Справа № 338/536/15-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2015 р. м. Київ К/800/31370/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Гончар Л.Я.

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року у справі № 338/536/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання чинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області, в якому просив:

- визнати неправомірною відмову відповідача у перерахунку пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу;

- зобов'язати відповідача зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи з 17.03.1981 року по 30.04.1985 року, з 01.05.1985 року по 06.04.1994 року в районах Крайньої Півночі;

- зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплатити пенсію з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи з березня 2008 року.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_4 за період з 06.02.2008 року по 08.10.2014 року залишено без розгляду.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_4 із зарахуванням до трудового стажу періодів його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 17 березня 1981 року по 30 квітня 1985 року, з 01 травня 1985 року по 06 квітня 1994 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_4 періоди його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 17 березня 1981 року по 30 квітня 1985 року, з 01 травня 1985 року по 06 квітня 1994 року на пільгових умовах, із розрахунку один рік роботи за один рік 6 місяців, та здійснити перерахунок призначеної пенсії з 09 жовтня 2014 року.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Управління Пенсійного фонду України в м. Бровах та Броварському районі Київської області звернулось з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 працював в Івано-Франківському управлінні бурових робіт слюсарем-ремонтником прокатно-ремонтного цеху бурового обладнання у період з 17.03.1981 року по 06.04.1994 року вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру.

У період з 17 березня 1981 року по 30 квітня 1985 року направлявся на роботу в місцевість, прирівняну до районів Крайньої Півночі (Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області), а з 01 травня 1985 року по 06 квітня 1994 року - в райони Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області).

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року №1029 (зі змінами внесеними постановою Ради Міністрів СРСР від 03.01.1983 року №12) Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області відноситься до районів Крайньої Півночі, а Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області - до районів, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про врахування при розрахунках розміру пенсії стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до них.

Листом від 30.03.2015 року №1648/03 УПФУ в Богородчанському районі Івано-Франківської області відмовило позивачу в обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до них, оскільки позивачем не надано письмового трудового договору про роботу в цих районах.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що період роботи позивача в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, підтверджується трудовою книжкою та довідкою, виданою ПАТ «Укрнафта», а тому відповідачем безпідставно було відмовлено позивачу у пільговому розрахунку стажу.

Колегія суддів вважає передчасними такі висновки судів, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі2, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Відповідно до пункту «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, що переводяться, направляються або запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Таким чином, для отримання права на пільги, передбачені наведеною статтею, особа повинна була укласти строковий трудовий договір.

Факт укладання такого договору є предметом доказування у випадку спору між особою і пенсійним органом. Відповідними доказами може бути трудова книжка, в якій є наявний штамп підприємства про розповсюдження пільг по обчисленню стажу роботи або довідка роботодавця, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період, на який він був укладений, та розповсюдження на особу пільг по обчисленню стажу за цей період. Наявність лише запису у трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не є достатньою підставою для обчислення стажу з урахуванням кратності.

Що стосується визначення трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 1 січня 1991 року, то суди зазначили про необхідність його врахування в пільговому обчисленні з огляду на статтю 3 Тимчасової угоди від 15 січня 1993 року між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення.

Вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Водночас, ні в зазначеній Тимчасовій угоді від 15 січня 1993 року, ні в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року не передбачено пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу в Законах України «Про пенсійне забезпечення» і «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Проте у справі, що розглядається, суди помилково не дослідили вказаних питань, дійшовши висновку про наявність у позивача пільг виключно на підставі факту роботи, який підтверджений трудовою книжкою та довідкою ПАТ «Укрнафта», з урахуванням набутого після 1991 року стажу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів не відповідають вимогам законності та обґрунтованості, які встановлені ст.159 КАС України.

Відповідно до ст. 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2015 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: