Справа № 813/2583/15
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 р. Справа № 876/8806/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

при секретарі: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Стандарт Україна» до Львівської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області про скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Стандарт Україна» звернулось до суду з позовом до Львівської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, у якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №209000011/2015/900025/1 від 17.04.2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209120000/2015/00212 від 17.04.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Львівською митницею необґрунтовано відмовлено позивачу у митному оформленні товарів за ціною договору. Вказано, що така відмова є протиправною, оскільки застосування відомостей митного органу щодо вартості товару є неправомірним, а декларантом представлено всі необхідні документи, що дають можливість відповідачу визначити митну вартість товару за ціною договору. Зазначено, що відповідачем у порядку консультації не зверталася увага Товариства на розбіжності в транспортних документах; наявна помилка в номері і даті договору у заявці на перевезення вантажу із зазначеною в ВМД митною вартістю товару не має причинового звязку; позивачем надавались інші документи на підставі яких можна було б встановити достовірність числових значень митної вартості товару.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано прийняті Львівською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів №209000011/2015/900025/1 від 17.04.2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209120000/2015/00212 від 17.04.2015 року.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з неповним з»ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що при розгляді товаросупровідних документів, які відносяться до основного переліку згідно з положеннями ст. 53 Митного кодексу України, були виявлені розбіжності, а саме: відсутній договір на який була вказівка у заявці на перевезення вантажу; договір на перевезення на транспортне обслуговування був протермінований; відсутній пакувальний лист, який згідно з контрактом був обов»язковий до подання. У зв»язку з наведеним Львівська митниця відмовила Товариству у митному оформленні за заявленою митною вартістю та правомірно прийняла рішення про коригування митної вартості.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив підстави та межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.03.2015 року між AUTOPART S.A. (Продавець) та ТзОВ «Авто Стандарт Україна» (Покупець) укладено контракт поставки №25-03, відповідно до якого продавець зобов»язується продати покупцю, а покупець зобов»язується купити автомобільні товари в тому числі акумуляторні батареї та їх частини відповідно до рахунків. Номенклатура і кількість товару, що постачається відповідає рахункам на кожну поставку. Продавець продає покупцю товар в асортименті і за цінами, що відповідають рахункам на кожну поставку.

З метою митного оформлення товару, придбаного за вказаним вище контрактом, позивач 17.04.2015 року подав до Львівської митниці ДФС вантажну митну декларацію №209120000/2015/813932 із визначенням митної вартості товару в розмірі 30289,44 Євро за ціною господарської операції (першим методом).

На підтвердження заявленої митної вартості товару та права на розмитнення товарів до декларації позивачем було додано: уніфіковану митну квитанцію МД-1 від 17.04.2015 року; картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами від 19.03.2015 року; CMR від 16.04.2015 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги ЛВ-000378 від 16.04.2015 року; калькуляцію транспортних витрат від 16.04.2015 року; прайс-лист виробника товару від 02.04.2015 року; інвойс FAE/SO/2015/4/1/015 від 16.04.2015 року; зовнішньо-економічний договір (контракт) купівлі-продажу №25-03 від 25.03.2015 року; договір (контракт) про перевезення №25/12/12 від 25.12.2012 року; інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару від 16.04.2015 року; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 16.04.2015 року; декларацію про походження товару №3105 від 16.04.2015 року; заявку на транспортне перевезення від 15.04.2015 року; рішення органу з сертифікації №1.0 від 03.04.2015 року; копію митної декларації країни відправлення №15PL402010T0129678 від 16.04.2015 року.

Повідомленням митниці позивачу запропоновано подати додаткові документи згідно з статтею 53 МК України, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товару підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Оскільки позивачем не було надано відповідних документів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000011/2015/900025/1 від 17.04.2015 року, у якому зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв»язку з неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, вказаних в частині 2-3 статті 53 МК України (висновки про якісні та вартісні характеристики товару підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини). Вказано, що під час розгляду документів були встановлені розбіжності в транспортних документах. Заявка на перевезення вантажу №15/04/15 від 15.04.2015 року посилається на договір №03/03/15 від 03.03.2014 року, який відсутній в поданих документах і не наданий для митного оформлення. Договір про перевезення №15/12/12 на транспортне обслуговування від 25.12.2012 року є протермінованим згідно з розділом 9 цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана. Не можливо застосувати основний метод визначення митної вартості, застосовано метод 2а (ст. 59 МК України). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №209120000/2015/813177 від 10.03.2015 року.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209120000/2015/00212 від 17.04.2015 року відповідачем відмовлено у митному оформленні товарів.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов виходив з того, що відповідачем за результатом контролю митної вартості товару, поданим позивачем до митного оформлення, всупереч вимогам МК України не витребувано у декларанта додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості, не проведено належної процедури консультації щодо вибору методу визначення митної вартості, необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, а тому митниця протиправно відмовила позивачу у митному оформленні товарів шляхом прийняття оскаржуваної картки відмови.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з статтею 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов»язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Статтею 52 цього Кодексу зазначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього кодексу та цією главою.

Частиною першою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов»язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 53 МК України передбачає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 цієї статті перелічені документи, які підтверджують митну вартість товарів: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п»ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об»єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов»язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 цього Кодексу орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 - 4 статті 53 цього Кодексу або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У статті 57 МК України закріплені правила застосування методів визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Згідно з частиною першою цієї статті, митна вартість визначається за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Приписами частин 2 - 5 статті 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 та 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов»язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена частиною 2 статті 58 МК України. Відповідно до вказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов»язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених положень МК України дає підстави прийти до висновку, що за результатами перевірки правильності визначення митної вартості товарів, яка зазначається декларантом під час здійснення митного оформлення, контролюючий орган вправі прийняти одне з наступних рішень: 1) визнати заявлену декларантом митну вартість; 2) прийняти письмове рішення про коригування митної вартості в порядку визначеному статтею 55 Митного кодексу України.

Порядок прийняття одного з вищезазначених рішень врегульований Правилами заповнення декларації митної вартості, які затвердженні наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599.

Зокрема, як визначено у пунктах 2.3, 2.5 - 2.6 вказаних Правил, запис щодо рішення, яке прийняте посадовою особою митного органу за результатами контролю правильності визначення митної вартості товарів, учиняється таким чином: якщо за результатами аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадовою особою митного органу встановлено ризик заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість, у тому числі невірне визначення митної вартості, або якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів, які підтверджують митну вартість товарів, встановлені підстави для запиту документів, перелік яких визначений частинами третьою та/або четвертою статті 53 Кодексу, посадова особа митного органу у графі «Для відміток митного органу» ДМВ на паперовому носії робить запис про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів, зазначає час, дату і прізвище, ставить свій підпис та проставляє відбиток особистої номерної печатки. Якщо за результатом розгляду поданих декларантом або уповноваженою ним особою документів посадовою особою митного органу встановлені визначені Кодексом підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, в основному аркуші ДМВ учиняється запис «Рішення про коригування митної вартості товарів від ____ № ____». Якщо в митного органу відсутні зауваження щодо заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості, відсутні підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, то в основному аркуші ДМВ учиняється запис «митну вартість визнано».

Таким чином, про прийняте рішення за результатом контролю правильності визначення митної вартості товарів посадова особа митного органу повідомляє декларанта шляхом проставляння одного з записів у графі «Для відміток митного органу» декларації митної вартості: 1) про необхідність подання документів для підтвердження митної вартості товарів із складенням переліку таких документів; 2) про прийняття рішення щодо коригування митної вартості товарів; 3) про визнання митної вартості.

Судом першої інстанції встановлено, що в процесі консультації відповідача з позивачем повідомленням позивачу запропоновано подати додаткові документи згідно з статтею 53 МК України, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товару підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено: у зв»язку з неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, вказаних в частині 2-3 статті 53 МК України (висновки про якісні та вартісні характеристики товару підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини) у митному оформленні відмовлено.

Як вірно вказав суд першої інстанції, вказані у рішенні розбіжності, такі як відсутність договору на який була вказівка у заявці на перевезення вантажу; наявність протермінованого договору на перевезення на транспортне обслуговування; відсутність пакувального листа, який згідно з контрактом був обов»язковий до подання не були доведені до декларанта під час консультації. Наявність таких неточностей та помилок при заявленні до митного оформлення не була відома позивачу, оскільки не була належним чином повідомлена контролюючим органом під час консультації, а тому позивач був позбавлений можливості надати митному органу додаткові документи, які б спростовували виявлені останнім розбіжності.

Окружним судом встановлено, що заявка на перевезення вантажу містила помилку в частині посилання на договір №25/12/12 від 25.12.2012 року, а строк договору №25/12/12 від 25.12.2012 року на транспортне обслуговування додатковою угодою продовжений до 31.12.2015 року.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів прийшла до висновку про те, що відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування оскарженої постанови суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.07.2015 року у справі №813/2583/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26.11.2015 року.