Справа № 823/5123/15
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року справа № 823/5123/15

м. Черкаси

10 год. 15 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря: Цаплі І.Ю.,

представника відповідача - 2 ОСОБА_1 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі та Канівському районі Черкаської області, Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів, визнання незаконною та скасування постанови,

встановив:

19 жовтня 2015 року до суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_2, в якій просить:

1) визнати протиправною бездіяльністю відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі та Канівському районі Черкаської області в перерахунку та виплаті ОСОБА_2 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіологічного контролю починаючи з 01.11.2011 по 31.12.2014 в розмірі мінімальної заробітної плати встановленою постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.06.2011 у справі №2-а-6801/2011 та Рішенням Європейського суду з прав людини у справі Васильєв та інші проти України від 13.02.2014;

2) стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі та Канівському районі Черкаської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2 невиплачену доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіологічного контролю починаючи з 01.11.2011 по 31.12.2014 в сумі 43407 грн 49 коп. згідно постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.06.2011 у справі №2-а-6801/2011 та Рішенням Європейського суду з прав людини у справі Васильєв та інші проти України від 13.02.2014;

3) постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби (Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) про закінчення виконавчого провадження від 14.11.2014 ВП №42629462 по примусовому виконанню визнати незаконною та скасувати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 є потерпілим внаслідок аварії на Чрнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням особи, яка постарждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Постановою Канівського міськрайоного суду Черкаської області від 30 червня 2011 року у справі № 2-а-6801/2011 адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду в місті Каневі задоволено. Даним рішенням визнано неправомірними дії УПФУ в м. Каневі Черкаської області з приводу відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати доплати до пенсії та додаткової пенсії у відповідності до ст.ст. 39, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязано УПФУ в м. Каневі Черкаської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3: доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіологічного контролю починаючи із 01.04.2011, в розмірі мінімальної заробітної плати відповідно до ст. ст. 39, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячно з урахуванням раніше виплачених сум. Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв та інші проти України» ( заява № 29266/08 та 248 інших заяв) ( втому числі і заява позивачки) від 13 лютого 2014 року визнано порушення пункту першого статі 6 Конвенції та статті 1 протоколу до Конвенції, статті 13 Конвенції. В даному рішенні зазначено, що держава-відповідач протягом трьох місяців має забезпечити виконання рішень національних судів, ухвалених на користь заявників, які підлягають виконанню, та сплатити 2000 євро кожному заявнику або його/її спадкоємцю, вказаним у Додатку 1, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат, а також додатково сплатити суму будь-якого податку, що може нараховуватися заявникам на ці суми, ці суми повинні бути конвертовані в національну валюту за курсом на день здійснення платежу: зі спливом зазначеного тримісячного строку і до остаточної виплати на ці суми нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

Управління Пенсійного фонду у м. Каневі та Канівському районі Черкаської області з 01.04.2011 по 30.09.2011 здійснено перерахунок пенсії та нараховано за цей період суму боргу у розмірі 5760 грн. З 01.10.2011 ПФ розпочав виплату доплати до пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі мінімальної заробітної плати; у жовтні 2011 року позивачці сплачено доплату до пенсії у розмірі 985 грн. з 01.11.2011 ПФ відійшов від встановленого судом розміру доплати до пенсії та неправомірно на думку позивачки почав здійснювати виплату в розмірі фактичних збитків (що є іншим видом пенсії) у розмірі 5 грн 20 коп.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 21.03.2014 відкрито виконавче провадження ВП № 42629462 з виконання рішення ЄСПЛ № 29266/08.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 14.11.2014 закінчено виконавче провадження по примусовому виконанню рішення ЄСПЛ з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Упродовж 2014-2015 років позивачка неодноразово зверталася до відповідача-1 про подальший перерахунок пенсії згідно зі ст.ст. 39, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в перерахунку та подальшій виплаті їй відмовлено.

