Справа № 826/16982/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 листопада 2015 року № 826/16982/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О., суддів: Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомНачальника Територіального управління Держгірпромнагляду України в Одеській області Присяжнюка Ігоря Володимировича
до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України
провизнання протиправним та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:

Начальник Територіального управління Держгірпромнагляду України в Одеській області Присяжнюк Ігор Володимирович звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Першого заступника Голови Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України Павлюка О.П. від 24.07.2015 р. № 43.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Першим заступником Голови Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України Павлюком О.П. неправомірно скасовано наказ № 49-о від 16.07.2015 р., відповідно до якого позивач вибув у відпустку без збереження заробітної плати з 20 липня по 18 серпня 2015 року включно тривалістю 30 календарних днів, оскільки таке право не передбачено Законом України «Про центральні органи виконавчої влади». Також, на думку позивача, в оскаржуваному наказі не зазначено на підставі чого діє Перший заступник Голови та, яким документом відповідне право на винесення такого документу передбачено.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні. Вважає оскаржуваний наказ таким, що винесений у відповідності до вимог чинного законодавства. Також зазначив, що протягом 2015 року позивач перебував у непогоджених з керівництвом відпустках, що стало підставою для проведення службового розслідування відносно нього та відсторонення останнього від виконання, покладених на нього обов'язків.

Сторони у судовому засіданні 29.09.2015 р. заявили клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження, з огляду на що та, відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжувати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Присяжнюк Ігор Володимирович займає посаду начальника Територіального управління Держгірпромнагляду України в Одеській області.

16.07.2015 р. Присяжнюком І.В. було винесено наказ № 49-о, відповідно до якого, він вибув у відпустку без збереження заробітної плати з 20 липня по 18 серпня 2015 року включно тривалістю 30 календарних днів.

Проте, наказом від 24.07.2015 р. № 43 Першого заступника Голови Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України було скасовано наказ від 16.07.2015 р. № 49-о.

Вважаючи наказ Першого заступника Голови Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України від 24.07.2015 р. № 43 протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Статус державних службовців, які працюють у державних органах та їх апараті, визначено в Законі України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року N 3723-XII.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Будь-яка публічна служба є державною службою.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позивач перебуває на публічній, тобто державній службі, а саме на посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду України в Одеській області.

Як вже зазначалось, суспільні відносини, пов'язані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України від 16 грудня 1993 року N 3723-XII «Про державну службу». Згідно зі статтями 9 і 30 цього Закону правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України.

Спеціальним законодавством урегульовані питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням).

Частиною 1 ст. 45 Конституції України передбачено, що кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час.

Державні гарантії права на відпустки, умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров'я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи регулюється Законом України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року N 504/96-ВР (надалі - Закон N 504/96-ВР).

Державні гарантії та відносини, пов'язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом законів про працю України, іншими законами та нормативно-правовими актами України (ст. 1 названого Закону).

Право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство) (ч. 1 ст. 2 цього ж Закону).

Статтею 25 Закону N 504/96-ВР передбачено обов'язкові випадки за яких надається відпустка без збереження заробітної плати, зокрема, пунктом 6 вказаної статті передбачено, що така відпустка надається пенсіонерам за віком та інвалідам III групи - тривалістю до 30 календарних днів щорічно.

Водночас, з метою реалізації державних гарантій права на відпустки, передбаченого Законом України «Про відпустки» та, з метою впорядкування надання щорічних відпусток начальникам, заступникам начальників територіальних управлінь, керівникам державних підприємств та установи, що належать до сфери управління Держгірпромнагляду, наказом Держгірпромнагляду України від 03.01.2012 р. № 6-к затверджено «Порядок організації надання відпусток начальникам, заступникам начальників територіальних органів, керівникам підприємств та установи, що належать до сфери управління Держгірпромнагляду».

Відповідно до 2.1 вказаного Порядку надання відпуски керівнику підвідомчої організації здійснюється за наявності поданої ним до управління персоналу, діловодства, контролю та спецроботи Держгірпромнагляду на ім'я Голови Держгірпромнагляду оригіналу письмової заяви не пізніше, ніж за два тижні до початку відпустки з урахуванням графіку щорічних відпусток.

Заява має містити інформацію про вид відпустки (основна щорічна, додаткові, навчальна, без збереження заробітної плати тощо), період та тривалість в календарних днях, а також про особу, що виконуватиме обов'язки керівника підвідомчої організації на період його відсутності.

Пунктом 2.2 вказаного Порядку визначено, що управління персоналу, діловодства, контролю та спецроботи Держгірпромнагляду протягом трьох робочих днів опрацьовує надану заяву, погоджує із заступником Голови Держгірпромнагляду, який за розподілом обов'язків відповідає за відповідну підвідомчу організацію та подає на розгляд Голові Держгірпромнагляду, разом із проектом листа про надання відпустки.

Після розгляду заява повертається до управління персоналу, діловодства, контролю та спецроботи Держгірпромнагляду, а рішення про результати доводиться до відома керівників підвідомчих організацій.

На підставі листа Держгірпромнагляду України про надання відпустки видається наказ за місцем роботи працівника, в якому зазначається дата початку та закінчення відпустки.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2015 р. відповідачем було видано наказ № 43 про скасування наказу № 49-о від 16.07.2015 р., у зв'язку із порушенням позивачем наказу від 03.01.2012 р. № 6-к, яким затверджено Порядок організації надання відпусток.

Разом з тим, позивач зазначає, що він не був ознайомлений із вказаним наказом, а тому вимога щодо його виконання є неправомірною.

Крім того, на думку позивача, вказаний наказ №43 стосується законних прав та інтересів працівників, які займають посади начальників та заступників начальників Територіальних управлінь Держгірпромнагляду України. Таким чином, будь-яке обмеження права на відпустку суперечить нормам Конституції України.

Однак, суд не може погодитися з доводами позивача з огляду на наступне.

Згідно з пп. 1-3 Указу Президента України №493/92 від 3.10.1992 року «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» (далі - Указ №493/92) нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації; реєстрацію нормативно-правових актів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, їх управлінь, відділів, інших підрозділів, а також місцевих органів господарського управління та контролю здійснюють обласні, Київське та Севастопольське міські управління юстиції.

Відповідно до п. 2 Указу №493/92 державна реєстрація нормативно-правових актів проводиться в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України та управління юстиції складають державні реєстри зареєстрованих ними нормативно-правових актів.

Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №731 від 28.12.1992 року (далі - Положення №731), надано право Міністерству юстиції України та іншим органам, що здійснюють державну реєстрацію відомчих нормативно-правових актів, перевіряти у міністерствах, інших органах виконавчої влади, органах господарського управління та контролю додержання законодавства про державну реєстрацію нормативно-правових актів, у разі потреби вимагати подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію та вносити пропозиції про усунення виявлених порушень і недоліків та притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях.

Згідно з пунктом 1 Положення № 731 державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 2 Положення №493/92 державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.

Наказ від 03.01.2015 р. № 6-к «Про порядок організації надання відпусток» не є нормативно-правим актом, оскільки не зареєстрований в Міністерстві юстиції України.

Вказаний наказ належить до актів оперативно-розпорядчого характеру та носить рекомендаційний характер, відтак, останній спрямований на організацію виконання рішень вищестоящих органів і власних рішень міністерства, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що не мають нових правових норм.

Разом з тим, хоча згаданий вище Порядок і не є нормативно-правовим актом, останній розроблено з метою визначення певного порядку надання відпусток саме керівному складу Держгірпромнагляду України, а тому на переконання суду, його повинні дотримуватися всі працівники, на яких поширюється дія останнього, включаючи і позивача.

Як встановлено судом, наказ Держгірпромнагляду України від 03.01.2015 р. № 6-к розміщено на офіційному веб-сайті відповідача (а.с. 18-19 Том 1).

Таким чином, позивач, перебуваючи на посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду України в Одеській області, маючи намір відбути у відпустку, повинен був отримати погодження заступника Голови Держгірпромнягляду України.

Крім того матеріали справи свідчать про те, що позивач з моменту призначення його на посаду начальника Територіального управління Держгірпромнагляду України в Одеській області, виконував вищевказаний наказ.

Так, підтвердженням наведеного є заяви позивача про погодження йому відпусток в період, починаючи з березня 2012 року по травень 2015 року (а.с. 21 - 56 Том 1).

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем порушено вимоги Наказу від 03.01.2015 р. № 6-к «Про порядок організації надання відпусток».

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що протягом 2015 року начальник Територіального управління Держгірпромнагляду України в Одеській області Присяжнюк І.В. чотири рази перебував у відпустках, які не були погоджені керівництвом.

Судом встановлено, що 20.07.2015 р. на ім'я позивача було надіслано два електронні повідомлення № 4, 5 про надання інформації щодо звільнення позивача, а також про постановлення Голови Комісії з реорганізації Держгірпромнагляду України - Павлюка О.П. перед фактом про вибуття позивача у відпустку терміном на 30 діб, відповідно до власно підписаного наказу № 47-К від 16.07.2015 р.

На дані повідомлення відповідачем офіційно надано відповіді, які були надіслані позивачу поштовим відправленням, а також позивача було повідомлено телефонограмою.

24.07.2015 р. відповідачем підписано наказ № 42 «Про утворення комісії та проведення службового розслідування щодо позивача».

27.07.2015 р. на ім'я відповідача Головою комісії з проведення службового розслідування Радіоновим М.О. підписано подання про відсторонення від посадових обов'язків начальника Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області Присяжнюка І.В. на час проведення службового розслідування.

Зокрема, 27.07.2015 р. відповідачем видано наказ № 44 «Про відсторонення Присяжнюка І.В. від виконання повноважень начальника Територіального управління Держгірпромнагляду в Одеській області з 27.07.2015 р. по 27.09.2015 р. включно».

Щодо посилань позивача на те, що Перший заступник голови Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України Павлюк О.П. не мав права скасовувати наказ № 49-о від 16.07.2015 р., оскільки таке право не передбачено Законом України «Про центральні органи виконавчої влади», зокрема, таке повноваження не відображено у наказі № 43 від 24.07.2015 р., суд зазначає наступне.

Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначено Законом України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17 березня 2011 року N 3166-VI (надалі - Закон N 3166-VI).

Відповідно до п. 19 ч. 4 ст. 19 Закону N 3166-VI керівник центрального органу виконавчої влади скасовує повністю чи в окремій частині акти територіальних органів центрального органу виконавчої влади.

При цьому, в силу приписів ч. 5 цієї ж статті заступники керівника центрального органу виконавчої влади здійснюють повноваження відповідно до затвердженого керівником центрального органу виконавчої влади розподілу обов'язків, якщо інше не передбачено законом.

У разі відсутності керівника центрального органу виконавчої влади чи неможливості здійснювати ним свої повноваження з інших причин його обов'язки виконує один із заступників відповідно до встановленого керівником центрального органу виконавчої влади розподілу обов'язків.

Отже, у разі неможливості керівника центрального органу виконавчої влади здійснювати ним свої повноваження, виконання покладених на нього обов'язків переходить до одного із його заступників, відповідно до встановленого керівником центрального органу виконавчої влади розподілу обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 р. № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з питань праці, реорганізувавши шляхом злиття Державної інспекції з питань праці та Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. за № 965-р звільнено Голову Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України ОСОБА_5 із займаної посади. Вказане розпорядження підписане Прем'єр-Міністром України Яценюком А.П. та зареєстровано в Держгірпромнагляді 21.10.2014 р. за вх. № 427/0/1-14.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. за № 966-р звільнено Першого заступника Голови Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України ОСОБА_7 із займаної посади. Вказане розпорядження підписане Прем'єр-міністром України Яценюком А.П. та зареєстровано в Держгірпромнагляді 21.10.2014 р. за вх. № 426/0/1-14.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 р. № 394-р звільнено заступника Голови Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України ОСОБА_8 із займаної посади.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.05.2015 р. № 517-р Павлюка О.П. призначено Першим заступником Голови Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України. Вказане розпорядження підписане Прем'єр-міністром України Яценюком А.П. та зареєстровано в Держгірпромнагляді за вх. № 196/0/1-15.

Згідно наказу від 27.05.2015 р. № 133-к Павлюк О.П. приступив до виконання повноважень Першого заступника Голови Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України з 27.05.2015 р.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.05.2015 р. № 627-р «Про внесення зміни до пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 р. № 1050» на часткову зміну абзацу другого пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2014 р. № 1050 «Про утворення комісії з реорганізації Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки» Павлюка Олега Петровича затверджено головою комісії з проведення реорганізації Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки Першого заступника Голови державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, увільнивши від виконання цих обов'язків ОСОБА_8

Як вбачається з матеріалів справи, на офіційному веб-сайті Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України розміщена інформація щодо реорганізації Держгірпромнагляду України, згідно якої Держгірпромнаглядом України видано наказ від 05.11.2014 р. № 149 «Про утворення комісії з реорганізації Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки».

Наказом від 02.07.2015 р. № 35 «Про внесення змін до наказу Держгірпромнагляду України від 05.11.2014 р. № 149» до Додатку № 1 Склад комісії з реорганізації Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України до наказу Держгірпромнагляду України від 05.11.2014 р. № 149 «Про утворення комісії з реорганізації Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки» внесено зміни, відповідно до яких Павлюк О.П. є Першим заступником Голови Держгірпромнагляду - Голова комісії.

Крім того, на офіційному сайті Держгірпромнагляду України була розміщена інформація про призначення Першим заступником Голови Держгірпромнагляду України Павлюка О.П.

Слід зауважити, що наказом Державної служби гірничого нагляду та безпеки України від 14.11.2011 р. № 103 затверджено розподіл обов'язків між Головою Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України і його заступниками.

Так, п. 2 вказаного наказу визначено, що виконання обов'язків Голови Держгірпромнагляду ОСОБА_5 в період його тимчасової відсутності покладено на Першого заступника Голови Держгірпромнагляду України ОСОБА_7

Пунктом 3 вказаного наказу установлено, що у разі відсутності Голови Держгірпромнагляду України його повноваження виконує Перший заступник Голови Держгірпромнагляду України.

Зокрема, затвердженим розподілом обов'язків між Головою Держгірпромнагляду України і його заступниками визначено повноваження голови Держгірпромнагляду України, зокрема, скасування повністю чи в окремій частині актів територіальних органів Держгірпромнагляду України, підписання наказів Держгірпромнагляду України, надання у межах повноважень обов'язкових до виконання державними службовцями центрального апарату Держгірпромнагляду України та його територіальних органів доручень, а також виконання інших функцій, передбачених законодавством.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, а також докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що Перший заступник Держгірпромнагляду України Павлюк О.П. мав всі, передбаченні чинним законодавством, повноваження на підписання наказу № 43 від 24.07.2015 р.

Враховуючи, що повноваження Першого заступника Держгірпромнагляду України Павлюка О.П. щодо підписання оскаржуваного наказу чітко передбачені Законом України «Про центральні органи виконавчої влади», наказом Держгірпромнагляду України від 14.11.2011 р. № 103 «Про розподіл обов'язків між Головою Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України і його заступниками», відповідно посилання позивача на той факт, що Павлюк О.П. не мав права приймати рішення про скасування оскаржуваного наказу, а також на відсутність зазначення у останньому на підставі чого діє Перший заступник Держгірпромнагляду України Павлюк О.П., суд вважає необґрунтованим та безпідставним.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог, вислухавши доводи сторін, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись статтями 69 - 71, 160- 163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові Начальника Територіального управління Держгірпромнагляду України в Одеській області Присяжнюка Ігоря Володимировича відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання її повного тексту особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді: І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко