Справа № 813/3856/15
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

24 листопада 2015 року № 813/3856/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Рехліцької Ю.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув;

відповідача 1: представник Майорчак В.М.;

відповідача 2: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача 1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Військової прокуратури Західного регіону України, Парамонова Євгена Вікторовича - посадової особи Військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової прокуратури Західного регіону України, Парамонова Євгена Вікторовича - посадової особи Військової прокуратури Західного регіону України, в якому просить:

1. визнати протиправними дії Військової прокуратури Західного регіону України та її посадової особи Парамонова Є.В., пов'язані із -

1.1. необ'єктивним розглядом скарги від 05.06.2015 року;

1.2. обмеженням прав на участь позивача у розгляді його скарги від 05.06.2015 року, на реалізацію норм, закріплених у ст. 18 Закону України «Про звернення громадян»;

1.3. надання листом №10/1/1-593 вих.15 від 09.06.2015 року необґрунтованої відповіді;

2. визнати протиправною бездіяльність Військової прокуратури Західного регіону України та її посадової особи Парамонова Є.В., яким не вжиті відповідні заходи по виконанню вимог ст.ст. 19,40 Конституції України, ст.ст. 18,19 Закону України «Про звернення громадян» та ін. при розгляді скарги від 05.06.2015 року;

3. зобов'язати Військову прокуратури Західного регіону України провести розгляд скарги від 05.06.2015 року у відповідності до вимог ст.ст. 18,19 Закону України «Про звернення громадян».

03.11.2015 року представником відповідача 1 - Військової прокуратури Західного регіону України через канцелярію суду подано клопотання про закриття провадження (вх. №36334), у зв'язку із тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Зазначає, що на адресу відповідача 1 надійшла скарга позивача від 05.06.2015 року на протиправну бездіяльність заступника військового прокурора Західного регіону України щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 04.04.2015 року про кримінальне правопорушення. Дії ж відповідачів, а також, як вважає позивач, їх бездіяльність, по розгляду такої скарги останній просить визнати протиправними. Однак, відповідач, в обґрунтування поданого клопотання, наголошує, що в даному випадку мають місце правовідносини щодо розгляду заяви про злочин, а тому за своєю природою є кримінально-процесуальними і відповідно мають розглядатись у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який законом покладено повноваження щодо перевірки та оцінки доказів у кримінальному провадженні. З огляду на наведене, просить закрити провадження у даній справі.

В судовому засіданні представник відповідача 1 підтримав подане клопотання з підстав, викладених у ньому.

Позивач в судове засідання не прибув, 24.11.2015 року надіслав до суду клопотання (вх. №2282 ел.), в якому просить провести судове засідання без його участі із урахуванням пояснення по суті позову, доданого до такого клопотання.

Відповідач 2 - Парамонов Євген Вікторович - посадова особа Військової прокуратури Західного регіону України в судове засідання не прибув, надіслав до суду заперечення від 13.10.2015 року (вх. №33782), в якому просить розглядати справу без його участі.

При постановленні ухвали суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 04.04.2015 року позивач звертався до військового прокурора Західного регіону України Сенюка О.В. із заявою про кримінальне правопорушення (в порядку ст.ст. 2, 55, 56, 214 Кримінального процесуального кодексу України).

Листом заступника військового прокурора Західного регіону України Білоусовим Є.О. від 22.04.2015 року повідомлено позивача про те, що на даний час підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - немає.

05.06.2015 року позивачем на ім'я військового прокурора Західного регіону України Сенюка О.В. направлена скарга, в якій йдеться про можливі порушення заступником військового прокурора Західного регіону України Білоусовим Є.О. законодавства під час розгляду вищезгаданої заяви від 04.04.2015 року про кримінальне правопорушення.

За наслідками розгляду такої скарги першим заступником військового прокурора Західного регіону України Парамоновим Євгеном Вікторовичем була надана відповідь, викладена в листі від 09.06.2015 року №10/1/1-593.

Вважаючи дії та, як зазначає позивач, бездіяльність Військової прокуратури Західного регіону України та її посадової особи - Парамонова Євгена Вікторовича під час розгляду скарги від 05.06.2015 року протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Виходячи з аналізу зазначених норм, вбачається, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

А тому, при визначенні судової юрисдикції справи суду необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, а також предмета спірних правовідносин.

Спільним листом Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2011 року № 334/8/13-11 (259/0/4-11) наголошено, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

Відтак, враховуючи приписи КАС України, такі спори не випливають із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв'язку з цим, суд зазначає, що захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінального провадження права оскаржити до суду окремі процесуальні дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження окремих процесуальних актів, дій чи бездіяльності органів дізнання, досудового слідства і прокуратури до суду може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської діяльності і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному КАС України.

Крім того, як зазначено у рішенні Конституційного суду України №19рп/2011 від 14.12.2011 року, здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Вищенаведена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1666а15, яка у відповідності до ст.2442 КАС України є обов'язковою до застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення.

Стаття 303 КПК України встановлює перелік, рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Відповідно до статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Отже, суб'єкти, визначені в цих нормах, є носіями спеціальних владних процесуальних повноважень і тому виконують функції, обумовлені завданнями кримінального провадження.

Таким чином, суд дійшов переконання, що оскільки правовідносини виникли у зв'язку з розглядом прокурором скарги відносно розгляду заяви про кримінальне правопорушення, а імперативний припис п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства, то така в подальшому повинна розглядатись і вирішуватись в порядку кримінально-процесуального судочинства.

Судом також враховується, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про доступ до судових рішень», Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

За таких обставин, суд приходить до висновку, що даний спір не носить характеру публічно-правового та не належить до юрисдикції адміністративних судів, у зв'язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю, так як відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

А тому, суд роз'яснює, що позивач з даною справою вправі звернутися в порядку кримінального судочинства до місцевого загального суду.

Крім цього, суд роз'яснює позивачу, що відповідно до ч. 3 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Тобто, до вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи застосовується той закон, під час чинності якого вони здійснюються.

З огляду на те що, пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» (в редакції від 01.09.2015 року) передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, відтак за відсутністю відповідного клопотання підстав для повернення позивачу сплаченої суми судового збору у розмірі 73,08 грн. у суду немає.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 165, 167 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача 1 - Військової прокуратури Західного регіону України про закриття провадження - задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Військової прокуратури Західного регіону України, Парамонова Євгена Вікторовича - посадової особи Військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії - закрити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.11.2015 року.

Суддя Клименко О.М.