Як наслідок позивачка вважає, що неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача-1 їй заподіяна матеріальна шкода, яка полягає у недоотриманні нею доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіологічного контролю, починаючи із 01.11.2011 в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленою постановою Канівського міськрайоного суду Черкаської області від 30 червня 2011 року у справі № 2-а-6801/2011 та Рішенням ЄСПЛ у справі Васильєв та інші проти України» ( заява № 29266/08 та 248 інших заяв) ( втому числі і заява позивачки) від 13 лютого 2014 року.

Загальна сума заборгованості зі сплати доплат до пенсії за підрахунками позивачки становить 43407 грн 49 коп.

Позивачка вважає, що факт сплати їй коштів (компенсації у розмірі 2000 євро) та перерахованої пенсії, зазначеної у рішенні ЄСПЛ від 13.02.2014 № 29266/08 є доведеним, однак не є підтвердженням виконання рішення національного суду в частині перерахунку та виплати позивачу належного розміру пенсії у повному обсязі, до моменту внесення змін у пенсійне законодавство, а тому є наявність бездіяльності з боку відповідача-2 по примусовому виконанню рішення ЄСПЛ.

Відповідач-1 в судове засідання не прибув, але надав письмові заперечення проти позову, вказуючи на правомірність їх дій по перерахунку та виплаті пенсії позивачці.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав правомірності дій державного виконавця щодо винесення постанови13.02.2014 про закінчення виконавчого провадження у звязку із виконанням у повному обсязі рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв та інші проти України» ( заява № 29266/08 та 248 інших заяв) ( втому числі і заява позивачки) від 13 лютого 2014 року. На підтвердження своєї позиції надала копію виконавчого провадження ВП № 42629462.

Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини надав письмові заперечення, в яких зазначив, що у межах визначеного законодавства строку Урядовий уповноважений виконав всі необхідні дії для забезпечення виконання рішення у справі «Васильєв та інші проти України» в частині заяви позивачки ОСОБА_2 № 69393/12.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача-2, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, приходить до такого.

Згідно зі ст.. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( далі - Конвенція) та статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ( далі Закон) рішення Європейського суду з прав людини ( далі Європейський суд) є обовязковим для виконання Україною.

Виконання рішень Європейського суду регламентується Конвенцією та правилами Комітету міністрів Ради Європи щодо нагляду за виконанням рішень та умов дружніх врегулювань, тематичними Рекомендаціями Комітету міністрів, а на національному рівні Законом та Законом України «Про виконавче провадження».

13.02.2014 Європейський суд ухвалив остаточне рішення у справі «Васильєв та інші проти України» ( заява № 29266/08). Вказаним рішення Європейський суд обєднав заяву ОСОБА_2 № 69393/12 та 248 інших заяв, поданих проти України іншими заявниками.

Відповідно до резолютивної частини зазначеного рішення Європейського суду держава протягом трьох місяців зобовязана була виконати заявниці 2000 євро справедливої сатисфакції, які мали бути конвертовані в національну валюту держави відповідача за курсом на день здійснення платежу, та виконати постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.06.2011, якщо вона залишилась невиконаною.

Відповідно до статті 7 Закону Урядовий уповноважений в межах координації виконання рішень Європейського суду повідомив державну виконавчу службу та заявника/представника заявника про ухвалене Європейським судом рішення, і надіслав їм документи, які необхідні для відкриття виконавчого провадження, для виконання рішення Європейського суду.

Крім того, на виконання статті 5 Закону Урядовим уповноваженим було повідомлено про винесення Європейським судом рішення Пенсійний фонд України, оскільки боржником згідно рішення національного суду є управління Пенсійного фонду в м. Каневі Черкаської області, та запропоновано вжити заходи, які належать до компетенції Пенсійного фонду України. Згідно з абзацом девятим частини першої статті 1 Закону виконання рішення європейського суду включає в себе виплату стягувачеві відшкодування та вжиття додаткових заходів індивідуального характеру, а також вжиття заходів загального характеру. Статтею 9 Закону визначено, що додатковими заходами індивідуального характеру є відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який стягувач мав до порушення Конвенції, а також інші заходи, передбачені у рішенні Європейського суду.

Виконання рішень Європейського суду в частині виплати справедливої сатисфакції та виконання рішень національних судів відповідно до пункту 9 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» покладено на державну виконавчу службу.

Виплата коштів за рішенням Європейського суду здійснюється Державною казначейською службою України відповідно до платіжних доручень, які формуються Міністерством юстиції України на підставі постанов про відкриття виконавчих проваджень та вимог державних виконавців.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено спеціальним законом ( Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, із змінами та доповненнями) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за № 512/5.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 21.03.2014 відкрито виконавче провадження з виконання рішення Європейського суду від 13.02.2014 № 29266/08 ( а.с. 144).

Відповідно до довідки від 19.02.2014 № 16-10 130, виданої Територіальним відокремленим безбалансовим відділенням № 10023/0165 Філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», про те що, у даній філії відкритий поточний рахунок № 5820 на імя ОСОБА_2 (а.с. 132).

Платіжним дорученням № 5925 від 24 вересня 2014 року здійснено перерахунок коштів на р/рахунок позивачки у розмірі 34748 грн ( еквівалент 2000 євро) на виконання рішення Європейського суду.

Платіжним дорученням № 4488 від 24 вересня 2014 року на рахунок позивачки перераховано кошти у розмірі 5760 грн на виконання рішення Канівського міськрайонного суду від 30.06.2011 за період з 01.04.2011 по 31.10.2011.

У звязку із несвоєчасним виконанням рішення Європейського суду (набрало чинності 13.02.2014, виконано 13.05.2014, 150 днів затримки платежу) головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень винесено вимогу № 14-1783/11 про сплату ОСОБА_2 заборгованості (пені) у розмірі 552, 06 грн ( а.с. 158)

Платіжним дорученням № 8363 від 11 листопада 2014 року пеня у розмірі 552, 06 грн перерахована на рахунок позивачки ( а.с. 159).

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 закону України «Про виконавче провадження» у звязку із виконанням фактично у повному обсязі рішення суду 14.11.2014 державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд зауважує, що згідно із пунктом 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, роботу територіальних органів щодо : здійснення контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообовязкове пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інших платежів, за достовірністю поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню, призначенням (перерахунком) і виплатою пенсій організовує, координує та контролює Пенсійний фонд України.

Так, нарахування, обчислення та своєчасна сплата основної та додаткової пенсії позивачці відноситься до повноважень Пенсійного фонду України, а здійснення контролю за правильністю нарахування боржником такої пенсії відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.06.2011 вчиняє державний виконавець для своєчасного виконання рішення національного суду.

Надаючи оцінку оскаржуваним бездіяльності, рішенням субєкта владних повноважень у контексті ч. 3 ст. 2 КАС України суд зауважує, що відповідач -1 не вчиняв протиправної бездіяльності щодо перерахунку та виплати позивачці доплати до пенсії, а відповідач -2 при прийнятті оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження у звязку із виконанням рішення суду у повному обсязі діяв у порядку, в межах та спосіб визначений Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачі довели, що під час вчинення дій, бездіяльності, винесення рішення, з приводу яких подано позов, вони діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Водночас суд звертає увагу, що 03.06.2014 Європейським судом винесено остаточну ухвалу у справі «Великода проти України», в якій розглядалися питання, які стосуються відмови управління Пенсійного фонду України здійснювати заявниці виплати пенсії згідно з рішенням національного суду, винесеного на її користь після листопада 2011 року. У даному рішенні Європейський суд зазначив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому та дія судового рішення закінчується, коли у законодавство, яке регулює пенсійні виплати, вносяться зміни. За результатами розгляду вказаної заяви Європейський суд визнав її неприйнятною як явно необгрунтовану.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку, передбачені статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя В.П. Тимошенко

Повний текст постанови буде виготовлений протягом пяти робочих днів