Справа № 826/10789/15
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Василенко Я.М., перевіривши апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України, Господарського суду Донецької області про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України заробітну плату за період перебування на посаді помічника судді господарського суду Донецької області з 01.01.2014 по 08.12.2014, в тому числі за весь час простою, з індексацією нарахованої суми;

- зобов'язати Державну казначейську службу України та Управління Державної казначейської служби України в Донецькій області здійснити розрахунково-касове обслуговування розпорядника коштів Державної судової адміністрації України для врахування та виплати позивачу у період перебування на посаді помічника судді господарського суду Донецької області з 01.01.2014 по 08.12.2014, в тому числі за весь час простою, з індексацією нарахованої суми;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період перебування на посаді помічника судді господарського суду Донецької області з індексацією нарахованої суми;

- зобов'язати Державну казначейську службу України та Управління Державної казначейської служби України в Донецькій області здійснити розрахунково-касове обслуговування розпорядника коштів Державної судової адміністрації України для врахування та виплати позивачу компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за період перебування на посаді помічника судді господарського суду Донецької області з індексацією нарахованої суми;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 09.12.2014 по день винесення постанови суду, з індексацією нарахованої суми;

- зобов'язати Державну казначейську службу України та Управління Державної казначейської служби України в Донецькій області здійснити розрахунково-касове обслуговування розпорядника коштів Державної судової адміністрації України для врахування та виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 09.12.2014 по день винесення постанови суду, з індексацією нарахованої суми.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2015 позов задоволено частково: зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України заробітну плату за період перебування на посаді помічника судді господарського суду Донецької області з 01.11.2014 по 08.12.2014, в тому числі за весь час простою, з індексацією нарахованої суми; зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 09.12.2014 по день винесення постанови суду, з індексацією нарахованої суми; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Державна судова адміністрація України звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, як таку, що постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додаються її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. До апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору або документ, що звільняє апелянта від сплати судового збору, а також копії доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Всупереч вимог ч. 6 ст. 187 КАС України апелянтом подано апеляційну скаргу, однак, не додано документ, що підтверджує сплату апелянтом судового збору за подачу апеляційної скарги або документ, що звільняє апелянта від сплати судового збору.

При цьому, процесуальний закон передбачає долучення до апеляційної скарги саме оригіналу документа про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає, що апеляційна скарга Державної судової адміністрації України підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам встановленим статтею 187 КАС України, а саме до апеляційної скарги не додано докази, що підтверджують сплату судового збору.

В свою чергу, суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання позову від 19.09.2013 № 590-VII, який набрав чинності 23.10.2013) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати; немайнового характеру 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015 № 2 доведено до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами Закону України «Про судовий збір», якою визначено, що з урахуванням вимог статті 6 Закону України «Про судовий збір» з позовних заяв, що містять кілька вимог немайнового характеру, судовий збір справляється з кожної вимоги окремо.

З 01.09.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Згідно з п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання апеляційної скарги від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015) за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» становив 1 218 грн.

З позовної заяви позивача вбачається, що позивачем заявлено шість вимог немайнового характеру, які вказані вище.

Отже, ставка судового збору за подачу позову становила б: (1 218 х 0,06) х 6 = 438, 48 грн.

Таким чином, у відповідності до п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання апеляційної скарги від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015) відповідачу потрібно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 482, 33 грн. (438, 48 грн. х 110 %).

Реквізити для сплати судового збору за подачу апеляційних скарг: рахунок - 1007, код ЄДРПОУ - 38004897, МФО банку - 820019, отримувач - УДКСУ у Печерському районі, банк - ГУДКСУ у м. Києві, призначення платежу - судовий збір, Код класифікації доходів бюджету 22030001.

До апеляційної скарги апелянтом додано клопотання про звільнення від судового збору. Вказане клопотання мотивоване тим, у Державної судової адміністрації України не передбачено коштів, зокрема, для сплати судового збору, а тому можливості сплатити судовий збір немає.

Відповідно до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Розглянувши вказане клопотання апелянта, суд дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення апелянта від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору. Зазначена позиція також узгоджується із висновками Вищого адміністративного суду України (ухвала від 15.10.2015 у справі № К/800/43633/15) та Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 (заява № 70297/01).

Крім цього, Вищий адміністративний суд України у постанові Пленуму від 23.01.2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» акцентував увагу на тому, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, Державній судовій адміністрації України протягом семи днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху належить звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про усунення недоліків та направити таку заяву на адресу Київського апеляційного адміністративного суду з додаванням доказів (оригіналів), що підтверджують оплату апелянтом судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 482, 33 грн.

Керуючись ст.ст. 205, 206, 187, 189, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.10.2015 - залишити без руху, встановивши строк для усунення вищевказаних недоліків протягом семи днів з моменту отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Василенко Я.М.