, зокрема щодо повернення заяви замовнику.

Як вже встановлено вище, відповідач у листі зазначив, що спірна територія відповідно до Плану зонування території м. Кіровограда визначена як рекреаційна зона активного відпочинку, що в свою чергу вказує на невідповідності цільового призначення земельної ділянки належної на права власності позивачу містобудівній документації.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано до суду викопіювання із плану зонування міста Кіровограда та Викопіювання із генерального плану міста Кіровограда (а.с. 84-85), на які відповідачем ручкою нанесено місце розташування земельної ділянки позивача.

Натомість вказаний доказ не є допустимим, оскільки він не містить достовірних даних на підставі встановлених координат поворотних кутів земельної ділянки позивача та рекреаційної зони, на підставі яких підтверджувалося б співпадіння цих двох об'єктів.

Судом апеляційної інстанції за клопотанням представника відповідача у справі оголошувалась перерва для забезпечення можливості надати належні докази, а саме Плану зонування території міста Кіровограда із точними координатами відповідної зони рекреації, натомість відповідачем такі докази надані не були, представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що у нього відсутній вказаний План в документальному вигляді і відсутні данні про координати меж рекреаційної зони. Вказаний План зонування існує у вигляді електронного документу.

Виходячи із принципу офіційного з'ясування обставин, судом апеляційної інстанції за клопотанням відповідача також було витребувано із територіального органу Держгеокадастру у Кіровоградському районі копія відповідної частини містобудівної документації із координатами рекреаційної зони. Судом отримано відповідь про відсутність таких документів.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення приписів зазначеної норми, відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів невідповідності цільового призначення земельної ділянки належної на права власності позивачу містобудівній документації.

При цьому слід звернути увагу, що земельна ділянка, яка належить позивачу, була виділена у власність із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку в 2008 році, а План зонування території міста Кіровограда затверджувався у вересні 2013 року, тому включення земельної ділянки позивача до зони рекреації за Планом зонування без зміни її цільового призначення не відповідало б вимогам законодавства.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що на вимогу суду надати рішення № 2456 Кіровоградської міської ради від 17.09.2013 р., яким було затверджено План зонування, представник відповідача не надав належного доказу. Наявний у справі текстовий документ, оформлений як рішення Кіровоградської міської ради № 2456 від 17.09.2013 р. «Про затвердження містобудівної документації «План зонування території міста Кіровограда» ( а.с. 39), до уваги судом прийнятий бути не може, оскільки він не підписаний і не засвідчений як копія, не містить необхідних реквізитів документа.

Отже, оскільки відповідачем не доведено наявність невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, то заява позивача про видачу будівельного паспорту підлягала розгляду по суті відповідно до вимог діючого законодавства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що дії Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради по поверненню заяви ОСОБА_3 від 25 березня 2014 року про надання будівельного паспорту є протиправними.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача надати позивачу будівельний паспорт, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пункту 1.3. Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, параметри забудови визначаються з урахуванням державних будівельних норм ДБН В.2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення", ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень".

Як встановлено судом, надані позивачем із заявою схеми розміщення будинку, його планування та схему фасадів будинку не розглядались відповідачем та не перевірялись на відповідність державним будівельним нормам. Вказані дії є компетенцією відповідача, який не здійснював перевірку наданих позивачем документів на відповідність державним будівельним нормам, а тому суд не може перебирати на себе ці повноваження. В той же час без такої перевірки питання видачі будівельного паспорту вирішено бути не може.

З огляду на це, з метою захисту прав позивача та використовуючи передбачене ст.11 КАС України право суду виходити за межі позовних вимог, колегія суддів вважає необхідним зобов'язати Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради розглянути заяву ОСОБА_3 від 25 березня 2014 року про надання будівельного паспорту на забудову земельної ділянки у відповідності до вимог законодавства з урахуванням вищенаведених висновків суду. За наведених обставин підстав для зобов'язання відповідача видати будівельний паспорт суд не вбачає.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини по справі і припустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 вересня 2015 року у справі № 405/2778/15-а (2-а/405/139/15) - скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради по поверненню заяви ОСОБА_3 від 25 березня 2014 року про надання будівельного паспорту на забудову земельної ділянки.

Зобов'язати Управління містобудування та архітектури Кіровоградської міської ради розглянути заяву ОСОБА_3 від 25 березня 2014 року про надання будівельного паспорту на забудову земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), розташованої за адресою м. Кіровоград між вулицями Глибка, Курганної, Аксьонкіної та Ушакова у відповідності до вимог законодавства з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови виготовлено 20 листопада 2015 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко