Справа № 22-а-22157/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 23.11.2011
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Данілова ОМ. ОСОБА_2.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області на рішення Бородянського районного суду Київської області від 29 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області, про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року позивач звернулась до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплату яких передбачено статтями 39,50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796 X11.

Зазначала, що вона є постраждалою в наслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом II групи у звязку з захворюванням, повязаним з впливом аварії на ЧАЕС та отримує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена статтями 50. 54 Закону, а також за проживання в юні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити перерахунок щомісячної Державної соціальної допомоги як дитині війни з 01.06.2007 року.

Посилаючись на те. що розміри призначених йому пенсій та доплат не відповідають розмірам, передбаченим цим Законом, привести їх у відповідність із Законом відповідач відмовився, просив визнати бездіяльність та відмову відповідача провести перерахунок неправомірними та зобовязати його провести відповідні перерахунки та виплати починаючи з 01.06.2007 року.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 29 вересня 2010 року позов задоволено частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 як дитині війни, потерпілій від Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інваліда 2-ї групи, яка настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно зі статтями 39,50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", нарахувавши з І липня по ЗІ грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року державну пенсію по інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю - у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи зі встановленого розміру мінімальної пенсії за віком, який відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року щомісячну грошову доплату, як проживаючій на території зони посиленого радіологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області виплатити ОСОБА_3 недонараховані суми з 1 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 1 липня 2010 року державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'я, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 по 1 липня 2010 року недонараховані суми щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни, щомісячної грошової доплати, як проживаючій на території зони посиленого радіологічного контролю. В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України Бородянського району Київської області на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування постанову та ухвалення нової постанови про відмову в позові з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи постанову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач є інвалідом II групи у зв'язку з захворюванням, повязаним з впливом аварії на ЧАЕС та отримує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена статтями 50, 54, 39 Закону.

Відповідно до статей 39. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач мас право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, розмір його пенсії не може бути меншим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищується у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідачем державна та додаткова пенсія виплачувалась в розмірі, встановленому відповідними постановами Кабінету Міністрів України, які суперечать вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в значно меншому розмірі, ніж встановлено зазначеними нормами Закону.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз. 1 п. 19). Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсії позивача, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», необхідно керуватися статтями 50, 54 цього Закону, а не постановами Кабінету Міністрів України

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року за №6 рп/2007 та рішенням

Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року за №10рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України пункт 28 розділу II «Внесення змін до законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», яким змінено етапі 50,54 Закону в частині виплати компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати.

Дане рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними, тому статті 39,50, 54 Закон) України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» діють в попередній редакції.

Прийнявши до уваги наведене, суд обгрунтовано визнав дії відповідача щодо відмови перерахувати розмір додаткової пенсії відповідно до статей 39. 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян. що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними га зобовязав відповідача здійснити відповідний перерахунок.

Доводи апеляційної скарги щодо правомірності дій відповідача з посилання на відсутність бюджетних коштів та відсутність фінансування витрат, повязаних з реалізацією Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не приймаються до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом даного спору.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених у постанові.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 29 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді