Справа № 826/9465/15
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

826/9465/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року м. Київ справа № 826/9465/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВСПЕЦБУД»

до 1. Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві

2. Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у місті Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Подільського району

про визнання протиправними дій щодо внесення запису, визнання протиправним та скасування рішення № 97 від 12 травня 2015 року та зобов’язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗОВСПЕЦБУД» (далі – ТОВ «АЗОВСПЕЦБУД», позивач) з адміністративним позовом про:

- визнання протиправними дій Державного реєстратора Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києва щодо внесення 08 травня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВСПЕЦБУД» за його місцезнаходженням;

- визнання протиправним та скасування рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі – ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, відповідач 1) № 97 від 12 травня 2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВСПЕЦБУД» (код ЄДРПОУ 36996317) (далі – оскаржуване рішення);

- зобов’язання ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві вчинити дії спрямовані на відновлення статусу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВСПЕЦБУД», як платника податку на додану вартість.

24 червня 2015 року в судовому засіданні протокольною ухвалою неналежного відповідача - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві замінено на належного відповідача - Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у місті Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Подільського району (далі - Реєстраційна служба, відповідач 2).

Позовні вимоги мотивовані тим, що правових підстав для прийняття 12 травня 2015 року рішення № 97 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість підприємства позивача у контролюючого органу не було, оскільки внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою відбулось із грубим порушенням вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених як в адміністративному позові від 21.05.2015, так і в письмових поясненнях від 15.07.2015.

На підставі пп. «ж» п. 184.1, п. 184.2 ст. 184 Податкового кодексу України, контролюючий орган прийняв рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ.

На переконання відповідача 1, в нього були всі підстави для винесення рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 97 від 12 травня 2015 року.

В наданих письмових запереченнях, представник відповідача 1 просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача 1 проти позову заперечував.

Представник відповідача 2 подав письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що в зв’язку з поверненням поштового відправлення з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання, державним реєстратором правомірно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

Крім того, відповідач 2 звертає увагу на те, що державний реєстратор не встановлює прав і обов’язків для суб’єктів господарювання і не проводить реєстраційні дії від власного імені. Суб’єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження.

В наданих письмових запереченнях проти позову, представник відповідача 2 просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представники відповідача 2 проти позову заперечували.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв’язку з неявкою в судове засідання 15.07.2015 представників відповідача 2, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Супровідним листом контролюючого органу від 27.02.2015 вих. № 1491/9/26-56-11-01-13 до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Подільського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві були надіслані повідомлення за формою № 18-ОПП про відсутність юридичних осіб за місцезнаходженнями згідно реєстру.

Зокрема, на адресу відповідача 2 надійшло Повідомлення за формою № 18-ОПП за підписом в.о. начальника ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві про відсутність ТОВ «АЗОВСПЕЦБУД» за місцезнаходженням, вих. № 346/26-56-11-01-20 від 27.02.2015.

Повідомленням відповідача 2 від позивача вимагалось протягом місяця, до 04.04.2015, підтвердження реєстраційних відомостей про ТОВ «АЗОВСПЕЦБУД», 36996317.

14 квітня 2015 року на адресу державного реєстратора повернулось поштове відправлення із зазначенням причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

19 травня 2015 року позивачу при поданні податкової декларації з податку на додану вартість до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві стало відомо про анулювання реєстрації платника ПДВ.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення їх представників, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд не погоджується з доводами Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВСПЕЦБУД», виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Податкового кодексу України (далі – ПК України), Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 р. № 755-IV (далі – Закон № 755-IV) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з'ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з'ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) контролюючого органу протягом трьох робочих днів приймає рішення про надсилання до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП для вжиття заходів, передбачених частиною дванадцятою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Повідомлення за формою № 18-ОПП надсилається державному реєстратору поштовим відправленням або в електронному вигляді у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та Центрального контролюючого органу.

Копія повідомлення підшивається до реєстраційної частини облікової справи платника податків. Про надсилання такого повідомлення вносяться дані до Єдиного банку даних юридичних осіб та запис до журналу обліку повідомлень про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 19-ОПП.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 1 було встановлено, що місцезнаходження платника податків не встановлено, після чого ним було прийнято рішення про надсилання до відповідача 2 Повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП від 27.02.2015 вих. № 346/26-56-11-01-20.

Приписами абз. другого ч. 12 ст. 19 Закону № 755-IV (в редакції чинній в момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що в разі надходження (поштовим відправленням або в електронному вигляді в порядку взаємообміну) державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

Так, як встановлено під час розгляду справи, відповідачем 2 для юридичної особи було підготовлено Повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу вих. № 338 від 04.03.2015.

За приписами абз. другого ч. 14 ст. 19 Закону № 755-IV, якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

В статті 18 Закону № 755-IV визначений статус відомостей Єдиного державного реєстру.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, реєстрація такого платника податку анулюється (пп. «ж» п. 184.1 ст. 184 ПК України).

На виконання приписів вказаної вище норми, контролюючим органом 12.05.2015 винесено Рішення № 97 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Аналіз встановлених вище обставин та зазначених правових норм дає суду підстави стверджувати, що державний реєстратор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом № 755-IV.

Дійшовши висновку про правомірність дій відповідача 2 та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідача 1, вважаючи що вимога позивача про зобов’язання ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві вчинити дії спрямовані на відновлення статусу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВСПЕЦБУД», як платника податку на додану вартість, є похідною від попередніх вимог, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 69, 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи доводи позивача були спростовані.

Натомість відповідачами 1, 2 доведено правомірність вчинених ними дій та прийнятого рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд всебічно, повно та об’єктивно, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Враховуючи положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 69-71, ст. 94, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВСПЕЦБУД» відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко