Справа № 826/14012/15
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

секретаря Строяновської О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Сахнюк І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, за апеляційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року,

У с т а н о в и в:

14 липня 2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ відповідача №1107 від 06 червня 2015 року в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що службове розслідування, за наслідками якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, відповідачем було проведено поверхово, неповно, не всесторонньо та без встановлення всіх обставин, і що при оголошенні позивачу суворої догани відповідач діяв не у спосіб, що передбачений діючим законодавством, без врахування попередньої служби, характеристики та професійних навиків позивача.

З такими висновками суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ. Починаючи з 02 жовтня 2014 року - в Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

Так, в період з 02 жовтня 2014 року по 20 березня 2015 року позивач займав посаду заступника начальника управління - начальника відділу аналізу, координації роботи та зонального контролю Управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю, а в період з 03 квітня 2015 року до 08 липня 2015 року (до звільнення з органів внутрішніх справи) - посаду виконуючого обов'язки заступника начальника Управління - начальника вказаного відділу.

Під час перебування позивача на останній займаній посаді наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області №1107 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УДСБЕЗ Головного управління» від 04 червня 2015 року, за порушення службової дисципліни, йому оголошено сувору догану. З цим наказом позивач ознайомлений 17 червня 2015 року.

Не погоджуючись із притягненням його до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся в суд із даним позовом.

Обговорюючи правомірність спірного наказу, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями статті 25 Закону України «Про міліцію» передбачено, що працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність. Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №144.

Згідно пункту 23 цього Положення особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ, затвердженим Законом України від 22.06.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

За визначеннями Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України (ч. 1 ст. 1), а дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст. 2).

Згідно статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Положеннями цієї правової норми передбачено, зокрема, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України здійснюється відповідно до Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №230 від 12.03.2013 (далі - Інструкція).

Положеннями Інструкції передбачено, зокрема, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі невиконання або неналежного виконання особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України (особи РНС) під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю (пп. 2.2.1 п. 2.2). Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (п. 2.6).

Службова особа органу (підрозділу) внутрішніх справ, якій доручено проведення службового розслідування (голова, члени комісії) з метою забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, має права, визначені підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 Інструкції.

Виконавець (голова, члени комісії), згідно пп. 6.2.2 п. 6.2 Інструкції, зобов'язаний дотримуватися вимог законодавства при проведенні службового розслідування, уживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування, а також є відповідальним(и) за повноту, усебічність і об'єктивність висновку службового розслідування.

Відповідно до приписів пункту 6.3 Інструкції особа РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування, має, зокрема, право брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування, висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти його проведення, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять), оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Згідно Розділу VIII Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

В описовій частині висновки службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості, зокрема, про обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

У резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються, зокрема, чи підтвердилися або ж спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення, пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних дисциплінарних стягнень, запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Ураховуючи приведені норми, особа рядового чи начальницького складу органів внутрішніх справи може бути притягнута до одного з видів дисциплінарної відповідальності, що передбачені статтею 12 Дисциплінарного статуту, внаслідок порушення службової дисципліни, яке може проявитись у невідповідності її поведінки приписам статті 7 Дисциплінарного статуту. Скоєння дисциплінарного проступку має бути встановлене в ході повного, об'єктивного та всебічного дослідження об'єктивної та суб'єктивної сторони складу проступку в ході службового розслідування з дотриманням строків та порядку його проведення, а також прав особи, визначених Інструкцією. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватись також попередня поведінка особи, визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Як убачається із матеріалів справи, наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області №1107 від 04 червня 2015 року, яким за порушення службової дисципліни позивачу оголошено сувору догану, прийнятий з урахуванням висновку службового розслідування від 02 червня 2015 року.

Зі змісту зазначеного висновку слідує, що на нараді керівництва Головного управління, проведеній 22 квітня 2015 року, визнано незадовільним стан оперативно-службової діяльності УДСБЕЗ Головного управління у І кварталі 2015. Вивченням функціональних обов'язків керівного складу апарату Управління ДСБЕЗ встановлено, що до 12 березня 2015 року за організацію оперативно-службової діяльності структурних підрозділів апарату Управління відповідав заступник начальника УДСБЕЗ ГУ майор міліції ОСОБА_2

У ході службового розслідування комісія прийшла до висновку, що у зв'язку з відсутністю належного контрою та організації роботи працівників підрозділів апарату Управління з боку ОСОБА_2 упродовж І кварталу 2015 року не відкрито жодного кримінального правопорушення у паливно-енергетичному комплексі, у сфері зовнішньоекономічної діяльності; взагалі не використовується метод документування злочинної діяльності осіб, які діють у сфері приватизації, зовнішньоекономічної діяльності, паливно-енергетичному комплексі, банківській та земельних сферах за рахунок заведення справ оперативних обліків.

Під час службового розслідування з'ясовано, що 70 оперативними працівниками апарату (які працювали упродовж 3-х місяців 2015 року) заведено лише 19 справ оперативного обліку. Разом з тим, у провадженні працівників перебувало 38 ОРС, з яких реалізовано лише 9, з яких 8 справ закрито, зокрема: 5 - у зв'язку з не підтвердженням злочинної діяльності фігурантів у визначені строки, 2 - скасовані прокуратурою, як незаконно заведені, 1 - у зв'язку зі спростуванням факту злочинної діяльності фігуранта.

Також, в акті службового розслідування зазначено, що на неналежному рівні перебуває організаційна складова діяльності як структурних підрозділів управління, так і працівників територіальних ОВС. Зокрема, ОСОБА_2 не вивчаються матеріали контрольно-наглядових справ профільних підрозділів Управління за напрямками діяльності, будь-які вказівки у них не надаються, звітні документи у безпосередніх виконавців не витребовуються, що у свою чергу не сприяє належній організації роботи, та поміж іншого призводить до відсутності практичних результатів, зокрема, у паливно-енергетичному комплексі, у сфері зовнішньоекономічної діяльності та надрокористуванні.

Окрім того, комісією зазначено, що ОСОБА_2 не забезпечено реалізацію заходів, визначених пунктами 3.2, 3.4 Плану основних організаційних заходів Головного управління на 2015 рік щодо виявлення та документування кримінальних правопорушень, пов'язаних із порушенням авторських та суміжних прав, фактів реалізації контрафактної продукції на території обслуговування, а також викриття кримінальних правопорушень у сфері надрокористування за рахунок проведення відпрацювань організацій, які здійснюють реалізацію земельних і піщано-гравійних сумішей та виконують роботи з розробки кар'єрів, що у свою чергу призвело до відсутності практичних результатів роботи на зазначених напрямках службової діяльності.

Як підсумок до викладених обставин, комісія, що проводила службове розслідування, вказала, що зазначений стан організації роботи систематично піддавався критиці з боку керівництва Головного управління та Міністерства внутрішніх справ. Проте, у зв'язку із прорахунками та упущеннями з боку керівництва, зокрема, ОСОБА_2, необхідних адекватних заходів з активізації роботи з протидії економічним злочинам не вжито. У відповідному ранжуванні МВС України підрозділ Державної служби боротьби з економічною злочинністю області посідає одне з передостанніх місць.

На підставі викладеного, комісія дійшла висновку про необхідність оголосити позивачу сувору догану за порушення службової дисципліни, вимог статті 7 Дисциплінарного статуту в частині дотримання законодавства, вимог пунктів 2.2, 3.4, 3.11 Положення про Управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління МВС України в Київській області, затвердженого наказом цього управління від 28.02.2013 №137, що виявилось у невжитті належних організаційних та оперативно-розшукових заходів з попередження та викриття злочинів у сфері економіки, неналежному контролі за роботою працівників підпорядкованих підрозділів, а також не реалізації заходів, визначених пунктами 3.2, 3.4 Плану основних організаційних заходів Головного управління на 2015 рік.

Обговорюючи правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності з підстав, викладених у зазначеному висновку службового розслідування, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктами 3.2, 3.4, 3.11 Положення про Управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління МВС України в Київській області, затвердженого наказом цього управління від 28.02.2013 №137, передбаченого, що до основних завдань Управління відноситься:

- безпосереднє вжиття організаційних і практичних заходів щодо попередження та викриття злочинів у сфері економіки, у тому числі на визначених пріоритетних напрямах роботи служби, та тих, що суттєво впливають на криміногенну, соціально-економічну ситуацію в регіоні, забезпечення відшкодування завданих злочинами матеріальних збитків, усунення причин і умов, що сприяють учиненню злочинів;

- контроль за роботою підпорядкованих підрозділів державної служби боротьби з економічною злочинністю міськрайлінорганів внутрішніх справ;

- вжиття оперативно-розшукових заходів з попередження, припинення та викриття злочинів у сфері економіки, посилення протидії зловживанням посадових осіб органів державної влади та управління, у сфері земельних відносин і використання державного майна, запобігання незаконному використанню надр та інших природних ресурсів, легалізації (відмиванню) злочинним шляхом.

Планом основних організаційних заходів Головного управління МВС в Київській області у 2015 році, затвердженим начальником Управління 25 грудня 2014 року, передбачено відносно УДСБЕЗ ОВС області у І та ІІІ кварталі 2015 року забезпечити виявлення та документування кримінальних правопорушень, пов'язаних із порушенням авторських та суміжних прав, фактів реалізації контрафактної продукції на території обслуговування, а також щокварталу вживати заходів із викриття кримінальних правопорушень у сфері надрокористування; здійснювати відпрацювання організацій, які здійснюють реалізацію земельних і піщано-гравійних сумішей та виконують роботи з розробки кар'єрів (пункти 3.2, 3.4), і про результати цих заходів доповідати керівництву.

Указаний План містить резолюцію керівництва від 21 січня 2015 року щодо взяття ОСОБА_2 його на особистий контроль, а також містить відомості, що за організацію пунктів 3.2 та 3.4 Плану відповідальним призначений заступник начальника ГУ МВС в Київській області Харкевич О.О.

Отже, відповідачем було притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення загальних норм відомчого нормативно-правового акту, які визначають основні завдання Управління Державної боротьби з економічною злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, а фактично - за незадовільні показники роботи по виконанню плану Головного управління по виявленню та документуванню кримінальних правопорушень, пов'язаних із порушенням авторських та суміжних прав, реалізацією контрафактної продукції та на території обслуговування та у сфері надрокористування.

Спростовуючи висновки відповідача, позивачем під час службового розслідування надавались письмові пояснення, відповідно до яких він пояснив, що обов'язок щодо забезпечення управлінського впливу та організації роботи територіальних підрозділів ДСБЕЗ ОВС області на нього покладено лише 12 березня 2015 року - відповідно до доручення начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справи (наказ від 12.03.2013 №331). Відтак, він не мав змоги за 12 робочих днів (до завершення звітного періоду) організувати роботу територіальних підрозділів та отримати практичні результати, що виключає його вину в їх незабезпеченні.

До того ж, позивач вказав, що за звітний період апаратом УДСБЕЗ ГУ МВС України в Київській області, організацією роботи якого він займався, у звітному періоді викрито 95 кримінальних правопорушень та відкрито 5 кримінальних проваджень зі збитками понад 100 тис. грн та 5 - зі збитками понад 1 млн. грн. Кримінальні правопорушення відкривались на наступних пріоритетних напрямках економіки: в сфері бюджетних коштів - 23, у сфері земельних відносин - 6, у сфері банківської діяльності - 2. У поточному періоду повідомлено про підозру - 114 особам за розпочатими кримінальними провадженнями. У взаємодії зі слідчими органами до суду з обвинувальним актом направлено - 35 кримінальних проваджень. Сума матеріальних збитків за розслідуваними кримінальними провадженнями становить - 2 254 671 грн, з яких забезпечено відшкодування в сумі - 2 599 789 грн, тобто 115% відсотків відшкодування.

Також, вказав, що середнє навантаження на працівників по області складає 2,83, що є більшим, ніж в цілому в країні, і звернув увагу на інші конкретні результати роботи його підлеглих.

Стосовно виконання заходів, визначених Планом основних організаційних заходів Головного управління МВС України в Київській області у 2015 році, позивач зазначив, що за кожним пунктом плану, відповідно до змісту заходу, визначено керівника відділу УДСБЕЗ, який безпосередньо організовує та забезпечує його виконання. На виконання пунктів 3.2, 3.4 Плану у І кварталі 2015 працівниками УДСБЕЗ ГУ вживались організаційні та практичні заходи, направлені на викриття та документування кримінальних правопорушень, посилення протидії незаконному видобуванню піску і піщано-гравійної суміші з русел річок на території Київської області та документування кримінальних правопорушень, пов'язаних із порушенням авторських та суміжних прав. Протягом звітного періоду (І квартал) результати вжитих заходів та практичні показники доповідались керівництву ГУ усно, після чого проводилися заслуховування (протоколи нарад №10 від 06.02.2015, №12 від 11.02.2015, №18 від 16.02.2015, №17 від 17.02.2015).

Відповідачем не заперечується і матеріалами справи не спростовується достовірність відомостей щодо показників роботи підрозділів під керівництвом позивача за І квартал 2015 року, викладених у вказаних письмових поясненнях, що надані під час службового розслідування.

Колегією суддів установлено, що наказом начальника ГУ МВС України в Київській області від 12.03.2015 «Про закріплення керівного складу УДСБЕЗ ГУ» ОСОБА_2 закріплено відповідальним за територіальними підрозділами ДСБЕЗ ГУ області.

Отже, на кінець І кварталу 2015 року, за який на нараді 22 квітня 2015 року підводилися підсумки роботи стану оперативно-службової діяльності УДСБЕЗ ГУ, що стала підставою для подальшого службового розслідування, в тому числі відносно позивача, ОСОБА_2 займав посаду заступника начальника Управління 5 місяців, а обов'язки відповідального за територіальними підрозділами ДСБЕЗ ГУ області виконував лише 13 робочих днів.

За таких обставин, на переконання суду, відповідачем необґрунтовано притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани за неналежний контроль за роботою працівників підпорядкованих підрозділів протягом І кварталу 2015 року, враховуючи, що позивач не був відповідальним за територіальні підрозділи ДСБЕЗ ГУ області протягом майже всього звітного періоду.

Окрім того, колегія суддів зважає на те, що фактичні підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності спірним наказом не конкретизовані. Так, в наказі не зазначено, в чому саме виразилось невжиття позивачем належних організаційних та оперативно-розшукових заходів з попередження та викриття злочинів у сфері економіки, які саме обов'язкові заходи не були вжиті позивачем відносно підлеглих осіб та підпорядкованих підрозділів. Також, ані під час службового розслідування, ані під час судового розгляду справи відповідачем не доведено прямої причинно-наслідкової залежності незначних показників викриття економічних злочинів від діянь позивача.

У матеріалах справи знаходяться протоколи оперативних нарад УДСБЕЗ ГУМВС України в Київській області №12 від 11 лютого 2015 року, №16 від 13 лютого 2015 року, №28 від 10 березня 2015 року, на яких позивач був присутнім.

Із протоколу №12 від 11 лютого 2015 року вбачається, що під час наради було заслухано позивача, який визнав результати виконання запланованої перспективи на січень 2015 року відділами апарату - незадовільною, надав оцінку діям керівників цих підрозділів, зробив висновки щодо їх роботи, оголосив зауваження та попередження відповідальним особам.

Також, у протоколі оперативної наради №28 від 10 березня 2015 року працівникам УДСБЕЗ ГУ МВС в Київській області, якими було допущено неналежне (незадовільне) виконання Плану, оголошено попередження та надано вказівки щодо подальшого виконання ними посадових обов'язків. При цьому, позивач був присутнім на оперативній нараді, і жодних конкретних зауважень щодо його службової діяльності в протоколі не відображено.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що службове розслідування відповідачем було проведено поверхово, неповно і не всесторонньо, а тому за його результатами було необґрунтовано зроблено висновок про невжиття позивачем належних заходів з попередження та викриття злочинів у сфері економіки, належного контролю за роботою працівників підпорядкованих підрозділів, а також не реалізації заходів, визначених Планом на 2015 рік.

Окрім того, колегія суддів зважає на те, що 17 червня 2015 року позивачем на ім'я начальника ГУМВС України в Київській області підполковника Трояна В.А. було подано рапорт щодо ознайомлення його з висновками службового розслідування, а також матеріалами, зібраними в процесі його проведення та виготовлення копій відповідних документів.

Однак, як установлено судом, з висновком службового розслідування позивач ознайомлений не був, що є порушенням його права, передбаченого підпунктом 6.3.5 пункту 6.3 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

До того ж, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в тому, що відповідачем не мотивовано визначено вид дисциплінарного стягнення, накладеного на позивача, - сувору догану, адже із матеріалів послужного списку ОСОБА_2, вбачається, що на час прийняття спірного наказу у нього не було не знятих стягнень.

Разом з тим, у матеріалах справи наявне подання від 17 вересня 2014 року начальника ГУ МВС України в Київській області генерал-майора міліції Голомши Я.Я. про погодження призначення позивача на посаду заступника начальника Управління-начальника відділу аналізу, координації роботи та зонального контролю Управління Державної служби боротьби з економічною злочинністю ГУ МВС України в Київській області, з якого, зокрема, вбачається, що позивач за період служби в органах внутрішніх справ зарекомендував себе позитивно, до виконання службових обов'язків ставиться сумлінно, професійно підготовлений, ініціативний, умілий працівник та організатор, має аналітичний склад розуму, вміло використовує це у службовій діяльності, спроможний виділити головне у роботі та організувати колектив для виконання поставлених завдань, вміло організовує контроль за виконанням запланованих рішень, при вирішенні службових питань виявляє принциповість та наполегливість, має досвід керівної роботи тощо.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що при оголошенні позивачу суворої догани відповідачем не було враховано попередньої служби, характеристики та професійних навиків позивача, що вимагається статтею 14 Дисциплінарного статуту, було порушено права позивача, як особи, щодо якої проведене службове розслідування, а також не доведено належним чином обґрунтованості притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Тому, наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області №1107 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УДСБЕЗ Головного управління» від 04 червня 2015 року, в частині, що стосується позивача, є протиправним і підлягає скасуванню.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, лише цитують результати службового розслідування та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції й не свідчать про допущення судом порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін на підставі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

(Повний текст ухвали складений 25 листопада 2015 року.)

.

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Шелест С.Б.

Пилипенко О.Є.