Справа № П/811/2099/15
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/2099/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2015 року

справа № П/811/2099/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чепурнова Д.В.

суддів: Панченко О.М. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового засідання: Олійник Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Креатив груп»

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року у справі за поданням Кіровоградської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області до Публічного акціонерного товариства «Креатив груп» про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Кіровоградська ОДПІ звернулась до суду з вказаним поданням в якому просила стягнути з рахунків у обслуговуючих банках відповідача заборгованість з податку на додану вартість у сумі 1266846,30 грн.

Зазначає, що відповідач самостійно не сплачує узгоджені суми податкових зобов’язань, в наслідок чого має вказаний податковий борг.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року подання задоволено. Стягнуто кошти у сумі податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1266846,30 грн. з рахунків платника податків ПАТ «Креатив груп» в обслуговуючих банках.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ «Креатив груп» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило постанову суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні подання.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено що, 20.04.2015 року відповідач у поданій до Кіровоградській ОДПІ декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року самостійно задекларував суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету у сумі 480777,00 грн. (а.с.7-8).

Зазначену декларацію прийнято контролюючим органом згідно квитанції від 20.04.2015 року (а.с.6).

19.05.2015 року відповідач у поданій до Кіровоградській ОДПІ декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року самостійно задекларував суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету у сумі 393880,00 грн. (а.с.10-11).

Зазначену декларацію прийнято контролюючим органом згідно квитанції від 22.06.2015 року (а.с.9).

22.06.2015 року відповідач у поданій до Кіровоградській ОДПІ декларації з податку на додану вартість за травень2015 року самостійно задекларував суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету у сумі 392193,00 грн. (а.с.13-14).

Зазначену декларацію прийнято контролюючим органом згідно квитанції від 22.06.2015 року (а.с.12).

Нарахування суми зобов'язання зі сплати ПДВ відображено у облікових даних відповідача період з січня по червень 2015 року (а.с.18-20).

Підставою для стягнення вказаного податкового боргу позивач зазначає податкову вимогу № 217-23 від 05.05.15р., яка була направлена на адресу відповідача та отримана останнім 09.05.2015 р.

Суд першої інстанції, задовольняючи подання виходив з того, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 49.1 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 11 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до статті 57.1 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв’язку з не сплатою відповідачем суми податкового зобов’язання, вказаного у податковій декларації, така сума, в силу статті 54.1 Податкового кодексу України, набула статусу податкового боргу та є узгодженою.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України визначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

У пунктах 95.2, 95.3 статті 95 Податкового кодексу України зазначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 2 статті 1833 КАС України передбачено, що подання органу державної податкової служби подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Виходячи із зазначених норм законодавства, орган державної податкової служби має право звернутися до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом з платника податків протягом двадцяти чотирьох годин після спливу 60 календарних днів з моменту надсилання податкової вимоги такому платнику податків, при цьому додавши до подання такі докази: документальне підтвердження дати направлення (вручення) податкової вимоги платнику податків; докази того, що орган державної податкової служби надіслав відповідачу копії подання та доданих до нього документів.

Також органом державної податкової служби повинно бути надано суду документальне підтвердження: дати виникнення податкового боргу (для встановлення обставин строків звернення до суду); розміру податкового боргу (для чого потрібно надати відповідні розрахунки із зазначенням періодів, за які виник борг, та підстав виникнення податкового боргу - податкові декларації, податкові повідомлення-рішення тощо).

Разом з цим, у підпункті 59.5 статті 59 Податкового кодексу України зазначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, орган державної податкової служби не має повноважень повторно надсилати податкову вимогу платнику податків у разі збільшення податкового боргу.

У разі якщо сума податкового боргу, зазначеного у поданні про стягнення коштів за податковим боргом, більша, ніж сума податкового боргу, зазначеного в податковій вимозі, яка була надіслана платнику податків, орган державної податкової служби повинен надати суду документальне підтвердження того, що податковий борг збільшився після надсилання (вручення) платнику податків податкової вимоги.

Отже, моментом виникнення обставин, які зумовили звернення до суду з поданням про стягнення коштів за податковим боргом у порядку статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі збільшення суми податкового боргу після надсилання (вручення) податкової вимоги, є момент збільшення суми податкового боргу, але за умови, що таку податкову вимогу було надіслано платнику податків не менше ніж за 60 календарних днів з дня утворення первинної суми податкового боргу.

При цьому моментом збільшення суми податкового боргу є день, що настає за останнім днем строку, протягом якого підлягає сплаті сума податкового зобов'язання платника податку. Строк сплати податкового зобов'язання визначається статтею 57 Податкового кодексу України.

Таким чином, передбачений частиною 2 статті 1833 Кодексу адміністративного судочинства України строк у двадцять чотири години, протягом яких податковий орган у разі збільшення податкового боргу після надсилання податкової вимоги має право звернутися з відповідним поданням, слід обчислювати з нуля годин дня, що настає за останнім днем сплати суми податкового зобов'язання, визначеного за правилами статті 57 Податкового кодексу України.

Виходячи з викладеного, якщо розмір податкового боргу збільшився після надсилання податкової вимоги, то податковий орган не повинен надсилати нову податкову вимогу незалежно від того, з якого саме податку збільшився податковий борг - із того, що зазначений у податковій вимозі, чи з іншого. При цьому заявник (позивач) не повинен подавати до суду докази, що підтверджують надсилання повторних податкових вимог у разі, якщо податковий борг збільшився після надсилання податкової вимоги.

Отже посилання апелянта на обов’язок податкового органу надіслати нову податкову вимогу на борг, що є предметом спору є безпідставними. Крім того сплата підприємством податкового боргу після винесення рішення про стягнення цього боргу не є підставою для закриття провадження у справі передбачених ст. 157 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв’язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Креатив груп» - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року – залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Д.В. Чепурнов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: С.В. Сафронова