Справа № 808/9255/13-а (ПР/808/43/14)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2015 рокусправа № 808/9255/13-а (ПР/808/43/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.,

без представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Елар Плюс"

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 р. у справі № 808/9255/13-а (ПР/808/43/14)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елар Плюс"

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області

про визнання протиправною та скасування постанови від 14.11.2013 №125, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "Елар Плюс" звернулось з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 14.11.2013 № 125 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 41 292 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не мав визначених законом підстав для проведення позапланової перевірки, керівнику Товариства не було надано копії направлення на перевірку, не пред'явлено службове посвідчення. Позивач не допускав відповідача до перевірки, про факт проведення перевірки позивач дізнався лише після одержання оскаржуваного рішення. Відповідачем в ході перевірки не додержано процедуру її проведення та оформлення результатів, допущено порушення прав, свобод та інтересів суб'єкта перевірки. Відповідачем не доведено факту вчинення позивачем порушення у сфері містобудівної діяльності, порушено строки застосування штрафу як адміністративно-господарської санкції. Відповідач, відносячи об'єкт будівництва до II категорії складності, діяв з перевищенням наданих йому повноважень.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 р. у справі № 808/9255/13-а (ПР/808/43/14) у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано встановленням факту виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, що обґрунтовує правомірність винесення спірної постанови.

Не погодившись з постановою суду, ТОВ "Елар Плюс" подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 р. у справі № 808/9255/13-а (ПР/808/43/14), як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог. Скаржник обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції:

- невірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин, оскільки посилався на Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який регулює питання щодо містобудівної діяльності на об'єктах ІV та V категорії складності, в той час як самим відповідачем визначено II категорії складності спірного об'єкту;

- не надано оцінки численним порушенням процедури призначення та проведення перевірки, допущені відповідачем, зокрема тому, що перевірка проводилась без повідомлення та без участі представників Товариства, без наявності законних підстав для її проведення;

- не взяв до уваги, що усунення суб'єкта перевірки від участі в перевірці є позбавленням цілої низки гарантованих прав, таких як перевірка службових посвідчень вимагання додержання законодавства в ході перевірки, надання власних викладення зауважень в тексті акту, підписання акту перевірки тощо;

- не встановив хто саме здійснив ремонт, не з'ясував інформацію про забудовника або підрядника, не зажадав проектно-кошторисної документації, актів здачі-приймання виконаних робіт тощо, не встановив якому саме будівельному стані передавалося приміщення нам за договором оренди 13.12.2011, в якому саме стані поверталося приміщення з оренди 01.08.2013, хто саме користувався приміщенням в наступні 2 місяця після його повернення (з 01.08.2013) до моменту перевірки (26.09.2013), ким саме були проведені будівельні роботи, найменування забудовника, коли саме були розпочаті і закінчені будівельні роботи.

Тобто жодних об'єктивних підтверджень проведення будівельних робіт саме позивачем і саме в період знаходження приміщення у користуванні ТОВ "Елар Плюс" суд першої інстанції в своєму рішенні не привів.

- приймаючи постанову по справі, суд повинен був переконатись, що з моменту завершення будівельних робіт до моменту застосування штрафу не минув строк в один рік, визначений у ст.250 ГК України, оскільки ця обставина виключає можливість застосування такої санкції.

- допустив неправильне застосування п.7 Постанови КМУ № 4 від 27.04.2011, а відтак дістав неправильного висновку про наявність у відповідача права на самовільне, за власним розсудом встановлення категорій складності об'єкту, який введений в експлуатацію задовго до перевірки, оскільки приміщення, в якому проводилась перевірка, не є об'єктом самочинного будівництва, а є приміщенням введеним в експлуатацію задовго до передачі Товариству в оренду. А в силу вимог ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» віднесення приміщення до тієї чи іншої категорії складності може здійснюватись лише проектною організацією і замовником будівництва до введення його в експлуатацію.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання, призначеного на 05.11.15 не з'явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду на зазначену дату, в справу не надходило, підстави відсутності представників суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників не перешкоджає розгляду скарги.

За хронологіє подій обставини справи свідчать про наступне:

Матеріалами справи підтверджується, що 13.12.2011 між територіальною громадою міста Енергодар в особі Енергодарської міської ради в особі Комунального підприємства "Центр досугу "Промінь" Енергодарської міської ради (Орендодавець) та ТОВ "Елар Плюс" (Орендар) укладено договір оренди (далі - Договір оренди), за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в тимчасове володіння та користування нежитлове приміщення № 2, загальною площею 149,8 кв. м, розташованого за адресою: Запорізька область, м.Енергодар, пр.Будівельний, буд.20, приміщення № 2 (а. с. 16-22).

Згідно п.п.1.1, 1.5 Договору оренди вказане приміщення знаходиться на балансі Комунального підприємства "Центр досугу "Промінь" Енергодарської міської ради (далі - КП «ЦД «Промінь»); Орендар використовує орендоване майно для розміщення аптеки, магазину.

19.09.2013 на адресу Інспекції ДАБК у Запорізькій області надійшов лист прокуратури м.Енергодара, який направлено за належністю в. о. Енергодарського міського голови стосовно незаконного перепланування ТОВ "Елар Плюс" нежитлових приміщень, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м.Енергодара (а. с.111).

На підставі звернення в.о. міського голови № 02-16/3942 від 11.09.2013 та направлення на здійснення позапланової перевірки № 2221-08 від 26.09.2013 Інспекцією ДАБК у Запорізькій області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ТОВ "Елар Плюс", за результатами якої складено акт від 26.09.2013 (а. с.113, 114).

Згідно даного акту перевірено нежилі приміщення за адресою: м.Енергодар, пр.Будівельників, б.20; перевірка проведена у присутності директора КП "ЦД "Промінь" Сметаніної В. І.

Актом перевірки від 26.09.2013 зафіксовано, що:

- на час проведення перевірки на об'єкті за адресою: м.Енергодар, пр.Будівельників, 20, виявлено факт виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень II категорії складності Орендарем ТОВ "Елар Плюс" (договір оренди від 13.12.2011, який розірвано КП "Центр досугу "Промінь" 01.08.2013 в односторонньому порядку).

- виконані такі будівельні роботи: між приміщеннями № 3 та № 2 влаштовано дверний проріз в капітальній стіні; в приміщенні № 3 демонтовано перегородку та закладено дверний проріз між приміщеннями № 3 та № 9 та між приміщеннями № 3 та № 10; в приміщенні № 5 демонтовано перегородку, внаслідок чого площа складає 4,1 кв. м, в приміщенні № 7 влаштовано санвузол площею 2,5 кв. м, а у приміщеннях № 10 та № 4 закладено віконний проріз, що є фактично виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт, та є порушенням абз.2 ч.2, ч.8 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", абз.4 п.9 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 № 466.

На підставі вказаного акту перевірки Інспекцією стосовно ТОВ "Елар Плюс" складено:

- припис від 31.10.2013, яким вимагалось від ТОВ "Елар Плюс" припинити виконання будівельних робіт до набуття права на їх виконання у відповідності до вимог діючого законодавства (а. с.109, 110);

- протокол від 31.10.2013 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, в якому, зокрема, зазначено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться 14.11.2013 о 9 год. 00 хв. в приміщенні Інспекції ДАБК у Запорізькій області (а. с.106, 107).

Копії вказаних протоколу та припису направлена на адресу ТОВ "Елар Плюс" у м.Запоріжжі (а. с.10) рекомендованою поштою, і отримані останнім 08.11.2013 (а. с.108).

За результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності Інспекцією винесено постанову від 14.11.2013 № 125, якою ТОВ "Елар Плюс" визнано винним у вчиненні правопорушення абз.2 ч.2, ч.8 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.16 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 № 466, в зв'язку чим на підставі п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» на Товариство накладено штраф у розмірі 41 292 грн. (а. с.105).

ТОВ "Елар Плюс", вважаючи зазначену постанову про накладення штрафу неправомірною, звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Елар Плюс" не підлягає задоволенню з таких підстав:

За приписами ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

З апеляційної скарги позивача вбачається, що доводи останнього стосуються порушень відповідачем порядку проведення перевірки, з перевищенням повноважень, наданих Інспекції ДАБК чинним законодавством, а також безпідставності застосування штрафу до Товариства, і порушення строків застосування цього штрафу.

Так, стосовно доводів скаржника про порушення відповідачем порядку проведення перевірки, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.99 №687-XIV (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

У відповідності до п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (в редакції на момент проведення перевірки, далі - Закон № 3038) управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом: контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Згідно ч.ч.1-3 ст.41 Закону № 3038 державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

За посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч.ч.5, 9, 10 ст.41 Закону № 3038 орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами внутрішніх справ, прокуратури, державної статистики та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

Постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, або до суду.

Суб'єкт господарювання має право звернутися до суду щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно п.п.1 п.22 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою КМУ від 06.04.95 № 244 (далі - Порядок № 244) за результатами розгляду справи посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає, зокрема, постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу).

Наведені норми свідчать, що посадові особи Інспекції наділені повноваженнями щодо проведення перевірок з безперешкодним доступом до об'єктів будівництва, щодо складення актів перевірок, видачі приписів, обов'язкових для виконання, щодо складання протоколів про вчинення правопорушень та розгляду відповідно до закону справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності з прийняттям за результатами цього розгляду постанов про накладення штрафів.

На виконання ч.2 ст.41 Закону № 3038 Кабінетом Міністрів України винесено Постанову від 23.05.2011 № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), який згідно пункту 1 визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставним посилання скаржника на те, що судом першої інстанції невірно застосовувались норми Порядку № 553, який регулює питання щодо містобудівної діяльності на об'єктах ІV та V категорії складності, в той час як самим відповідачем визначено II категорії складності спірного об'єкту, оскільки ані у ч.2 ст.41 Закону № 3038, ані у самому Порядку № 553 не встановлено, що його дія розповсюджується виключно на питання щодо містобудівної діяльності на об'єктах ІV та V категорії складності.

Тим більш, що самим скаржником наведено перелік порушень процедури проведення позапланової перевірки, допущених відповідачем (ненадання службового посвідчення, відсутність законних підстав для проведення перевірки тощо), які передбачені саме цим Порядком № 553.

Так, відповідно до положень п.5 Порядку № 553 (в редакції на момент проведення перевірки) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

В свою чергу, у п.7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема:

виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Враховуючи наявність вищезазначених звернень до прокуратури міського голови щодо незаконного перепланування ТОВ "Елар Плюс" нежитлових приміщень, переадресованих Інспекції, а також положення п.5 Порядку № 553, колегія суддів вважає хибними доводи скаржника про відсутність у відповідача законних підстав для проведення позапланової перевірки 26.09.2013.

При цьому, у п.9 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, щодо якого неможливо встановити суб'єкта містобудування, який будує чи збудував такий об'єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб'єкта містобудування.

За визначенням ч.2 ст.4 Закону № 3038 суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

В свою чергу, у пункті 13 Порядку № 553 визначено, що суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

При цьому, наведені норми Порядку № 553 не містять вимоги до Інспекції щодо повідомлення заздалегідь суб'єкта містобудування про намір провести позапланову перевірку.

Отже, колегія суддів вважає такими, що не відповідають чинному законодавству доводи скаржника про те, що перевірка проводилась без повідомлення позивача.

За приписами п.12 Порядку № 553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані: ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Як вбачається з вищенаведених обставин справи, Договір оренди з ТОВ "Елар Плюс" був розірваний Орендодавцем в односторонньому порядку 01.08.2013, тоді як перевірка проводилась 26.09.2013.

Таким чином, позивач, як суб'єкт містобудування, щодо якого здійснювалась позапланова перевірка, мав право бути присутнім при проведенні такої перевірки відповідачем та бути ознайомленим у певні строки з її результатами.

Поряд з цим, ані Законом № 3038, ані Порядком № 553 не передбачено, що наслідком відсутності суб'єкта містобудування під час проведення перевірки (ненадання посвідчення) може бути скасування постанови про накладення штрафу на такого суб'єкта містобудування.

