Справа № 335/10097/15-а
Суддя: Воробйов А. В.
Дата ухвалення: 2015-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Воробйова А.В., при секретарі Зубович А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії.

У позовній заяві вказує, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час Великої Вітчизняної Війни у серпні 1943 року, у неповнолітньому віці, його примусово було вивезено німецькою окупаційною владою з м. Запоріжжя на примусові роботи до Німеччини, де він перебував з 1943 року по травень 1945 року. У довідці, виданій СБУ України по Запорізькій області від 18.09.1992 року за № 10/51073 до адреси Спілки колишніх неповнолітніх ув'язнених м. Запоріжжя вказано, що він дійсно був силоміць відправлений до Німеччини, де працював на військовому заводі в м. КДФ з липня 1944 року - в шахті табору Морфантай м. Вілерут (Франція).03.03.1993 року Орджонікідзевським райсобесом м. Запоріжжя йому було видано безстрокове посвідчення, як колишньому неповнолітньому в'язню.

23.03.2000 року Верховна Рада України прийняла Закон "Про жертви нацистських переслідувань", у зв'язку з чим з 2003 року він перебуваю на персоніфікованому обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, та мав пільги, передбачені статтею 6.3 цього закону, зокрема: п. 1) безоплатне одержання ліків за рецептами лікарів; п. 2) безоплатне першочергове зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів); п. 4) 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у жилому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю); п. 5) 50-відсоткова знижка плати за користування комунальними послугами (газопостачання, електропостачання та інші послуги) в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, під час проведення розрахунків плати за опалення становить 21 кв. метр опалюваної площі на кожну особу, яка постійно проживає у жилому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 50-відсоткова знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалюваної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім'ю); п. 6) 50-відсоткова знижка вартості палива, у тому числі рідкого, у межах норм, установлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення; п. 7) безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських маршрутів у межах області (Автономної Республіки Крим) за місцем проживання; п. 16) безоплатний проїзд один раз на два роки (туди та назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом незалежно від наявності залізничного сполучення або проїзд один раз на рік (туди та назад) зазначеними видами транспорту з 50-відсотковою знижкою; п. 17) позачергове користування всіма послугами зв'язку та позачергове встановлення телефонів (оплата у розмірі 20 відсотків тарифів на основні та 50 відсотків - на додаткові роботи). Абонентна плата за користування телефоном установлюється в розмірі 50 відсотків затверджених тарифів.

Відповідач, на підставі Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", компенсував підприємствам міста Запоріжжя за спожиті ним послуги (газопостачання, електропостачання та інші послуги) у розмірі 50 % та компенсував плату за користування житлом (квартирну плату) у розмірі 50 %, а з 01.07.2015 року таке компенсування припинив, чим перевищив свої повноваження. З 01.07.2015 року плату за користування житлом (квартирну плату) та плату за користування комунальними послугами (газопостачання, електропостачання та інші послуги) мені було нараховано у повному обсязі без 50-відсоткової знижки, гарантованої мені Законом України "Про жертви нацистських переслідувань". У зв'язку з чим, він спочатку звернувся до комунальних служб, а потім до відповідача - спершу усно, а в подальшому - письмово -- з питання не нарахування належних мені за законом пільг на плату за користування житлом (квартирну плату), плату за користування комунальними послугами (газопостачання, електропостачання та інші послуги), тощо.

23.09.2015 року відповідач листом № Г-2458 надав відповідь про розгляд мого звернення, в якій повідомив, що: «Законом України від 28.12.2014 року №76 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни в п.6.3 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», а саме встановлено, що з 01.07.2015 року пільги на житлово-комунальні послуги надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу» з 01.07.2015 року деякі пільговики мають право на 50% пільгу на оплату житлово-комунальних послуг, за умови, якщо середньомісячний сукупний доход не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу (у 2015 році -1710,00грн.).». Також відповідач в цьому листі повідомив, що, оскільки його середньомісячний сукупний дохід перевищує величину доходу який дає право на податкову соціальну пільгу, тому з 01.07.2015 року йому призупинено право на користування 50% пільгою на оплату житлово-комунальних послуг.

Позивач вважає, що такі дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства, тому просить:

- визнати дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради щодо припинення компенсації за спожиті ним комунальні послуги (газопостачання, електропостачання та інші послуги) комунальним підприємствам м. Запоріжжя, за користування житлом (квартирну плату) та за користування іншими пільгами, передбаченими Законом України "Про жертви нацистських переслідувань" (ст. 6-3) протиправними;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради відновити надання мені пільг та компенсацій (в т.ч. компенсацій за спожиті мною комунальні послуги комунальним підприємствам м. Запоріжжя, за користування житлом (квартирну плату) та за користування іншими пільгами, передбаченими Законом України "Про жертви нацистських переслідувань", (ст. 6-3), відповідно до Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" (ст. 6-3) у повному обсязі - з 01.07.2015 року;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради надати йому пільги та компенсації (за спожиті мною комунальні послуги комунальним підприємствам м. Запоріжжя, за користування житлом (квартирну плату) та за користування іншими пільгами, передбаченими Законом України "Про жертви нацистських переслідувань") згідно Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" (ст. 6-3), що не були йому нараховані з 01.07.2015 року та здійснити йому компенсацію з 01.07.2015 року, за спожиті ним комунальні послуги комунальним підприємствам м. Запоріжжя, за користування житлом (квартирну плату) та за користування іншими пільгами, передбаченими Законом України "Про жертви нацистських переслідувань" (ст. 6-3) у повному обсязі.

- стягнути з Державного бюджету України на його користь судові витрати.

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Представником позивача - ОСОБА_2, подано заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причину не явки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заперечень проти позову не надав.

З огляду на приписи ст. 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу на підставі наявних в матеріалах справи доказів..

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час Великої Вітчизняної Війни у серпні 1943 року, у неповнолітньому віці, його примусово було вивезено німецькою окупаційною владою з м. Запоріжжя на примусові роботи до Німеччини, де він перебував з 1943 року по травень 1945 року. У довідці, виданій СБУ України по Запорізькій області від 18.09.1992 року за № 10/51073 до адреси Спілки колишніх неповнолітніх ув'язнених м. Запоріжжя вказано, що позивач дійсно був силоміць відправлений до Німеччини, де працював на військовому заводі в м. КДФ з липня 1944 року - в шахті табору Морфантай м. Вілерут (Франція).03.03.1993 року Орджонікідзевським райсобесом м. Запоріжжя позивачу видано безстрокове посвідчення, як колишньому неповнолітньому в'язню.

23.03.2000 року Верховною Радою України прийнято Закон "Про жертви нацистських переслідувань", у зв'язку з чим з 2003 року позивач перебуває на персоніфікованому обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, та мав пільги, передбачені статтею 6.3 цього закону, зокрема: п. 1) безоплатне одержання ліків за рецептами лікарів; п. 2) безоплатне першочергове зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів); п. 4) 50-відсоткова знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у жилому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю); п. 5) 50-відсоткова знижка плати за користування комунальними послугами (газопостачання, електропостачання та інші послуги) в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, під час проведення розрахунків плати за опалення становить 21 кв. метр опалюваної площі на кожну особу, яка постійно проживає у жилому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 50-відсоткова знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалюваної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім'ю); п. 6) 50-відсоткова знижка вартості палива, у тому числі рідкого, у межах норм, установлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення; п. 7) безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських маршрутів у межах області (Автономної Республіки Крим) за місцем проживання; п. 16) безоплатний проїзд один раз на два роки (туди та назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом незалежно від наявності залізничного сполучення або проїзд один раз на рік (туди та назад) зазначеними видами транспорту з 50-відсотковою знижкою; п. 17) позачергове користування всіма послугами зв'язку та позачергове встановлення телефонів (оплата у розмірі 20 відсотків тарифів на основні та 50 відсотків - на додаткові роботи). Абонентна плата за користування телефоном установлюється в розмірі 50 відсотків затверджених тарифів.

Відповідач, на підставі Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", компенсував підприємствам міста Запоріжжя за спожиті позивачем послуги (газопостачання, електропостачання та інші послуги) у розмірі 50 % та компенсував плату за користування житлом (квартирну плату) у розмірі 50 %, а з 01.07.2015 року таке компенсування припинив.

З 01.07.2015 року плату за користування житлом (квартирну плату) та плату за користування комунальними послугами (газопостачання, електропостачання та інші послуги) позивачу було нараховано у повному обсязі без 50-відсоткової знижки передбаченої Законом України "Про жертви нацистських переслідувань".

На звернення позивача, 23.09.2015 року відповідач листом № Г-2458 надав відповідь в якій повідомив, що: «Законом України від 28.12.2014 року №76 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни в п.6.3 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», а саме встановлено, що з 01.07.2015 року пільги на житлово-комунальні послуги надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 року № 389 «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу» з 01.07.2015 року деякі пільговики мають право на 50% пільгу на оплату житлово-комунальних послуг, за умови, якщо середньомісячний сукупний доход не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу (у 2015 році -1710,00грн.).». Також відповідач в цьому листі повідомив, що, оскільки середньомісячний сукупний дохід позивача перевищує величину доходу який дає право на податкову соціальну пільгу, тому з 01.07.2015 року йому призупинено право на користування 50% пільгою на оплату житлово-комунальних послуг.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76 виключено з ст. 6-3 п.п. 7 (безоплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських маршрутів у межах області (Автономної Республіки Крим) за місцем проживання) та 16 (безоплатний проїзд один раз на два роки (туди та назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом незалежно від наявності залізничного сполучення або проїзд один раз на рік (туди та назад) зазначеними видами транспорту з 50-відсотковою знижкою), та доповнено ст. 6-3 частиною 6 такого змісту: "Установити, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 17 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

Призупинення права позивача, на думку суду, є незаконним, а Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76 та Постанову Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу» від 04.06.2015 року № 389 такими, що не підлягають застосуванню (оскільки вони лише звужують та скасовують зміст і обсяг існуючих прав та свобод, гарантованих Законом України «Про жертви нацистських переслідувань»), адже, за ст. 21 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; а, в силу ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а, згідно ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

У відповідності з ч. 2 ст. 150 Конституції України та ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Так, Рішенням Конституційного Суду №15-рп/2000 від 14.12.2000 року (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) роз'яснюється, що рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади. Обов'язок виконання рішення Конституційного Суду України є вимогою Конституції України, яка має найвищу юридичну силу щодо всіх інших нормативно-правових актів.

На підставі ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Своїм Рішенням №1-рп/99 від 09.02.1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України роз'яснює, що положення частини першої статті 58 Конституції, а саме: «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі» є «загальновизнаним принципом права» та те, що «дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Крім того, Конституційний Суд України зазначає, що положення ч.1 ст. 58 Конституції України треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Своїм Рішенням №5-рп/2005 від 22.09.2005 року Конституційний Суд України роз'яснює, що принцип закріплений в статті 58 Конституції України, є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі між державою і громадянином та те, що він гарантує впевненість громадян у тому, що їхнє теперішнє становище не буде погіршено прийняттям нового закону чи іншого нормативно-правового акта. Вказане також роз'яснюється Рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16.04.2009 року.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування (частина друга статті 22 Конституції України) чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів (частина третя статті 22 Конституції України).

Своїм Рішенням №8-рп/2005 від 11.10.2005 року (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) Конституційний Суд України розтлумачив статтю 22 Конституції України, як таку, що поширюється на пільги та компенсації.

Виходячи з ст. 6 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", фінансування витрат, пов'язаних з наданням пільг жертвам нацистських переслідувань, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

На підставі ст. 6-3 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", площа житла, на яку нараховується 50-відсоткова знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається у максимально можливому розмірі в межах загальної площі жилого приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності у складі сім'ї осіб, які не мають права на знижку плати.

За ст. 8 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", захист прав, свобод і законних інтересів жертв нацистських переслідувань здійснюється у порядку, встановленому законодавством України. Особи, винні в порушенні законодавства про жертви нацистських переслідувань, несуть відповідальність згідно із законом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що припиняючи відшкодування житлово-комунальним підприємствам міста Запоріжжя за надані позивачу послуги (газопостачання, електропостачання та інші послуги) та за користування житлом (квартирну плату) у відповідності до пільги, передбаченої Законом України "Про жертви нацистських переслідувань" (зокрема, ст. 6-3), відповідач фактично звузив зміст та обсяг його прав (що в даному випадку є обмеженням та скасуванням (ліквідацією) прав, що не відповідає змісту ч. 2, ч. 3 ст. 22 Конституції України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради щодо припинення ОСОБА_1 компенсації за спожиті ним комунальні послуги (газопостачання, електропостачання та інші послуги) комунальним підприємствам м. Запоріжжя, за користування житлом (квартирну плату) та за користування іншими пільгами, передбаченими Законом України "Про жертви нацистських переслідувань" (ст. 6-3) протиправними.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради відновити ОСОБА_1 надання пільг та компенсацій (в т.ч. компенсацій за спожиті мною комунальні послуги комунальним підприємствам м. Запоріжжя, за користування житлом (квартирну плату) та за користування іншими пільгами, передбаченими Законом України "Про жертви нацистських переслідувань", (ст. 6-3), відповідно до Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" (ст. 6-3) у повному обсязі - з 01.07.2015 року;

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради надати ОСОБА_1 пільги та компенсації за спожиті ним комунальні послуги комунальним підприємствам м. Запоріжжя, за користування житлом (квартирну плату) та за користування іншими пільгами, передбаченими Законом України "Про жертви нацистських переслідувань" згідно Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" (ст. 6-3), що не були йому нараховані з 01.07.2015 року та здійснити йому компенсацію з 01.07.2015 року за спожиті ним комунальні послуги комунальним підприємствам м. Запоріжжя, за користування житлом (квартирну плату) та за користування іншими пільгами, передбаченими Законом України "Про жертви нацистських переслідувань" (ст. 6-3) у повному обсязі.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок.

На постанову протягом 10 днів з дня отримання її копії може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: А.В. Воробйов