Справа № 6019/10/2070
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2010 р. № 2-а- 6019/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Заічко О.В.

за участю секретаря судового засідання - Басовій Н.А.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства "ТМГ"
до Нововодолазької міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області
про скасування рішення податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "ТМГ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Нововодолазької міжрайонної Державної податкової інспекції у Харківській області, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просить суд скасувати винесене 20.07.2009 року Валківським відділенням Нововодолазької МДПІ податкове повідомлення-рішення № /0 про визначення податкового зобов»язання з податку на додану вартість у розмірі 28159,50 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що порушення ведення податкового законодавства з боку ПП"ТМГ" не відбулося, як і не було заниження суми податкового зобов'язання підприємством позивача - платника податку на додану вартість, оскільки цей податок вже був сплачений, сума податкового кредиту виставлена вірно та узгодженого податкового зобов'язання і податкового боргу підприємство не має.

Представники відповідача просили у задоволенні позову відмовити, вважаючи вимоги позивача такими, що не відповідають чинному законодавству. В обґрунтування своєї позиції представники відповідача зазначили, що під час проведеної 20.07.2009 року Нововодолазькою МДПІ невиїзної документальної (камеральної) перевірки правильності нарахування податку на додану вартість за березень 2008 року (акт перевірки №156/1502/30036235) встановлені порушення пп. 7.2.6. пп. 7.2.1 п. 7.2 , пп.7.4.1 пп. 7.4.3 пп. 7.4.5. п. 7.4. пп. 7.5.1, п. 7.5. ст. 7. п. 11.29 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість " № 168/97-ВР від 03.04.1997 року, в результаті чого ПП «ТМГ» донараховано податок на додану вартість в сумі 18773 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПП «ТМГ» перебуває на податковому обліку у Валківському відділенні Нововодолазької МДПІ як платник податків з 25 серпня 1998 року за №138. ПП «ТМГ» зареєстроване як платник податку на додану вартість, про що має свідоцтво № 27726298 від 04 грудня 2001 року, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 69, перереєстровано з причини втрати свідоцтва 29.01.2007 року № 100017060 індивідуальний податковий номер 69, перереєстровано відповідно до вимог ст.8 -1 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року 09 лютого 2009 року, свідоцтво № 100192684 індивідуальний податковий номер 69.

20 липня 2009 року фахівцем Валківського відділення Нововодолазької МДПІ була здійснена невиїзна документальна перевірка ПП «ТМГ» з питань правильності нарахування податку на додану вартість за березень 2008 року. За результатами перевірки було складено Акт № 156/15021/30036235 від 20.08.2009р. в якому було зазначено, що позивачем порушений порядок ведення податкового обліку, у зв'язку з чим занижена сума податкового зобов'язання податку на додану вартість. На підставі зазначеного акту перевірки 20.07.2009р. Валківським відділенням Нововодолазької МДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення № /0 про визначення податкового зобов"язання з податку на додану вартість у розмірі 28159,50 грн. за виявлені порушення пп.7.2.1, пп. 7.2.6, пп.7.4.3, пп.7.4.5 п. 7.4, пп.7.5.1, п.7.5 ст.7 та п.11.29 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість " № 168/97-ВР від 03.04.1997 року.

Як встановлено під час судового розгляду справи на ПП «ТМГ» в період з 01.03.2008 року по 31.03.2008 року розповсюджувалися норми п. 11.29 та 11.21 ст. 11 Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість». За вказаний період ПП «ТМГ» користувалося спеціальним режимом оподаткування в сільському господарстві, який встановлює звільнення від сплати до бюджету сум податку на додану вартість

За березень 2008 року до Валківського відділення Нововодолазької МДПІ подано три декларації з податку на додану вартість, одна з яких загальна декларація № 3, по якій відображаються податкові зобов'язання та податковий кредит по операціях з продажу підакцизною продукції, продукції не власного виробництва та молока, м'яса в живій вазі, проданих на переробні підприємства, по даній декларації здійснюються розрахунки з бюджетом.

Перевіркою правильності визначення чистої суми зобов'язань по податку на додану вартість встановлено, що згідно декларації по якій здійснюються розрахунки з бюджетом № 3 податкове зобов'язання з оподатковуваного обороту 1593863 грн. становить 318773 грн. Сума податку на додану вартість по податковому кредиту з обсягів придбання 1625000 грн. становить 325000 грн. Різниця між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за березень 2008р. є від'ємним значенням та відображена в рядку 18.2. та 22.2 в сумі 6227 грн. Значення в рядках 8, 16, 23, 24, 25, 26, 27, 28 відсутні.

Згідно перевірки податкове зобов'язання з оподатковуваного обороту 1593863 грн. становить 318773 грн. Сума податку на додану вартість по податковому кредиту з обсягів придбання 1500000 грн. становить 300000 грн. Чиста сума податкових зобов'язань становить 18773 грн. Відхилення ПДВ по податковому зобов'язанню становить 18773 грн.

Платником в березні 2008 року до податкового кредиту декларації, по якій здійснюються розрахунки з бюджетом № 3 віднесено податкові накладні виписані в минулих звітних періодах (квітень 2006) та включені до реєстру отриманих податкових накладних за березень 2008 року. В квітні 2006 року вищезазначені податкові накладні до складу податкового кредиту не включалися.

Платником в березні 2008 року до податкового кредиту декларації № 3 віднесено податкові накладні, виписані в минулих податкових періодах та включені до реєстру отриманих та виданих податкових накладних за березень 2008 року, від:

ТОВ «Фламенко», податкова накладна № 2 від 11.04.2006 р.;

ТОВ АФ «Берегиня», податкова накладна б/н від 11.04.2006р., в реєстрі отриманих та виданих податкових накладних за березень 2008р., даної податкової накладної не вказано, але є податкова накладна № 1, що не підтверджує отримання саме податкової накладної, по якій був включений податковий кредит.

Окрім того, дана податкова накладна б/н від 11.04.2006р. підписана особою яка не мала права вчиняти дії від імені юридичної особи - Титовим. До суду було надано довідку та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців відносно ТОВ АФ «Берегиня», у яких міститься інформація, що особою, яка має право здійснювати дії від імені зазначено юридичної особи є ОСОБА_4 Відповідно до вимог чинного законодавства відомості з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців є загальновідомими та додаткового доказування не потребують.

Отже, окрім того, що податкова накладна виписана ТОВ АФ «Берегиня» заповнена в супереч пп. 7.2.1 ст. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме не містить порядковий номер, вона також підписана особою, яка не мала на це право - податкова накладна не може бути визнана первинним документом.

Як вже зазначалося, до складу податкового кредиту включені податкові накладні виписані в минулих періодах, як встановлено перевіркою та підтверджено платником податку, вищевказані податкові накладні отримані платником поштою та своєчасно не включені до податкового кредиту, позивач також зазначає, що ним самостійно була виявлена помилка і до податкового органу подано уточнюючий розрахунок, але це твердження документально не підтверджується.

Відповідно до пп.7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін. у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1. статті 6 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно п.п. 7.5.1. п. 7.5. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової декларації, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

В силу приписів п. 1.5. ст.1 п. 7.8. ст.7. Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР період, за який платник податку зобов'язаний проводити розрахунки податку та сплачувати його до бюджету, є календарний місяць, а у особливих випадках - квартал. Податкове зобов'язання (п.1.6. ст. 1. Закону), податковий кредит (п.1.7 ст. 1 Закону), суми податку, що підлягають сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню (п.п. 7.7 ст.7 Закону), є категоріями, які визначаються виключно за звітний податковий період, без перенесення результатів на наступні такі періоди.

Відповідно до абзацу другого пп. 7.2.6 п.7.2. ст. 7. Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР у разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг).

Суд зазначає, що ПП «ТМГ» не отримавши від перелічених постачальників вказані вище податкові накладні не звернувся до них із вимогою про їх надання.

ПП «ТМГ», не отримавши від ТОВ «Фламенко» та ТОВ «Агрофірма Берегиня» протягом квітня 2006 року податкових накладних відповідно № 2 від 11.04.2006 на суму ПДВ 16000 грн. та без номера від 11.04.2006 року на суму ПДВ 9000 грн., не звернувся до них із вимогою про їх надання, також не додано ним до податкових декларацій за квітень 2006 року вх. № 4348 від 22.05.2006 року, вх. № 4347 від 22.05.2006 року, вх. № 4346 від 22.05.2006 року і заяву зі скаргою на таких постачальників, копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг).

Не виконання платником податку приписів п.п. 7.2.6. п.7.2. ст.7 Закону, які визначають, що підставою для включення відповідних сум цього податку до складу податкового кредиту звітного періоду у разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну є заява зі скаргою на такого постачальника з доданими до неї копіями товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку внаслідок придбання таких товарів (послуг) призвело до порушення ПП «ТМГ» вимог п.п. 7.4.5. п.7.4. ст.7. Закону в частині включення до складу податкового кредиту сум податку, не підтверджених документами, визначеними згідно п.п.7.2.6 п. 7.2 . ст.7 Закону.

Проведеною перевіркою відображеного показника в рядку 17 Декларації в сумі 325000 грн. на підставі таких документів : податкових накладних, актів виконаних робіт, платіжних доручень встановлено завищення задекларованих суб"єктом господарювання показників в рядках 10-17 Декларації з податку на додану вартість № 3 на загальну суму 25000 грн. в порушення п.п. 7.2.6, п. 7.2, пп. 7.4.1, п. 7.4. пп. 7.5.1, п. 7.5. ст.7. Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР.

Крім того, відповідно до податкової накладної без номера від 11.04.2006 року отриману від ТОВ «АФ Берегиня» (31234534) платнику надані послуги по обробітку землі. Платником податку ПП «ТМГ» сума податку на додану вартість по зазначеній накладній включена до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість № 3 по якій здійснюються розрахунки з бюджетом. Зазначена послуга може бути надана тільки для здійснення поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, що передбачено п. 11.29 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 року.

Таким чином, сума податку на додану вартість по зазначеній накладній 9000 грн, не підлягає віднесенню до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість № 1 по якій проводяться розрахунки з бюджетом.

Крім того, податкова накладна від 11.04.2006 року, що отримана від ТОВ «АФ Берегиня» (31264534) заповнена всупереч п.п. 7.2.1 ст. 7.2. ст. 7. Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, а саме не містить порядковий номер податкової накладної. Відповідно до вищезазначеного податкова накладна від 11.04.2006 року б/н не може бути визнаною первинним документом, сума податку на додану вартість, згідно якої може бути віднесена до складу податкового кредиту.

Відповідно до податкової накладної № 2 від 11 квітня 2006 року від 11.04.2006 року отриману від ТОВ «Фламенко» (31070345) платнику надані ремонтно - будівельні послуги, а саме перекриття покрівлі з матеріалу виконавця (акт виконаних робіт від 12 травня 2006 року). Платником податку ПП ТМГ сума податку на додану вартість по зазначеній накладній включена до податкового кредиту декларації з податку на додану вартість № 3 по якій здійснюються розрахунки з бюджетом. Згідно довідки Харківського обласного управління статистики видами діяльності платника є такі, що віднесені до послуг сільськогосподарського власного виробництва. Ремонтно-будівельні послуги можуть бути надані тільки для здійснення поставки товарів (робіт, послуг) власного сільськогосподарського виробництва включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, що здійснюються сільськогосподарськими товаровиробниками незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, що передбачено п. 11.29 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 року.

Таким чином, сума податку на додану вартість по зазначеній накладній № 2 від 11 квітня 2006 року - 16000 грн. не підлягає віднесенню до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість № 1 по якій проводяться розрахунки з бюджетом.

Пунктом 1.8 статті 1 Закону Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР визначено, що бюджетне відшкодування це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у звязку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 1.7. ст.1 Закону України Про податок на додану вартість податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно п.1.11 ст.1 ЗУ № 2181 податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Таким чином, відповідачем правомірно зроблено висновок, що позивачем порушено вимоги пп. 7.2.1, пп.7.2.6 п. 7.2, пп. 7.4.1 пп. 7.4.3. п.7.4., пп. 7.5.1 п. 7.5 ст.7, п. 11.29 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. № 168/97-ВР.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте доказів правомірності, законності та обґрунтованості позивачем своєї позиції суду не надано.

Як встановлено приписами ст. 19 Конституції України відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАСУ, де передбачено, що суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є Конституція України, що відповідає принципу верховенства права, який закріплений в ст.8 Конституції України та ст.22 Конституції України, де передбачено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд, беручи до уваги фактичні обставини у справі та з урахуванням норм права, які необхідно застосувати до спірних правовідносин, вважає твердження позивача, викладені у позовній заяві, помилковими.

За таких обставин, виходячи з приписів ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 9, ч. 3 ст. 70 КАС України, суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 71, 159, 160163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "ТМГ" до Нововодолазької міжрайонної державної податкової інспекції у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У повному обсязі постанова виготовлена 13 грудня 2010 року.

Суддя Заічко О.В.