Чинне законодавство надає суб'єкту містобудування, який не був присутнім під час проведення перевірки, можливість захистити своє порушене право шляхом подання в письмовій формі своїх пояснень, зауважень або заперечень до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки (п.13 Порядку № 553).

З огляду на обізнаність позивача про проведення вищевказаної перевірки, про що свідчить, зокрема отримання 08.11.2013 протоколу і припису від 31.10.2013, останній не був позбавлений права на захист шляхом надання документальних доказів відсутності його вини у вчиненні виявлених відповідачем порушень до розгляду Інспекцією справи Товариства 14.11.2013, а також під час судового розгляду цієї адміністративної справи.

Водночас, колегія суддів вважає такими, що не можуть слугувати самостійною підставою для скасування постанови про накладення штрафу від 14.11.2013 доводи скаржника про позбавлення Товариства права участі у проведенні перевірки, права перевірки службового посвідчення осіб, що проводили перевірку, права надання власних зауважень в тексті акту, підписання акту перевірки.

Тобто, такі доводи не впливають на встановлення факту наявності чи відсутності підстав для застосування штрафу за спірною постановою, яке і є предметом даного спору.

Таким чином, колегія суддів відхиляє наведені вище посилання скаржника на порушення відповідачем порядку проведення перевірки.

Стовно суті виявленого порушення колегія суддів зазначає наступне:

За приписами статті 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.94 № 208/94-ВР (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки, далі - Закон № 208) правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Так, згідно п.4 ч.2 ст.2 Закону № 208 (на який послався відповідач у спірній постанові, як на підставу застосування штрафу до позивача) суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Як зазначено вище в акті перевірки від 26.09.2013 зафіксовано вчинення позивачем наступних порушень:

- абз.2 ч.2, ч.8 ст.36 Закону № 3038, згідно яких виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

- п.16 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 № 466, згідно якого замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації про початок виконання підготовчих або будівельних робіт (далі - декларація) за формою, наведеною у додатках 4, 5, 6 до цього Порядку.

Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю.

Декларація про початок виконання підготовчих робіт не надає права на виконання будівельних робіт.

За твердженням позивача вина ТОВ "Елар Плюс" у допущенні вищевказаних порушень відсутня.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що саме під час перебування в оренді у позивача (з 13.12.2011 по 01.08.2013) були проведені зміни (реконструкція) у вищевказаному приміщенні, що також підтверджується наступними документальними доказами:

- технічним паспортом на нежиле приміщення № 2 (Аптеку № 186), складений КП «Енергодарське БТІ» станом на 06.10.2011, тобто за два місяці перед передачею в оренду вказаного приміщення позивачу (а. с.115-119, 120)

- довідкою КП "Енергодарське БТІ" від 03.09.2013 № 1316, в якій перераховані всі зміни, зафіксовані в акті перевірки Інспекції від 26.09.2013, з зазначенням того, що дозвіл на перепланування БТІ не надавався, а також того, що загальна площа приміщень до перепланування складала 149,8 кв. м, а після перепланування 139,8 кв. м (а. с.112).

Скаржник зазначає, що жодних об'єктивних підтверджень проведення будівельних робіт саме позивачем і саме в період знаходження приміщення у користуванні ТОВ "Елар Плюс" суд першої інстанції в своєму рішенні не привів.

З цього приводу, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачається не лише обов'язок суб'єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.71 КАС України), але й обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.71 КАС України).

Тобто, заперечуючи свою вину у вчиненні вищевказаних порушень у сфері містобудування (у виконанні будівельних робіт в орендованому приміщенні без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт), позивач мав спростувати доводи відповідача про вчинення цих порушень саме ТОВ "Елар Плюс", надавши відповідні документальні докази, які суд розглянув би за принципом змагальності сторін у відповідності до ст.7 КАС України.

І саме на сторони (позивача і відповідача) покладений обов'язок (тягар) доказування в спорі своїх позицій з надання відповідних доказів на її підтвердження.

Проте, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своєї позиції щодо відсутності його вини у виконанні в орендованому ним приміщенні будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт.

Разом з тим, у п.5.1 Договору оренди саме на Орендаря покладений обов'язок забезпечити схоронність орендованого майна.

Посилання на те, що ці роботи могли бути проведені третіми особами у період після розірвання Договору оренди і до проведення перевірки відповідачем, також не знайшли свого підтвердження.

Таки чином, позивачем всупереч ч.1 ст.71 КАС України не надано суду доказів, які б спростовували наявність обставин, що слугували підставою для застосування штрафу по ТОВ "Елар Плюс", а саме обставин щодо виконання саме ТОВ "Елар Плюс" будівельних робіт в орендованому приміщенні без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, що в свою чергу свідчить про відсутність законних підстав для скасування спірної постанови Інспекції ДАБК у Запорізькій області від 14.11.2013 № 125 про накладення на Товариство штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 41 292 грн.

Стосовно посилань скаржника про неправильне застосування судом першої інстанції п.7 Постанови КМУ № 4 від 27.04.2011, внаслідок чого мав місце неправильний висновок про наявність у відповідача права на самовільне, за власним розсудом встановлення категорій складності об'єкту, який введений в експлуатацію задовго до перевірки, оскільки приміщення, в якому проводилась перевірка, не є об'єктом самочинного будівництва, а є приміщенням введеним в експлуатацію задовго до передачі Товариству в оренду, і в силу вимог ст.32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» віднесення приміщення до тієї чи іншої категорії складності може здійснюватись лише проектною організацією і замовником будівництва до введення його в експлуатацію, колегія суддів зазначає наступне:

Стаття 32 Закону № 3038 визначає, що усі об'єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.

Категорія складності об'єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об'єкта будівництва.

При цьому, згідно ч.3 вказаної статті віднесення об'єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва.

А згідно ч.4 вказаної статті порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Постанова КМУ № 4 від 27.04.2011 (Постанова КМУ № 577 від 27.04.2011) прийнята на виконання ч.4 ст.32 Закону № 3038, якою і було затверджено Порядок віднесення об'єктів до IV і V категорій складності.

Згідно п.7 вказаного Порядку «Під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю на об'єктах самочинного будівництва (у разі відсутності проектної документації) категорія складності таких об'єктів визначається посадовими особами Держархбудінспекції та її територіальних органів, а в разі необхідності - шляхом проведення експертизи експертною організацією чи експертом, що має відповідний сертифікат».

Згідно Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 01.06.2011 за № 651/19389, будівництво - нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення діючих підприємств, реставрація та капітальний ремонт об'єктів будівництва.

В свою чергу, у п.3.10 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 98 від 03.03.2012, визначено, що «реконструкція - перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо).

Реконструкція передбачає збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності)».

В свою чергу, у пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав ВА 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, реконструкція (перепланування, перебудова) вже введеного в експлуатацію об'єкту будівництва без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, є самочинним будівництвом і встановлення категорії складності такого об'єкту самостійно посадовими особами Інспекції можливо за аналогією закону.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивачем не зазначено яким чином віднесення відповідачем об'єкта будівництва до ІІ категорії складності порушило права Товариства. Тим більш, що позивачем не надано суду доказів віднесення цього об'єкту до іншої категорії складності.

Отже, послання скаржника про неправильне застосування судом першої інстанції п.7 Постанови КМУ № 4 від 27.04.2011, відхиляються колегією суддів, та не приймаються до уваги як такі, що впливають на питання доведення вини позивача у вчиненні порушення, за яке на останнього накладено штраф.

Також не приймаються посилання скаржника на те, що суд першої інстанції не переконався у тому, що з моменту завершення будівельних робіт до моменту застосування штрафу не минув строк в один рік, визначений у ст.250 ГК України, оскільки ця обставина виключає можливість застосування такої санкції.

З постанови суду першої інстанції вбачається наведення п.6 Порядку № 244, згідно якого днем виявлення правопорушення є день складення акта перевірки відповідного суб'єкта містобудування.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Елар Плюс".

Крім того, відповідачем надано клопотання про заміну Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області правонаступником - Державною архітектурно-будівельною інспекцією України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (а. с.170), яке підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Елар Плюс" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 р. у справі № 808/9255/13-а (ПР/808/43/14) - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2015 р. у справі № 808/9255/13-а (ПР/808/43/14) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко