Справа № 821/2775/15-а
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2775/15-а
15 год. 40 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3І.) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (далі - третя особа), у якому просить -

- визнати протиправними дії державного виконавця Нідченко Д.Є. щодо оцінки майна (звіт від 07.07.2015 року про експертну оцінку домоволодіння зі спорудами за адресою м. Херсоні, вул. Степана Разіна, 89), тобто такими, що були проведені з порушенням вимог чинного законодавства;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби здійснити переоцінку арештованого майна боржника.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує порушенням його майнових прав, як боржника, оскільки всупереч чинному законодавству відповідач не надіслав ОСОБА_3 копію звіту експерта, обмежившись повідомленням про результати оцінки майна. Крім того, позивач вказує, що за результатами незалежної експертної товарної оцінки вартість її нерухомого майна склала 947 693,00 грн., проте згідно звіту експерта від 07.07.2015 р., проведеного на замовлення відповідача, оціночна вартість такого майна становить 525 665,00 грн., що на думку позивача також свідчить про порушення його майнових прав.

В судове засідання позивач не прибув, при цьому, 05.11.2015 року представником позивача надано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без участі представника позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач надав письмові заперечення, відповідно до яких вказує, що Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено обов'язок державного виконавця направляти сторонам звіт з оцінки майна, натомість передбачено обов'язок державного виконавця направити повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна, що факт отримання якого позивачем не заперечується. Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до ст. 58 цього Закону стороні виконавчого провадження надано право оскаржити оцінку майна в судовому порядку виключно після її рецензування, проте позивач не дотримався вказаного порядку, що є підставою для відмови у задоволені позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вказані заперечення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа заперечила проти позовних вимог, вказуючи на не дотримання позивачем визначеного ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" порядку оскарження оцінки майна в судовому порядку. Крім того, третя особа вважає, що зазначені в адміністративному позові обставини не містять відомостей та доказів того, які саме виконавчі дії були вчинені відповідачем з порушенням закону.

В судовому засіданні представник третьої особи підтримав вказані заперечення та просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон України №606-XIV), Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.99 р. за №74/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за № 865/4158 (далі - Інструкція № 74/5) та іншими нормативно - правовими актами, які регулюють спірні правовідносини.

У відповідності до ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1 та 2 ст. 17 цього Закону передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі документи, зокрема, виконавчі написи нотаріусів (п. 4 ч. 2 цієї статті Закону).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України №606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною 2 ст. 57 цього Закону встановлено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту (абз. 5 ч. 2 цієї статті).

Статтею 58 цього Закону передбачений порядок визначення вартості, оцінки майна боржника.

Зокрема, ч. 1 вищевказаної статті передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Аналогічні приписи містяться в Інструкції №74/5, зокрема, для проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (пп. 5.7.3 п. 5.7 Інструкції).

Частиною 3 ст. 58 Закону України №606-XIV передбачено, що державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 21.08.2012 р. відповідачем було відкрито виконавче провадження №34011978 на підставі виконавчого напису № 1308, виданого 27.07.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відносно переліку боржників, у т.ч. щодо ОСОБА_3, стягувач - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк про звернення стягнення на нерухоме майно, у т.ч., на житловий будинок № 89, який розташований на земельній ділянці площею 325,0 кв.м. за адресою: м. Херсон, вул. Степана Разіна та належить на праві власності ОСОБА_3, про що складено постанову про відкриття виконавчого провадження.

18.06.2015 р. відповідачем в межах вказаного виконавчого провадження складено акт опису й арешту майна.

Для визначення вартості нерухомого майна за ринковими цінами, відповідачем було залучено суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ "Українська експертна група", в особі експерта ОСОБА_5 (кваліфікаційне свідоцтво від 11.06.2013 р. за №14766/1, видане Фондом державного майна України зі строком дії: 11.06.2016 р.) та зобов'язано його надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості майна боржників, в тому числі щодо будинку житлового №89, який складається з: житлового будинку (літ. А) житловою площею 37,3 кв.м., загальною площею 52,3 кв.м., сараю (літ.В), гаражу (літ.Г), мостіння (№1), огорожі (№ 1,2), літньої кухні - котельні (літ.Б), який розташований на земельній ділянці площею 325,0 кв.м. за адресою: м. Херсон, вул. Степана Разіна тощо, про що складено постанову від 19.06.2015 р. у виконавчому провадженні №34011978.

На підставі отриманого від експерта звіту від 07.07.2015 року про експертну оцінку домоволодіння зі спорудами за адресою м. Херсоні, вул. Степана Разіна, 89, відповідач направив на адресу ОСОБА_3 повідомлення про оцінку арештованого майна від 29.07.2015 р. за вих. № 250/4-20-2/2015, згідно якому ринкова вартість майна боржника ОСОБА_3 складає 525665,00 грн. без ПДВ, та роз'яснено положення ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження", що не заперечується позивачем.

Проте, зі змісту адміністративного позову судом встановлено, що порушення своїх майнових прав, як боржника, позивач пов'язує саме з не направленням відповідачем на адресу ОСОБА_3 звіту експерта від 07.07.2015 року про експертну оцінку домоволодіння.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 Закону України №606-XIV рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, згідно з вищевказаними нормами права особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб'єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує про наступне.

Як зазначалось вище, частиною 3 ст. 58 Закону України №606-XIV передбачено, що сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна.

Отже, Законом України №606-XIV не передбачено обов'язок державного виконавця направляти, зокрема, боржнику - ОСОБА_3, звіт з незалежної оцінки майна, чим спростовується твердження позивача про порушення її права внаслідок не вчинення відповідачем таких дій.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що ч. 1 ст. 12 Закону України №606-XIV передбачено право сторони виконавчого провадження знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії тощо.

Крім того, суд вказує, що порядок оскарження результатів оцінки визначено ч. 4 ст. 58 Закону України №606-XIV, згідно якому, у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Проте, зі змісту адміністративного позову не вбачається, що за фактом отримання від відповідача повідомлення про оцінку арештованого майна від 29.07.2015 р. за вих. №250/4-20-2/2015, позивач використав надане йому право на оформлення заперечень проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, з подальшим отриманням оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, як це передбачено вищевказаною нормою Закону.

Щодо доводів позивача про неправильність застосування методів оцінки майна та заниження оціночної вартості майна відповідно до звіту експерта, то суд не приймає їх до уваги, оскільки вказані зауваження є результатом вчинення певних дій суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а тому не можуть бути предметом оцінки під час розгляду спірних правовідносин з суб'єктом владних повноважень, яким є відповідач.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованою вимогою позивача про визнання протиправними дії державного виконавця Нідченко Д.Є. щодо оцінки майна (звіт від 07.07.2015 року про експертну оцінку домоволодіння зі спорудами за адресою м. Херсоні, вул. Степана Разіна, 89), як такими, що були проведені з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки в ході розгляду справи судом не встановлено порушення з боку відповідача вищевказаних приписів діючого законодавства, а позивачем не надано доказів зворотного.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача здійснити переоцінку арештованого майна боржника, то суд вказує про наступне.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, то вказану вимогу позивач пов'язує з неправомірними, на його думку, діями відповідача при визначення вартості нерухомого майна боржника за регульованими цінами, що свідчить про її похідний характер.

Отже, враховуючи похідний характер вказаної вимоги від вимоги про визнання протиправними дії державного виконавця Нідченко Д.Є. щодо оцінки майна (звіт від 07.07.2015 року про експертну оцінку домоволодіння зі спорудами за адресою м. Херсоні, вул. Степана Разіна, 89, суд приходить до висновку про її необґрунтованість та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка є суб'єктом владних повноважень, сплачений судовий збір позивачу не повертається.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 11, 19, 71, 72, 122, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 20 листопада 2015 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 11.5