Справа № 818/2231/15
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 р.Справа № 818/2231/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2015р. по справі № 818/2231/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Охтирський м'ясокомбінат"

до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Охтирський м'ясокомбінат" (далі по тексту - позивач, ПАТ "Охтирський м'ясокомбінат") звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач, Охтирська ОДПІ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.03.2015 року №.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2015 року по справі №818/2231/15 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Охтирський м'ясокомбінат" до Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення -задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області № від 03.03.2015 року.

Відповідач, не погодившись із вказаною постановою подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови в частині задоволення позову норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2015 року по справі №818/2231/15 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ "Охтирський м'ясокомбінат" відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про порушення позивачем вимог пп.10,12,13 п.1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, внаслідок чого товариством перераховано з запізненням на спеціальний рахунок компенсацію сільськогосподарським товаровиробникам за поставлене ними м'ясо в живій вазі в березні 2013 року в сумі 10848,00 грн., а також зі спеціального рахунку виплачено з запізненням компенсацію сільськогосподарським товаровиробникам за поставлене ними м'ясо в живій вазі в грудні 2013 року в сумі 63785,06 грн. та не перераховано зі спеціального рахунку компенсацію сільськогосподарським товаровиробникам за поставлене ними м'ясо в живій вазі в листопаді 2014 року згідно з уточнюючими деклараціями з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування переробного підприємства в сумі 9499,34 грн. Отже, з викладених підстав, вважає вірними висновки акту перевірки від 18.02.2015 р. №26/18-11-22/00444010, та не вбачає підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення від 03.03.2015 року №. Таким чином, вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Позивач, у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а також безпідставність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Отже, з викладених підстав, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача надіслав клопотання з проханням розглянути справу у його відсутність.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 26.11.2014 р. по 13.01.2015 р. Охтирською ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ "Охтирський м'ясокомбінат" з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р., за результатами якої складено акт перевірки від 18.02.2015 р. №26/18-11-22/00444010, проведеної Охтирською ОДПІ.

Згідно висновків зазначеного акту позивачем порушено вимоги пп.10,12,13 п.1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, внаслідок чого товариством перераховано з запізненням на спеціальний рахунок компенсацію сільськогосподарським товаровиробникам за поставлене ними м'ясо в живій вазі в березні 2013 року в сумі 10848,00 грн., а також зі спеціального рахунку виплачено з запізненням компенсацію сільськогосподарським товаровиробникам за поставлене ними м'ясо в живій вазі в грудні 2013 року в сумі 63785,06 грн. та не перераховано зі спеціального рахунку компенсацію сільськогосподарським товаровиробникам за поставлене ними м'ясо в живій вазі в листопаді 2014 року згідно з уточнюючими деклараціями з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування переробного підприємства в сумі 9499,34 грн.

03.03.2015 р. на підставі вищезазначеного акту перевірки Сумською ОДПІ прийнято податкове повідомлення - рішення №№, яким, з посиланням на п.123.1, п.123.2 ст.123 ПК України, позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у вигляді застосованої штрафної санкції в розмірі 126198,6 грн. (штраф у вигляді суми податку на додану вартість використаної не за призначенням у розмірі 84132,4 грн. та штраф у розмірі 50 % від суми вказаного вище штрафу в розмірі 42066,2 грн.) (а.с. 88).

Не погоджуючись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2015 року №, ПАТ "Охтирський м'ясокомбінат" звернулось до суду з вимогою про визнання його протиправним та скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції не було допущено порушень вимог ПК України, а тому спірне податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому , судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що спірне податкове повідомлення-рішення від 03.03.2015 року № прийнято Охтирською ОДПІ на підставі висновків відповідача про те, що позивачем несвоєчасно перераховано на спеціальний рахунок компенсацію сільськогосподарським товаровиробникам за поставлене ними м'ясо у живій вазі в березні 2014 року на суму 10848 грн. та в грудні 2013 року в сумі 63785, 06 грн. та не перераховано зі спеціального рахунку компенсацію сільськогосподарським товаровиробникам за поставлене ними м'ясо в живій вазі в листопаді 2014 року згідно з уточнюючими деклараціями з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування переробного підприємства в сумі 9499,34 грн.

Колегія суддів вважає такі висновки відповідача хибними, виходячи з наступного.

Особливості справляння податку на додану вартість переробними підприємствами визначено підрозділом 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України у період до 01 січня 2015 року податок на додану вартість юридичними особами, які зареєстровані платниками податку на додану вартість, при здійсненні ними операцій з постачання власної виробленої продукції (молока, молочної сировини, молочних продуктів, м'яса, м'ясопродуктів, іншої продукції переробки тварин (шкур, субпродуктів, м'ясо-кісткового борошна), виготовленої з поставлених молока або м'яса в живій вазі сільськогосподарськими підприємствами, визначеними розділом V Кодексу, іншими юридичними і фізичними особами, у тому числі фізичними особами - підприємцями, які самостійно вирощують, розводять, відгодовують продукцію тваринництва, визначену розділом V Кодексу, справляється з урахуванням таких особливостей: перерахування суми податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробного підприємства для виплати компенсації здійснюється переробним підприємством до 15 числа місяця, наступного за звітним (податковим) періодом, до спеціального фонду Державного бюджету України - у строки, встановлені пунктом 203.2 статті 203 Кодексу.

Для підтвердження перерахування сум податку на додану вартість на спеціальний рахунок переробне підприємство разом з податковою декларацією з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції надає реєстр платіжних доручень про фактично зараховані на такий спеціальний рахунок кошти за звітний (податковий) період і виписку органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів з такого рахунка.

Згідно підпункту 12 пункту 1 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України, виплата компенсації сільськогосподарським товаровиробникам (юридичним особам за платіжними дорученнями шляхом перерахування на їх окремі рахунки, відкриті в обслуговуючих банках, фізичним особам - готівкою безпосередньо з каси переробного підприємства або згідно з договорами доручення) здійснюється переробним підприємством до 20 числа місяця, наступного за звітним (податковим) періодом.

Підтвердженням виплати сільськогосподарським товаровиробникам компенсації є відомості про виплачені суми компенсації сільськогосподарським товаровиробникам.

Відповідно до підпункту 13 пункту 1 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідних положень" Податкового кодексу України, суми податку на додану вартість, не перераховані на спеціальний рахунок або перераховані з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, а також суми компенсації, не виплачені сільськогосподарським товаровиробникам або виплачені з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, вважаються такими, що використані не за призначенням і підлягають стягненню до державного бюджету.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий додаток чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ПАТ "Охтирський м'ясокомбінат" на спеціальний рахунок №2918, відкритий в Охтирському управлінні Державної казначейської служби України Сумської області, перераховано компенсацію сільськогосподарським товаровиробникам за поставлене ними м'ясо в живій вазі:

- в березні 2013 року в сумі 10848,0 грн. (платіжне доручення від 15 квітня 2013 року №5143) (а.с. 63);

- в грудні 2013 року в сумі 63785,06 грн. (платіжне доручення від 15 січня 2014 року N27037) (а.с. 68).

Таким чином, останній день сплати податку є саме 15 квітня 2013 року та 15.01.2014 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що перерахування коштів на спеціальний рахунок проведено відповідно до платіжних доручень, оформлених у відповідності до вимог законодавства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, на виконання вимог пункту 1 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України позивачем вчасно були перераховані грошові кошти на спеціальний рахунок Державної казначейської служби України Сумської області та в подальшому виплачені сільськогосподарським товаровиробниками.

Щодо тверджень апелянта про не перерахування ПАТ "Охтирський м'ясокомбінат" зі спеціального рахунку компенсацію сільськогосподарським товаровиробникам за поставлене ними м'ясо в живій вазі в листопаді 2014 року згідно з уточнюючими деклараціями з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування переробного підприємства в сумі 9499,34 грн., колегія судів вказує на таке.

Відповідно до пп.3 п.1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України переробне підприємство веде окремий облік операцій з постачання власне виробленої продукції (молока, молочної сировини, молочних продуктів, м'яса, м'ясопродуктів, іншої продукції переробки тварин (шкур, субпродуктів, м'ясо-кісткового борошна), виготовленої з поставлених молока або м'яса в живій вазі сільськогосподарськими товаровиробниками (далі - продукція), і з постачання інших товарів/послуг, у продукції, виготовленої із сировини, визначеної у підпункті 1 цього пункту, податкову декларацію з податку на додану вартість і податкову декларацію з податку на вартість щодо діяльності з постачання продукції.

Переробне підприємство позитивну різницю між сумою податкових зобов'язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначену у податковій декларації з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції, сплачує до спеціального фонду Державного бюджету України та на спеціальний рахунок, відкритий ним в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у таких розмірах:

у 2013 році - до спеціального фонду Державного бюджету України - у розмірі 40 %, а на спеціальний рахунок - у розмірі 60 %.

Переробне підприємство суму податку на додану вартість, перераховану на спеціальний рахунок, використовує виключно для виплати сільськогосподарським товаровиробникам компенсації за продані ними молоко і м'ясо в живій вазі (далі - компенсація).

Відповідно до пп.12 п.1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК суми податку на додану вартість, не перераховані на спеціальний рахунок або перераховані з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, а також суми компенсації, не виплачені сільськогосподарським товаровиробникам або виплачені з порушенням терміну, встановленого цим пунктом, вважаються такими, що використані не за призначенням і підлягають стягненню до державного бюджету (пп.13 п.1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного розгляду, згідно акту перевірки позивачу зменшено суми, що підлягали сплаті за спеціальною декларацією. Так, на сторінці 42 акту вказано щодо зменшення суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню за наслідками звітного місяця: за січень 2013 року - на 1738 грн.; за лютий 2013 року - на 183 грн.; за березень 2013 року - на 5157 грн.; за квітень 2013 року - на 1945 грн.; за травень 2013 року - на 9270 грн.; за липень 2013 року - 3802 грн.; за серпень 2013 року - 5691 грн.; за вересень 2013 року - 1959 грн.; за жовтень 2013 року - 3661 грн.; за листопад 2013 року - 23 грн.

З огляду на зазначене, вбачається, що за наслідками перевірки за березень 2013 року позивачу необхідно було сплатити компенсації не 10848 грн., а 3770 грн. (10848-1738-183-5157), за грудень 2013 року - не 63785 грн., а 42251 грн. (63785-1945- 9270+1002-3802-5691-1959-3661-23+3815).

Тобто, колегія суддів звертає увагу на те, податковий орган при визначенні несвоєчасної сплати компенсації, протиправно не визначив самостійно суму податкового зобов'язання, не зменшив суму бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення податку на додану вартість, як це визначено у п. 123.1 Податковго Кодексу України як підстава для застосування штрафної санкції, а, встановивши несвоєчасну сплату компенсації, згідно пп.12 п.1 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового Кодексу України визнав ці суми такими, що використані не за призначенням і підлягають стягненню до державного бюджету.

Між тим, матеріалами справи підтверджено, що позивачем своєчасно сплачений податок на додану вартість на спеціальний рахунок з метою його подальшого перерахування сільськогосподарським товаровиробникам.

Таким чином, колегія судів вважає помилковими висновки відповідача щодо не перерахування позивачем зі спеціального рахунку компенсацію сільськогосподарським товаровиробникам за поставлене ними м'ясо в живій вазі в листопаді 2014 року згідно з уточнюючими деклараціями з податку на додану вартість спеціального режиму оподаткування переробного підприємства в сумі 9499,34 грн.

Зокрема, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що притягнення до відповідальності у вигляді стягнення коштів до державного бюджету неодмінно пов`язано із встановленням факту використання цих коштів.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що кошти, призначені для виплати дотацій сільгоспвиробникам були вчасно перераховані на спеціальний рахунок №2918, відкритий в Охтирському управлінні Державної казначейської служби України Сумської області, тому їх використання ПАТ "Охтирський м'ясокомбінат" не здійснювалось.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що у Охтирської ОДПІ були відсутні правові підстави визначення позивачу грошового зобов'язання відповідно до пп.54.3.5 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій згідно ст.123 Податкового кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З огляду на зазначену норму, колегія суддів зауважує, що законодавцем чітко визначені умови застосування фінансової санкції, а саме: самостійне визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання та зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість, які не були виконані податковим органом.

Таким чином, колегія суддів вказує на відсутність підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 03.03.2015 року №, яким позивачу нарахована штрафна санкція в розмірі 126198,60грн., діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове повідомлення-рішення Охтирської ОДПІ від 03.03.2015 року № є протиправним та підлягає скасуванню, а адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Охтирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2015р. по справі № 818/2231/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений 17.11.2015 р.