Справа № 753/15485/15-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про зобов'язання провести перерахунок пенсії та її виплату, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент проведення перерахунку пенсії, тобто на 01.02.2008 р.) із застосуванням вимог статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент виникнення права на призначення пенсії, тобто на 23.05.2007 р.), в розмірі 90% від суми заробітної плати, з якої були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідки від 02.02.2015 р. № 5, починаючи з 01.02.2008 р. (з моменту виникнення права на перерахунок).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року адміністративний позов в частині вимог за період з 01 лютого 2008 року по 29 лютого 2015 року залишено без розгляду.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, в зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва з 24.05.2007 р. та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

04.02.2015 р. та 22.06.2015 р. позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва з заявою про проведення перерахунку його пенсії, як державному службовцю з 01.02.2008 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати державних службовців.

Проте відповідачем відмовлено у задоволенні вказаних заяв ОСОБА_2, про що останнього повідомлено листом від 13.07.2015 р. № 4389/06. Відмова вмотивована тим, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213 з 01.06.2015 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначають відповідно до, зокрема, Закону України «Про державну службу», у зв'язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції погодився з позицією відповідача та мотивував своє рішення тим, що з 01.06.2015 р. пенсії в порядку та на умовах, визначеного Законом України «Про державну службу» не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно змісту статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на час призначення пенсію позивачу, пенсія призначається державним службовцям в розмірі 90 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Приписами ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналізуючи вищевикладені положення, колегія суддів дійшла висновку, що матеріальна допомога входила до системи оплати праці державного службовця.

При цьому, приписами ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Приписами ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, колегія суддів приходить до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексація, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак, які не включаються до складу заробітної плати державного службовця згідно Закону України «Про державну службу», повинні враховуватися Відповідачем при обчисленні розміру його пенсії.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Верховного Суду України від 16.09.2014 року у справі № 21-314а14 та від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11.

Крім того, необхідно зауважити, що постановою Правління Пенсійного фонду України «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах N 2а-8893/12/2670, N 2а-4753/09/2670» від 04.09.2013 року № 15-1 затверджено нову форму довідки про складові заробітної плати державних службовців, яка містить графу «Інші виплати».

Колегія суддів зазначає, що посилання відповідача на пункт 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, згідно якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу», є неприйнятним, виходячи з того, що ця норма стосується призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, а в силу статті 22, закріплені Конституцією України нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані.

Ураховуючи наведене, при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії за Законом України «Про державну службу».

Отже, в зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку і відмовив у задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідно до п. 1, 4 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права, то колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувана постанова суду - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2015 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії державного службовця відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент проведення перерахунку пенсії, тобто на 01.02.2008 р.) із застосуванням вимог статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент виникнення права на призначення пенсії, тобто на 23.05.2007 р.), в розмірі 90% від суми заробітної плати, з якої були сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до довідки від 02.02.2015 р. № 5, починаючи з 01.03.2015 р.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.