Справа № 826/20311/15
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Юнексбуд»

до

Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнексбуд» звернулось із позовною заявою до Окружного адміністративного суду міста Києва до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.03.2015 №001412201.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства в ході здійснення господарських операцій з товариством з обмеженою відповідальністю «Смс-софт», не відповідають фактичним обставинам справи. Посилався на наявність належним чином складених первинних документів, що підтверджують реальність виконання договору, укладеного з його контрагентом у періоді, що перевірявся. Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати.

Відповідач проти позову заперечував, з огляду на обґрунтованість висновків акта перевірки від 05.02.2014 №121/26-54-22-05/38557272 та відповідно податкового повідомлення-рішення від 03.03.2015 №001412201.

27.10.2015 суд, керуючись частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Державною податковою інспекцію в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Юнексбуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю «Смс-софт» за період з 01.08.2014 по 30.09.2014.

Перевіркою встановлено порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Юнексбуд» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість у розмірі 345 000,00 грн.

За наслідками перевірки Державною податковою інспекцією в Оболонському районі головного управління Міністерства доходів і зборів у місті Києві складено акт від 05.02.2014 №121/26-54-22-05/38557272 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.03.2015 №001412201, яким позивачеві визначено грошове зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 517 500,00 грн., у тому числі: 345 000,00 грн. – основний платіж, 172 500,00 грн. – штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням від 03.03.2015 №001412201, товариство з обмеженою відповідальністю «Юнексбуд» оскаржило його до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з акта перевірки Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 05.02.2014 №121/26-54-22-05/38557272 висновки щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між товариством з обмеженою відповідальністю «Юнексбуд» та товариством з обмеженою відповідальністю «Смс-софт» за договорами від 10.07.2014 №1007-1/14, від 02.06.2014 №0206-1/14.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Юнексбуд» (підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Смс-софт» (субпідрядник) укладено типові договори від 10.07.2014 №1007-1/14, від 02.06.2014 №0206-1/14, відповідно до яких субпідрядник зобов’язується на замовлення підрядника власними та/або залученими силами та засобами, з матеріалів згідно робочої документації, будівельних норм і правил, в установлений цим договором строк виконати наступні роботи:

- по благоустрою території другої черги будівництва житлово-офісного комплексу із об’єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та підземним паркінгом по вулиці Ю. Кондратюка, 1 в Оболонському районі міста Києва;

- будівництво монолітного залізнобетонного каркасу, улаштування внутрішньо-квартальних мереж водопостачання та каналізації, улаштування тепломережі, роботи по благоустрою території другої та третьої черги будівництва житлово-офісного комплексу із об’єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та підземним паркінгом по вулиці Ю. Кондратюка, 1 в Оболонському районі міста Києва.

На підтвердження виконання договорів, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копії: договорів від 10.07.2014 №1007-1/14, від 02.06.2014 №0206-1/14, податкових накладних, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат; актів приймання виконаних будівельних робіт; платіжних доручень, специфікацій до схем розміщення пілонів.

Також, позивачем надано довідку про надходження бетону для здійснення монолітних робіт по видатковим накладним за період з 01.08.2014 по 30.09.2014.

З матеріалів справи вбачається, що спірні договори від 10.07.2014 №1007-1/14 та від 02.06.2014 №0206-1/14, були укладені на виконання договору підряду від 03.03.2014 №0303/3-14, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Юнексбуд» (попередня назва товариство з обмеженою відповідальністю «БК Будтрансінвест») (підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Будакс» (субпідрядник) по будівництву третьої черги житлово-офісного комплексу з об'єктами соціально-побутового, торгівельного призначення та підземним паркінгом по вул. Ю. Кондратюка, 1, в Оболонському районі м. Києва.

Позивачем надано копії договору підряду від 03.03.2014 №0303/3-14, додаткової угоди від 07.04.2014 та актів приймання виконаних будівельних робіт.

Суд наголошує, що умовами договору підряду від 03.03.2014 №0303/3-14 передбачена можливість залучення підрядником до виконання робіт за договором спеціалізовані організації виключно за наявності письмової згоди генпідрядника.

Позивачем надано копію письмової згоди товариства з обмеженою відповідальністю «Будакс» від 03.03.2014 на залучення підрядних організацій для виконання робіт за договором.

На підтвердження можливості виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Смс-софт» договорів від 10.07.2014 №1007-1/14, від 02.06.2014 №0206-1/14, позивачем надано копію ліцензії виданої товариству з обмеженою відповідальністю «Смс-софт» на право здійснення господарської діяльності, пов’язаної із створенням об’єктів архітектури, дійсність якої підтверджена скріншотом з офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Згідно з частиною четвертою статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Відповідно до статті 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду. З конституційною нормою кореспондуються приписи статей 7, 14 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є, зокрема, обов’язковість судових рішень, що набрали законної сили.

Отже, судовим рішенням в адміністративній справі №826/7834/15, яке набрало законної сили, встановлена реальність господарських операцій між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Смс-софт» за договорами від 10.07.2014 №1007-1/14, від 02.06.2014 №0206-1/14, який є предметом дослідження в даній справі.

В силу приписів статей 72, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.09.2015 №826/7834/15 є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а обставини які в ній встановлені не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Господарські операції, як зазначено в пункті 5 статті 9 цього Закону, повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Суд звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит та віднесення сум понесених витрат до складу валових витрат товариства не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність у податкових органів правових підстав для донарахування позивачу податкового зобов'язання на загальну суму 517 500,00 грн. податковим повідомленнями-рішеннями від 03.03.2015 №001412201, а тому вказане податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юнексбуд» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 03.03.2015 №001412201.

3. Стягнути з Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юнексбуд» (код ЄДРПОУ 38557272) судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський