Справа № 823/5154/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року справа № 823/5154/15

м. Черкаси

15 год. 25 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря: Цаплі І.Ю.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 (за довіреностями),

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (за довіреностями),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Державної установи Черкаська обласна фітосанітарна лабораторія до Державної фінансової інспекції в Черкаській області про визнання нечинним та скасування листа-вимоги,

встановив:

26 жовтня 2015 року Державна установа «Черкаська обласна фітосанітарна лабораторія» звернулася до суду з позовом про визнання нечинним та скасування пункту 1 листа-вимоги «Про усунення порушень законодавства» від 22.09.2015 № 23-07/53-650 Державної фінансової інспекції в Черкаській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведено ревізію окремих фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2012 по 30.06.2015. Листом-вимогою відповідач зобовязав позивача усунути виявлені порушення законодавства в установленому прядку, зокрема у п. 1 вимоги зазначено: «Проведеною ревізією нарахування та виплати заробітної плати працівникам Лабораторії встановлено, що до загальної кількості посад по загальному фонду включено 6 посад провідних фахівців відділу фітосанітарного аналізу, які за своїми функціональними обовязками надають платні послуги.

Кошти за проведення відділом фітосанітарного аналізу експертиз надходять на спеціальний рахунок установи, як плата за послуги, що надаються бюджетними установам згідно з їх основною діяльністю та є власними надходженнями лабораторії.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456 власні надходження бюджетних установ використовуються на покриття витрат, повязаних із організацією та наданням послуг, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю.

Таким чином, внаслідок включення 6 посад провідних фахівців відділу фітосанітарного аналізу, які за своїми функціональними обовязками надають платні послуги, до штатної чисельності загального фонду, лабораторією за рахунок коштів загального фонду державного бюджету проведено покриття витрат спеціального фонду на оплату праці у 2013 році на суму 152208,9 грн, у 2014 році на суму 150949,5 грн, та 1 півріччі 2015 року на суму 75474, 76 грн, що є порушенням п. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України , п.п. 19, 23, 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 № 228».

Позивач не погоджуються із позицією відповідача, оскільки штатний розпис і структура лабораторії затверджені на підставі типових документів, лабораторія працює у відповідності до доведених вказівок та розпоряджень структури вищого рівня і не вправі самостійно приймати рішення щодо створення нових штатних одиниць чи змін у структурі і штаті. Також кошториси лабораторії по загальному та спеціальному фонду складено та затверджено в установленому порядку, видатки на заробітну плату та нарахування на заробітну плату були передбачені затвердженими кошторисами, як по загальному так і по спеціальному фондах.

Відповідач заперечував проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях.

В судовому засіданні представники позивача підтримали адміністративний позов та просили його задовольнити у повному обсязі

Представники відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, приходить до такого.

Згідно із Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 06.08.2014 № 310, Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (пункт 1 цього Положення).

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку

Також Положенням установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Між тим у справі, яка розглядається, позивач заявив позов про скасування вимоги, яка вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною, тому підстави для задоволення позову про визнання протиправною і скасування вимоги відсутні.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 15 квітня та 7 жовтня 2014 року (№№ 21-40а14, 21-368а14, відповідно), від 20 січня 2015 року ( №21-601а14), від 27 січня 2015 року ( № 21-436а14), від 10 лютого 2015 року ( № 21-632а14).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд також зауважує, що головним розпорядником позивача Державною ветеринарною та фітосанітарною службою України відповідно до довідок № 45 від 29.04.2015 про зміни до кошторису на 2015 рік та № 45/1 від 29.04.2015 про зміни до плану асигнувань (за винятком надання кредитів бюджету) загального фонду бюджету на 2015 рік здійснено перерозподіл коштів загального фонду кошторису позивача в частині зменшення видатків за кодами 2111 «Заробітна плата» на суму 358900 грн та 2120 «Нарахування на оплату праці» на суму 130300 грн. Всього по зазначеним кодам позивачу зменшено видатків на загальну суму 489200 грн ( а.с. 133, 134).

Відповідачем враховані зазначені довідки та прийняті в якості документів, що підтверджують усунення встановленого ревізією порушення щодо покриття видатків спеціального фонду за рахунок коштів загального фонду кошторису на загальну суму 373633, 16 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови складений та підписаний 23 листопада 2015 року