Справа № П/811/477/15
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/477/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" жовтня 2015 р.

справа № П/811/477/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Кіровоградської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6)

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року у справі №П/811/477/15

за позовом Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

до Кіровоградської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6)

про стягнення податкового боргу, -

встановив:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року позов задоволено. Суд зазначив, що 19.10.2001 року податковим органом сформовано та направлено на адресу Кіровоградської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6) першу податкову вимогу форми "Ю1" №1/185 на суму 470,80 грн., яку отримано уповноваженою особою відповідача 19.10.2001 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.13). 14.12.2001 року податковим органом сформовано другу податкову вимогу на суму 470,80 грн., яка була отримана відповідачем.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу у задоволенні позову. Заявник апеляційної скарги зазначає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється, зокрема, шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Датою, з якої рахується початок строку позовної давності вважається складання акту перевірки, тобто 24.10.2012 року. Згідно зі статтею 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду. Відповідно до ч.1, 2 статті 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні

адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Також, посилається на неповне з'ясування обставин справи, зокрема, неврахування вини позивача у наявності податкового боргу та неврахування Листа Державної пенітенціарної служби України №4/4-7961/Сд від 29.12.2011 року з якого слід, що відповідач не є податковим агентом.

Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що податковим повідомленням-рішенням від 07 листопада 2012 року на відповідача накладено штраф з податку з доходів фізичних осіб у сумі 63 737,93 грн. (а.с.11).

Рішення податкового органу не оскаржене відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

Крім того, відповідачу нараховано пеню з цього ж податку у сумі 24 576,01 грн. (а.с.9-10).

У зв’язку з цим податковий борг підприємства становить суму 88 313,94 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до ч.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що якщо платник, не сплатив зобов'язання, то органи ДПС надсилають податкову вимогу у якій зазначається сума податкового зобов'язання яка має бути сплачена протягом 60 днів. У випадку несплати такого податкового зобов'язання, податковий борг погашається шляхом стягнення коштів зокрема з рахунків платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що 19 жовтня 2001 року Кіровоградською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області сформовано та направлено на адресу Кіровоградської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6) податкову вимогу форми "Ю1" №1/185 на суму 470,80 грн., яку отримано уповноваженою особою відповідача 19.10.2001 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.13).

Тобто, позивачем було дотримано процедуру формування та надіслання податкової вимоги, що свідчить про наявність у боржника непогашеного податкового боргу та відповідно можливість податкового органу звернутися до суду з позовом про стягнення податкової заборгованості.

Оскільки судом встановлено, що визначені законом строки сплати спірних сум грошових зобов'язань сплинули, а відповідачем доказів їх оплати або доказів відсутності в нього такого обов'язку до суду не подано, судом існування таких доказів не виявлено, колегія суддів доходить висновку, що вимога позивача про стягнення коштів за податковим боргом підлягає задоволенню, оскільки підтверджена матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності стягнення податкового боргу з Кіровоградської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6), код ЄДРПОУ 0856377 із рахунків в банках, обслуговуючих Кіровоградську виправну колонію управління державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6) кошти в розмірі 88 313,94 грн. у рахунок погашення податкового боргу, оскільки, позивач дотримувався процедури по стягненню податкового боргу, визначеною приписами ПК України.

Посилання заявника на пропущення строку звернення до адміністративного суду колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, відповідно до статті 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Положенням пункту 102.4 ст.102 ПК України передбачено, що у разі, якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Отже, саме ця норма підлягає застосуванню.

Щодо посилань відповідача на лист Державної пенітенціарної служби України №4/4-7961/Сд від 29.12.2011 року, колегія суддів зазначає, що цей доказ не є належним у цій справі, оскільки предметом спору не є правомірність податкового повідомлення-рішення, яке оскаржено не було, а тому податковий борг підлягає стягненню.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об’єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Кіровоградської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№6) залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 травня 2015 року у справі №П/811/477/15 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун