Справа № 461/5157/15-а 2-а/461/295/15
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року Справа № 876/7093/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2015 р. про повернення позовної заяви по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

встановив:

07.05.2015 року позивач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій державного виконавця, скасування постанови від 09.04.2015 року ВП № 46990947 про накладення штрафу.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2015 р. матеріали справи за вищевказаним позовом повернено позивачу.

Повертаючи матеріали справи, суд першої інстанції виходив із того, що згідно п. 7 ч. 2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами, у зв'язку із чим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною у такій є органи державної влади - Головне управління юстиції у Львівській області, Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Львівській області, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що дана справа не підсудна розгляду місцевому загальному суду як адміністративну суду, а предметно підсудна Львівському окружному адміністративному суду, таким чином, керуючись п.6 ч.3 ст.108 КАС України, повернув матеріали позовної заяви позивачу.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Вважає, що ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень адміністративного судочинства» від 17.11.2011р. №4054-VІ (який набрав чинності 31.12.2011 року) визначено що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої ст.18 КАС України.

Так, статтю ст.181 КАС України доповнено ч.6 наступного змісту: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст.18 КАС України, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Отже, критерієм визначення юрисдикції судів щодо справи повинен бути один - це суд, який видав виконавчий документ, в даному випадку - це Галицький районний суд м.Львова.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати, з наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень адміністративного судочинства» від 17.11.2011р. №4054-VІ внесено доповнення пунктом 5 до частини 1 статті 18 КАС України, яким визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст.18 КАС України.

Разом із цим, статтю ст.181 КАС України доповнено частиною 6 наступного змісту: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст.18 КАС України, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Аналогічною є позиція Вищого адміністративного суду України, який у своїй Довідці про вивчення та узагальнення практики розгляду адміністративними судами справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби від 05.04.2012 року зазначив, що критерієм визначення юрисдикції судів щодо адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення повинен бути один - це суд, який видав виконавчий документ.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 07.05.2015 року за вх.№13849 подано позовну заяву про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови від 09.04.2015р. ВП №46990947 про накладення штрафу, винесеної у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа №461/2096/13а, виданого 10.12.2013р. Галицьким районним судом м.Львова про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області продовжити ОСОБА_2 виплату надбавки до пенсії на утриманця - сина ОСОБА_3, у відповідності до п. «а» ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до закінчення ОСОБА_3 навчального закладу, тобто до 30.06.2014 року.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені законодавчі положення, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції невірно було визначено предметну підсудність адміністративної справи № 461/5157/15-а, оскільки у даному випадку судом, який повинен її розглядати є не Львівський окружний адміністративний суд, а Галицький районний суд м.Львова, що видав виконавчий лист №461/2096/13а від 10.12.2013 року.

Крім цього, додатково підсудність зазначеної адміністративної справи Галицькому районному суду м.Львова підтверджується постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 12.09.2014 №10, якою внесено доповнення до пункту 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 року №5, від 14.09.2012 року №10 та від 30.09.2013 року №14, абзацом другим наступного змісту: «При цьому місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень (пункт 5 частини першої статті 18 КАС України)».

Відповідно до ч.1 ст.204 КАС України - підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2015 р. про повернення позовної заяви по справі № 461/5157/15-а, 2-а/461/295/15 - скасувати.

Направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 23.11.2015 року.