Справа № 2а/2370/1325/11
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2015 р. м. Київ К/800/64223/14

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівГоляшкіна О. В.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 березня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Сміла Черкаської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення суми,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в місті Сміла Черкаської області звернулось з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 31 березня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив скасувати їх та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що позивач з 05 липня 1995 року зареєстрований виконавчим комітетом Смілянської міської ради Черкаської міської ради як фізична особа підприємець. Згідно повідомлення відповідача, позивача взято на облік як платника страхових внесків з 16 квітня 2009 року.

Відповідачем перераховано страхові внески: за липень 2010 року 5,60 грн., за серпень 2010 року 5,60 грн.

Позивачем проведено перевірку відповідача щодо нарахування, обчислення та сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, під час проведення якої встановлено, що позивачем у встановлені строки не нараховано та не сплачено страхові внески за липень та серпень 2010 року в сумі 578 грн 44 коп. (294 грн 82 коп. + 294 грн 82 коп. - 5 грн 60 коп. - 5 грн 60 коп.), де 294 грн 82 коп. - мінімальний страховий внесок на місяць в третьому квартал 2010 року, а 5 грн 60 коп. - перерахована сума відповідачем.

У зв'язку з невиконанням вимоги від 28 жовтня 2010 року № Ф 77 про сплату зазначеного боргу, позивач звернувся до суду про його стягнення.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не входять до системи оподаткування, на них не поширюється податкове законодавство, іншим законодавством не можуть установлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати. Отже обов'язок сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не зумовлюється статусом платника податку як суб'єкта підприємницької діяльності.

Колегія суддів не погоджується з висновками судів.

Пунктом 3 частини першої статті Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Таким чином позивач є страхувальником і відповідно зі ст. 15 цього Закону - платником страхових внесків.

Згідно із частиною шостою статті 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - квартал.

Відповідно до п. 2.1.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19 грудня 2003 року № 21-1 (далі - Інструкція № 21-1), платниками страхових внесків є: страхувальники - фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок).

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Частина ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачає, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або обрала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:

ТП = Св : В, де: ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях; Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць; В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.

Аналогічна норма міститься в Інструкції № 21-1, в якій вказано порядок здійснення такої доплати (розділ 15 Інструкції) відповідно до частини 3 статті 24 Закону.

Згідно із зазначеним розділом Інструкції застрахована особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та бажає зарахувати неповний місяць роботи до страхового стажу як повний місяць, подає до органів Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії заяву згідно з додатком 28 цієї Інструкції. Працівник відділу надходження доходів на підставі даних персоніфікованого обліку про періоди, за які застрахована особа бажає здійснити доплату до мінімального страхового внеску, складає повідомлення-розрахунок згідно з додатком 29 цієї Інструкції. Застрахована особа здійснює доплату в сумі, зазначеній у повідомленні-розрахунку, протягом 10 календарних днів з дня його отримання. Про сплату коштів відділ надходження доходів повідомляє відділ персоніфікованого обліку в день їх надходження на поточний рахунок органів Пенсійного фонду.

Правовий аналіз ст. 24 Закону № 1058-IV дає підстави для висновку: у разі, якщо частина єдиного (42 %) або фіксованого (10 %) податків, що спрямовується до Пенсійного фонду України, менша ніж мінімальний страховий внесок, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності для зарахування до страхового стажу відповідного періоду за бажанням можуть здійснити доплату до мінімального страхового внеску.

За таких обставин колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що позов заявлений безпідставно, тому не підлягає до задоволенню.

Оскільки висновки судів ґрунтуються на не правильному застосуванні норм матеріального права, то скаргу позивача слід задовольнити.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 31 березня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2011 року скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові Управління Пенсійного фонду України в місті Сміла Черкаської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків в сумі 578 грн 44 коп відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: