Справа № 804/6010/13-а
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"07" жовтня 2015 р. справа № 804/6010/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2014 р. у справі №804/6010/13-а

за позовом міського голови м.Новомосковськ Дніпропетровської області ОСОБА_3

до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області

про визнання неправомірними дії та вимоги, скасування вимоги, -

встановив:

У квітні 2013 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача з видання вимоги "Про усунення виявлених ревізією порушень" №04-08-02-13/4772 від 12.04.2013 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2014 р. позов задоволено. Постанова мотивована тим, що відповідачем після проведення ревізії за актом від 22.03.2013 року №08-21/48 протиправно було повторно висунуто аналогічні вимоги щодо усунення виявлених порушень за проведеною ревізією, результати якої були відображені в акті від 22.06.2012 року №08-21/46. А висновки відповідача в акті від 22.06.2012 року №08-21/46 були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі та судом було винесено відповідне судове рішення, яке набрало законної сили.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилається порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідач, зокрема, зазначив, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на приведення роботи підконтрольної організації у відповідність із вимогами законодавства у майбутньому і відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" є обов'язковою до виконання. Що ж стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх

наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Отже, орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути кошти на відшкодування виявлених в ході перевірки збитків.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач також посилався на висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 15.04.2014р. у справах №№ 21-40а14, 21-63а14.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову - про відмову в задоволенні позову.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем відповідно до п.1.2.6 плану роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на І квартал 2013 року було проведено планову ревізію законності використання земель міста та управління майном, що належить територіальній громаді м. Новомосковська та використання коштів на реалізацію державних та місцевих програм, інших заходів господарської діяльності міста в Новомосковській міській раді за період з 01.04.2012 року по 01.03.2013 року, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії від 22.03.2013 року №08-21/58.

За результатами проведеної ревізії інспекцією було складено акт від 22.03.2013 року №08-21/58 законності використання земель міста та управління майном, що належить територіальній громаді м. Новомосковська та використання коштів на реалізацію державних та місцевих програм, інших заходів господарської діяльності міста в Новомосковській міській раді за період 01.04.2012 року по 31.03.2013 року.

В ході проведеної ревізії відповідачем були зроблені висновки щодо встановлених порушень вимог чинного законодавства України та направлений на адресу позивача лист "Про усунення виявлених ревізією порушень" від 12.04.2013 року №04-08-02-13/4772, відповідно до якого позивачу необхідно усунути наступні порушення, а саме:

- внаслідок несвоєчасного приведення ОСОБА_2 розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що належить територіальній громаді м. Новомосковська, затвердженої рішенням міської ради від 07.06.2007 року №332, із змінами, затвердженими рішенням міської ради від 09.08.2012 року №608, до вимог чинного законодавства, а також через перерахування не в повному обсязі орендодавцями до міського бюджету належної частки отриманої орендної плати (30% та 50%) міським бюджетом недоотримані кошти в загальній сумі - 103 127,62 грн., чим завдано йому збитки на відповідну суму. У зв'язку із чим, відшкодувати недоотримані бюджетом кошти у сумі 103 127,62грн. шляхом перерахування орендодавцями коштів до міського бюджету, у тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи;

- у ході проведення перевірки законності використання земель м. Новомосковська встановлено, що внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів ОСОБА_4 та сплати ним орендної плати за землю в розмірі меншому ніж трикратний розмір земельного податку, міським бюджетом за період з 01.04.2012 року по 01.03.2013 року недоотримана орендна плата за землю на загальну суму - 29 982,92грн., що є порушенням ст.288 Податкового кодексу України, чим завдано йому збитки на відповідну суму. У зв'язку із чим, відшкодувати до міського бюджету кошти в сумі 29 982,92грн. шляхом укладення відповідного договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_4, перерахуванням ним коштів в дохід бюджету, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи. В іншому випадку стягнути з осіб, якими здійснювався контроль за справлянням орендної плати за землю, шкоду в порядку та розмірі встановленому законодавством;

- у ході проведення перевірки законності використання земельних ділянок ВАТ "Інтерпайп НТЗ" та ВАТ "Новомосковський трубний завод" встановлено, що дані підприємства, які є акціонерними товариствами, користуються земельними ділянками загальною площею -198,4667 га на правах актів постійного користування, що не відповідає вимогам ст.92 Земельного кодексу України. За умовами укладення договорів оренди, плата за землю за період з 01.01.2010 року по 01.03.2013 року мала становити - 28 283 348,64 грн. за даними Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області фактично за відповідний період вказаними товариствами сплачено земельного податку на загальну суму - 10 119 350,91грн., різниця складає - 18 163 997,73грн. У порушення пп.1, пп.16 п.4 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" головами міської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не здійснено повноважень щодо додержання законів України на території м.Новомосковська, не укладено договори оренди на вказані земельні ділянки, внаслідок чого місцевими бюджетами недоотримані доходи у сумі - 18 163 997,73грн. (у тому числі: обласним - 1 485017,39грн. (2010 рік), міським бюджетом - 4 455 052,16 грн. (у тому числі: в 2010 році - 5 940069,55 грн., в 2011 році - 5 652 891,52грн., в 2012 році - 5 632 197,64грн., січень - лютий 2013 року - 938 839,02 грн.), чим завдано їм збитки на зазначену суму. У зв'язку із чим, звернутися до вказаних товариств для укладення договорів оренди земельних ділянок та відшкодування до місцевих бюджетів коштів в сумі - 18 163 997,73грн. У разі їх відмови від укладення договорів оренди земельних ділянок та відшкодування до місцевих бюджетів зазначених коштів, провести претензійно-позовну роботу.

Судом першої інстанції також встановлено, що за результатами попередньої ревізії від 11.07.2012 року №04-08-02-13/8177, Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області було подано позов до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з вимогами зобов'язати Новомосковську міську раду вчинити аналогічні дії, в тому числі провести претензійно-позовну роботу у відношенні ОСОБА_4 та ВАТ "Інтерпайп НТЗ". А встановлення факту недоотримання орендної плати за землю внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів ОСОБА_4 та недоотримання коштів внаслідок несвоєчасного приведення ОСОБА_2 розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що належить територіальній громаді м. Новомосковська, затвердженої рішенням від 07.06.2007 року №332, мало місце під час проведення Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області попередньої перевірки.

14.10.2012 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, справа №2а/0470/12400/12, було винесено постанову, якою у повному обсязі відмовлено у задоволенні позовних вимог Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області щодо зобов'язання позивача усунути виявлені в ході ревізії від 11.07.2012 року порушення. Дане рішення першої інстанції було залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року, справа №2а/0470/12400/12, та набрало законної сили станом на 12.02.2014 року.

Відповідно до вказаного рішення, судом розглядались вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області щодо усунення виявлених ревізією порушень вимог чинного законодавства України, складених після проведення ревізії відповідно до п.1.3.6.1 плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на II квартал 2012р. щодо законності використання земель міста та управління майном, що належить територіальній громаді м. Новомосковська та використання коштів на реалізацію державних та місцевих програм, інших заходів господарської діяльності міста в Новомосковській міській раді за період з 01.01.2010р. по 31.03.2012р., в ході якої були виявлені певні порушення законодавства з фінансових питань, які було відображено в акті ревізії №08-21/46 від 22.06.2012р.

Також постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2012 року у справі справа №2а/0470/12400/12 щодо відшкодування не перерахованої суми по ОСОБА_2 розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що належить територіальній громаді м. Новомосковська встановлено, що рішення №608 від 09.09.2012 року Новомосковської міськради, яким приведено у відповідність до чинного законодавства України пропорції розподілу орендної плати, є чинним саме з моменту його прийняття на сесії Новомосковської міської ради, не має зворотної сили відповідно до ст.58 Конституції України, що виключає його застосування до орендних правовідносин, які виникли до його прийняття.

У звязку з тим, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2012 року у справі №2а/0470/12400/12 суд прийшов до висновку про неправомірність аналогічних вимог відповідача до позивача за період з 01.01.2010р. по 31.03.2012р. суд першої інстанції, посилаючись на положення ч.1 ст.72 КАС України, прийшов до висновку, що вимога відповідача №04-08-02-13/4772 від 12.04.2013 року щодо усунення позивачем виявлених порушень за період 01.04.2012 року по 31.03.2013 року також є неправомірною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З наведеного вбачається, що не підлягають доказуванню саме встановлені судом обставини щодо певної особи, проте, оцінка встановлених судом обставин не має приюдиційного значення по іншій справі, в якій ця особа приймає участь.

Крім того, висновки суду першої інстанції про неправомірність вимоги відповідача у справі №2а/0470/12400/12 стосуються виявлених порушень за період з 01.01.2010р. по 31.03.2012р., а не порушень за період з 01.04.2012 року по 31.03.2013 року відповідно до вимоги відповідача, яка є предметом спору по цій справі.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" встановлено, що головним завданням органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням встановлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" закріплює право органу державного фінансового контролю пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

З наведеного вбачається, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

В постанові від 15 вересня 2015 року №21-812а15 Верховний суд України дійшов до висновку "про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Зважаючи на те, що Підприємство звернулося з позовом про визнання вимоги протиправною, а не Інспекція про стягнення збитків, суд касаційної інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення".

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, вимога "Про усунення виявлених ревізією порушень" №04-08-02-13/4772 від 12.04.2013 року є обов'язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. В іншій частині зазначена вимога не породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача, оскільки правильність обчислення збитків та повернення майна перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не суд в порядку адміністративного судочинства про визнання вимоги протиправною.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають цим обставинам, що є підставою для скасування постанови суду з ухваленням нового рішення відповідно до ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 202 Кодексу адміністративного судочинства, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2014 р. у справі №804/6010/13-а скасувати.

В задоволення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун