Справа № 826/18683/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 листопада 2015 року № 826/18683/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 21.05.2015 № 28-17.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність у відповідача правових підстав для винесення податкового повідомлення-рішення від 21.05.2015 № 28-17 про нарахування ОСОБА_1 транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25 000 грн. Оскільки, автомобіль Тайота Кемрі НОМЕР_2 був протиправно вилучений в 2014 році з володіння ОСОБА_1 невідомими особами, за фактом чого порушено кримінальне провадження № 0000789. А тому як наслідок позивач не являється наразі платником транспортного збору, а відсутнє у неї авто - відповідно об'єктом оподаткування названим податком.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.08.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному на 03.11.2015, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Водночас, 06.10.2015 до канцелярії суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову від 07.09.2015, в яких зазначено, що оскільки в 2015 році у власності ОСОБА_1 перебуває транспортний засіб з об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 см3, то у відповідності до норм ст. 267 Податкового кодексу України позивачу правомірно визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25 000 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 21.05.2015 № 28-17.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши думку представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне

Як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААС № 954983 (копія якого наявна в матеріалах справи), за ОСОБА_1 зареєстрований автомобіль Toyota Camry (легковий седан-В) 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з об'єм двигуна 3456 см3, кузов JTNBKYFK703001926.

Згідно догоговору оренди автотранспорту від 01.06.2014 та акта приймання-передачі від 01.06.2014 даний транспортний засіб переданий позивачем в оплатну строкову оренду ПАТ «НОРД» (, місцезнаходження: м. Донецьк).

В подальшому, ПАТ «НОРД» своїм листом від 04.08.2015 повідомило ОСОБА_1 (орендодавця) про факт неправомірного вибуття з володіння товариства (викрадення) 04.09.2014 декількох транспортних засобів, втому числі автомобіля Toyota Camry державний реєстраційний номер НОМЕР_2. За даним фактом товариство звернулося із заявою до органів внутрішніх справ, та 03.11.2014 органом досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено інформацію за заявою та наданий витяг з кримінального провадження № 0000789.

Між тим, 21.05.2015 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішенняформи «Ф» за № 28-17, яким ОСОБА_1 згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України визначено податкове зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25 000 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття зазначеного податкового повідомлення-рішення від 21.05.2015 №28-17 позивач звернувся із даним позовом до суду. На обґрунтування позовних вимог до позову і матеріалів справи позивачем надані копії наступних документів: договору оренди автотранспорту від 01.06.2014 та акта приймання-передачі автомобіля від 01.06.2014; витягів з Єдиного реєстру досудових розсідувань з кримінального провадження № № 0000789, виданих 29.04.2011 і 14.09.2015; листа ПАТ «НОРД» від 04.08.2015, адресованого ОСОБА_1 з повідомленням про факт викрадення авто; листа ПАТ «НОРД» від 15.05.2015 № 96, адресованого начальнику СДПІ по роботі з ВП у м. Донецьку МГУ Міндоходів, де товариство повідомило про подання уточнюючої декларації з транспортного податку за 2015 рік у зв'язку з відкриттям кримінального провадження за фактом викрадення автомобілів; звітної та уточнюючої податкових декларацій ПАТ «НОРД» з транспортного податку за 2015 рік, поданих 18.02.2015 та 29.04.2015, з роздруківками електронних квитанцій № 2.

У відповідності до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України було введено новий податок - транспортний податок.

Так, згідно норм пп. 267.1.1, 267.1.2 п. 267.1, п. 267.4, пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

В розумінні пп. 14.1.251 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України транспортні засоби, що використовувалися, - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Таким чином, використання транспортного засобу пов'язується з його реєстрацією.

Згідно п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

З врахуванням вищевикладених положень законодавства початком використання (експлуатації) транспортного засобу є його державна реєстрація.

При цьому, порядок та підстави для зняття з обліку транспортних засобів визначений п. 40 - 46 зазначеного вище Порядку. Зокрема, положеннями п. 40 Порядку встановлено, що зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Дозволяється проводити огляд транспортних засобів, які знімаються з обліку, за їх місцезнаходженням з дотриманням вимог пункту 15 цього Порядку. Такий огляд оформляється відповідним актом, засвідчується підписом та скріплюється печаткою адміністратора сервісного центру МВС.

Тобто, зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за наявності відповідних документів та безпосередньо автомобіля (що також зазначено в листі Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в м. Києві від 22.09.2015 № 10/л-1842, наданого у відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо проведення зняття з обліку транспортного засобу марки Toyota Camry, кузов JTNBKYFK703001926).

Виключенням в даному випадку є зняття з обліку вибракуваних транспортних засобів (п. 45 Порядку), - без огляду автомобіля, та одночасно з пред'явленням номерних знаків і реєстраційних документів до сервісних центрів МВС.

Згідно ст. 267 Податкового кодексу України визначено джерело отримання податковим органом інформації про об'єкт оподаткування, а саме - пп. 267.6.3 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку.

З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики, а саме - наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2015 № 563 «Про затвердження форми відомостей, необхідних для розрахунку транспортного податку».

Аналізуючи зміст такої затвердженої форми відомостей, необхідних для розрахунку транспортного податку, суд встановив, що вона не містить реквізитів про вибутті з володіння, але не знятті з держваної реєстрації транспортні засоби (легкові автомобілі).

Так, за даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААС № 954983 позивачу належить автомобіль Toyota Camry (легковий седан-В) 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з об'єм двигуна 3456 см3, дата реєстрації 20.05.2012.

Тобто, в даному випадку оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене контролюючим органом саме на підставі інформації про належний позивачу автомобіль, яка наявна у органів внутрішніх справ і зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в силу норм ч. ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 318 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Таким чином викрадений автомобіль Toyota Camry (легковий седан-В) 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, з об'єм двигуна 3456 см3, не знято в органах реєстрації внутрішніх справ і на момент винесення оскаржуваного рішення обліковується у власності позивача.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.05.2015 № 28-17 діяла у законний спосіб, на підставі та в межах визначених повноважень. А томув даному випадку підстави для скасування податкового повідомлення-рішення у суду відсутні.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд м. Києва, за правилами, встановленими ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач по справі, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язку щодо доказування правомірності вчинених ним дій.

Частиною 2 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Аблов Є.В.