Справа № 805/1982/15-а
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Толстолуцька М.М.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року справа №805/1982/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В.,Чебанова О.О., при секретарі судового засідання Куленко О.Д., участю представника позивача Мащенко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 р. у справі № 805/1982/15-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМС СІМАГ СЕРВІСЕС" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМС СІМАГ СЕРВІСЕС" (далі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів у Донецькій області (відповідач, апелянт) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 28.04.2015.06 року № та від 05.02.2015 року № про зменшення бюджетного відшкодування.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СМС СІМАГ СЕРВІСЕС" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.04.2015 року № 000096150 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 294 560 (двісті дев'яносто чотири тисячі п'ятсот шістдесят) грн. 00 копійок, та накладення штрафних санкцій у розмірі 147 280 (сто сорок сім тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 копійок.

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 05.02.2015 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 300 654 (триста тисяч шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 копійок, накладення штрафних санкцій у розмірі 150 327 (сто п'ятдесят тисяч триста двадцять сім) грн. 00 копійок.

Суд першої інстанції виходив з того, що позиції податкового органу є необгрутовані стосовно порушень позивачем вимог підпункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, які призвели до завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню по декларації за квітень 2014 року на суму 294 560 гривень та декларації за липень 2014 року на суму 300 654 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те,що діючим законодавством не передбачено декларування бюджетного відшкодування ПДВ в будь-яких періодах не пов'язаних з виникненням від'ємного значення та сплатою податку на додану вартість постачальникам товарів/послуг. Сума від'ємного значення ТОВ "СМС Сімаг Сервісес" за квітень, липень 2014 року виникла у серпні 2013 року та була фактично сплачена у серпні 2013 року. На підставі п.п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України, та враховуючи, що підприємство зареєстровано 01.02.2013 року ТОВ "СМС Сімаг Сервісес" вперше мав право задекларувати суму бюджетного відшкодування у декларації за лютий 2014 року, а у разі нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження(будівництва) основних фондів.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

При таких обставинах колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутність особи, яка не з'явилась.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що суд першої інстанції прийняв рішення з дотриманням норма матеріального та процесуального права. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено,що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СМС Сімаг Сервісес" зареєстровано як юридична особа 28.09.2012 Маріупольським міським управлінням юстиції Донецької області, включено до ЄДРПОУ за кодом 38349205, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04.12.2013 (бланк Серія АВ № 788518), Довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України серії АБ № 840612 від 05.12.2013(том 1 арк. справи 122-123). Позивач здійснює діяльність на підставі Статуту, затвердженого протоколом загальних зборів учасників № 2 від 16.11.2012 (том 1 арк. справи 111-121).

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМС Сімаг Сервісес" взято на облік як платника податків в Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області.

Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість 01.02.2012, що підтверджується Свідоцтвом № 3 від 01.02.2012 (бланк серії НБ № 444885) (том 1 арк. справи 124).

З 19.01.2015 по 23.01.2015та з 14.04.2015 по 15.042015 року Маріупольською об'єднаною державною податковою інспекцією Донецької області Державної податкової служби проведені документальні позапланові виїзні перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "СМС Сімаг Сервісес" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість, у зв'язку з виправленням самостійно виправлених помилок до декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року та декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року, що підлягають бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок

За змістом висновків актів перевірки, на порушення вимог пунктів 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, позивачем завищено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню згідно уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виправлених помилок до декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року на суму 294 560 грн. та декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року на суму 300 654 грн.

На підставі вказаних висновків актів перевірки Маріупольською об'єднаною державною податковою інспекцією Донецької області Державної податкової служби, прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ за формою "В1", яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації за квітень 2014 року (уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виправлених помилок до декларації з податку на додану вартість за квітень 2014 року від 26.11.2014 року №) на суму 294 560 грн. та нараховані штрафні фінансові санкції у розмірі 147 280 грн.(том 1 арк. справи 22);

№ за формою "В1", яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації за липень 2014 року (уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виправлених помилок до декларації з податку на додану вартість за липень 2014 року від 26.11.2014 року №) на суму 300 654 грн. та нараховані штрафні фінансові санкції у розмірі 150 327 грн.(том 1 арк. справи 90).

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи позивачем підписано контракт № SUA-000091 з Weldinq Alloys Qroup за яким було поставлено наплавочну машину WA MultiSurfaser TM Twin Head з подвійною головкою для наплавки двох роликів з технологією D3 TtherCAT("Обладнання"). Імпортна митна декларація була оформлена 25.09.2013 року №70008000/2013/0005723, митна вартість склала 1503270,3 грн., ПДВ у сумі 300 654 грн., яке було включено до податкової декларації у липні 2014 року .

Використання наплавочної машини в господарській діяльності підприємства підтверджується наявними в матеріалах справи документами: декларації про готовність комплексу під обслуговування металургійного обладнання до експлуатації, яка зареєстрована Інспекцією ДАБК № ЮЦ 62 від 27.12.2013 року, та як основні фонди була введена в експлуатацію у липні 2014 року, що підтверджується копією інвентарної картки обліку основних засобів і акту приймання-передачі від 28.07.2014 року(арк..спр. 91-96).

Таким чином, на виконання п.187.8 ст.187 Податкового кодексу України позивачем виконані податкові зобов'язання по сплаті ПДВ до бюджету, та відповідно до п.198.2 ст.198 при поданні податкової декларації мав податковий кредит та отримав право на бюджетне відшкодування в розмірі 300 654 грн.

Крім того 5 лютого 2014 року ТОВ "СМС Сімаг Сервісес" заключено договори поставки з СІМАГ СМС АГ Компанія №SUA000132 та №SUA000232 для отримання нікелевих кульок (Тип С). Імпортна митна декларація була оформлена 06.03.2014 року №700080000/2014/000786, митна вартість склала 589 121,96 грн., ПДВ у сумі 117 824,39 грн., та митна декларація №700080000/2014/000789 від 06.03.2014 року, митна вартість склала 883 682,95 грн., ПДВ у сумі 176 736,59 грн., загалом 294 560,98 грн. яке було включено до податкової декларації у квітні 2014 року.

Використання придбаного товару в господарській діяльності підприємства підтверджено матеріалами справи: вказаними зовнішньоекономічними контрактами, рахунків до контрактів, виписками банку про перерахування суми ПДВ до Державного бюджету України(арк.спр53 т.3).

Також судом першої інстанції було встановлено, що в період серпень 2013 року по липень 2014 року підприємством подавались уточнюючи розрахунки до раніше поданих ним податкових декларацій з причин внесення виправлень в строку 7(податкові зобов'язання) та строку 12.4 (податковий кредит) в зв'язку з корегуванням сум у актах виконаних робіт; в строку 10.1 (податковий кредит) у зв'язку з корегуванням сум з причин зміни дати актів виконаних робіт; в строки 21.1, 22,24(значення від'ємного значення попереднього звітного періоду та інших звітних періодів) коригування проводилось з причин виправлення помилок попередніх звітних періодів; в строку12.1(податковий кредит)в зв'язку з арифметичною помилкою.

Як вбачається з актів перевірок та зазначено в запереченнях на адміністративний позов сума від'ємного значення за квітень, липень 2014 року виникла у серпні 2013 року і фактично була сплачена платником постачальникам товарів у серпні 2013 року. Однак, в тих же актах перевірки відповідач вказує: "на формування податкового кредиту березня 2014 року вплинув податок на додану вартість сплачений митним органам на суму 1 472 805 грн., ПДВ в сумі 294 561 грн.-вантажньомитні декларації від 06.03.2014 року №700080000/2014/000786 та №700080000/2014/000789", тобто документи на які позивач посилається як доказ правомірності формування податкового кредиту на суму 294 560,98 грн., яка була включено до податкової декларації у квітні 2014 року.(арк. спр.42 т.1).

Колегія суддів критично відноситься до доводів апелянта щодо завищення бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за липень 2014 року на суму 300 654 грн. у зв'язку з не введенням в експлуатацію основних фондів, так як це спростовується матеріалами справи та Податковий кодекс України не пов'язує виникнення податкового кредиту та бюджетного відшкодування з введенням чи не введенням основних фондів в експлуатацію.

Відповідач в акті перевірки зазначає, що результатами перевірки встановлено наявність факту сплати ПДВ митним органам в період серпень 2013 року-липень 2014 року, при цьому суми податку на додану вартість сплачені позивачем в березні, липні 2014 року зазначені у рядку 24 декларації з ПДВ за серпень 2013 року(арк.спр.42 т.1).

Позивач зазначав про факт арифметичної помилки при заповненні Додатка 2 до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень, липень 2014 року, а саме: списуючи від'ємне значення, яке підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 595 214 грн. позивач вписав цю суму в Додатку 2 до уточнюючого розрахунку навпроти показника від'ємного значення за серпень 2013 року.

Колегія суддів вважає, що така помилка при заповненні уточнюючого розрахунку ні яким чином не вплинула на визначення податкових зобов'язань та розрахунки з бюджетом та не може бути підставою для зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 595 214 грн.

Щодо доводів апелянта з приводу того, що ТОВ "СМС Сімаг Сервісес" вперше мав право задекларувати суму бюджетного відшкодування у розмірі 595 214 грн. тільки у декларації за лютий 2014 року, тобто не менш ніж за 12 місяців до місяця за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування особа була зареєстрована як платник податку на додану вартість, враховуючи, що податковий кредит позивача сформовано за наслідками придбання основних фондів, і чітко встановлено нормою п.200.5 ст.200 Податкового кодексу України, колегія суддів не сприймає, виходячи з наступного.

Так п.200.5 ст.200 ПК України не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів);

Тобто у статті йдеться мова про неможливість отримання а не формування бюджетного відшкодування у період менш ніж за 12 календарних місяців від реєстрації як платника податків до місяця, за наслідками якого подається заява про бюджетне відшкодування.

Крім того, у статті є виключення щодо нарахування податкового кредиту внаслідок придбання основних фондів.

Під час розгляду справи було встановлено, що придбане обладнання віднесено до основних фондів.

Законодавство встановлює порядок виконання податкового зобов'язання, віднесення сум до податкового кредиту та бюджетне відшкодування наступним чином:

на підставі пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, у тому числі, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 цієї ж статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктами 200.3 та 200.4 цього Кодексу при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності формування позивачем податкового кредиту з ПДВ вересня 2013 та березня 2014 року, а також враховуючи, що податковим органом не заперечується правомірність визначення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у сумі 595 214 гривень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позиції податкового органу стосовно порушень позивачем вимог підпункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, які призвели до завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню по декларації за квітень 2014 року на 294 560 гривень та декларації за липень 2014 на 300 654 грн.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін.

Повний текст ухвали складений 25 листопада 2015 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 р. у справі № 805/1982/15-а- залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2015 р. у справі № 805/1982/15-а - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк - до 5 днів.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.О.Шишов

І.В.Сіваченко

О.О.Чебанов