Справа № 815/6311/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6311/14
У Х В А Л А

18 листопада 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Мацвейко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Одеської міської ради до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області, Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалової Євгенії Євгеніївни, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування Рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалової Євгенії Євгеніївни від 09.10.2013р. (індексний номер 6606184) про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, визнання недійсним Свідоцтва про право власності від 09.10.2013р. на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (від 05.03.2015р. вхід.№5433/15), просить суд визнати незаконним та скасувати Рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалової Євгенії Євгеніївни від 09.10.2013р. (індексний номер 6606184) про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та визнати недійсним Свідоцтво про право власності від 09.10.2013р. на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з ч.7 ст.9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що відповідачі - Реєстраційна служба Головного управління юстиції в Одеській області, Державний реєстратор Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалова Євгенія Євгеніївна, та треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 до суду не з'явились, про дату час та місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно, а також з огляду на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Зокрема, як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 09.10.2013р. Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 446кв.м., житловою площею 105,4кв.м., котре, у тому числі, є предметом спору по даній справі.

Рішенням Конституційного Суду України №19-рп/2011 від 14 грудня 2011року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України, в аспекті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо заяв про злочини), зазначено, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Так, відповідно до приписів ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до положень ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Частиною 2 статті 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, які є складовою частиною правових відносин, що виникають у суспільстві. Водночас, спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних чи господарських правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться, оскільки регулюються положеннями Цивільного та Господарського кодексу України.

Правовстанмовлюючий документ - документ, який підтверджує правам суб'єкта права власності на майно та складений у порядку, передбаченому законодавством. До правовстанмовлюючих документів, серед іншого, відноситься свідоцтво про право власності.

Отже, судом встановлено, що свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі та споруди, котре, у тому числі, є предметом даного спору, не є рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень у розумінні положень КАС України, які можуть бути оскаржені до адміністративного суду, а є правовстановлюючим документом, а відтак у даному випадку має місце спір про право, розгляд якого є виключною компетенцією суду загальної юрисдикції в межах приписів Цивільного законодавства України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відтак, беручи до уваги наведене, а також те, що даний спір не є публічно-правовим у розумінні приписів КАС України, оскільки у даному випадку наявні відносини приватноправового характеру між сторонами, т.я. спірне свідоцтво про право власності є правовстановлюючим документом, котрим зачеплено приватні права та інтереси певного кола осіб, що відповідно унеможливлює розгляд даної справи в порядку адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі №815/6311/14, в частині позивних вимог Одеської міської ради щодо визнання недійсним Свідоцтва про право власності від 09.10.2013р. на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ч.6 ст.128, п.1 ч.1 ст.157, ст.ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження по справі № 815/6311/14, за позовом Одеської міської ради до Реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області, Державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалової Євгенії Євгеніївни, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 в частині позивних вимог щодо визнання недійсним Свідоцтва про право власності від 09.10.2013р. на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

2. Роз'яснити позивачеві, що даний спір підлягає розгляду в межах положень Цивільного законодавства України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом приписів ч.3 ст.160 КАС України, та проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини ухвали, апеляційна скарга до суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому положеннями ст.254 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.