Справа № 1423/7562/2011
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 р. Справа № 1423/7562/2011

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Гуденко О.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Романішина В.Л.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про захист соціальних прав,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2011 року позивач , який є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи - учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, звернувся до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєві від 24 грудня 2014 року скасовано за нововиявленими обставинами Постанову того ж суду від 16 квітня 2013 року про задоволення позову ОСОБА_1

Перед початком розгляду позову по суті, ОСОБА_1, надав суд уточнену позовну заяву, в якій остаточно просив :

1 - визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва ( далі- УПФУ) щодо відмови у призначенні пенсії у розмірах, передбачених ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " (далі - Закон ) та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

2 - зобов'язати відповідача здійснити нарахування пенсії із збільшенням її розміру на один процент суми заробітку за кожний рік роботи понад установленого ч. 2 ст. 56 Закону мінімального трудового стажу 20 років;

3 - зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням отриманої) відповідно з вимогами ст. 40 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати для призначення пенсії за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії з 01.01.2014 року;

4 - зобов'язати відповідача призначити щомісячну пенсію в розмірі 10839,72 грн з 01 січня 2014 року.

За наслідками розгляду адміністративної справи Центральним районним судом м. Миколаєва від 19 січня 2015 року прийнято постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалюючи постанову, суд першої інстанції виходив з того, що 17.01.2014 позивач до відповідача звертався з заявою про перерахунок згідно ст. 56 Закону № 796-ХІІ, а не про перехід на інший вид пенсії, а тому ураховуючи те, що йому призначена та виплачується пенсія за вислугою років, призначена з 25 грудня 2005 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», отже відповідач обґрунтовано відмовив у такому перерахунку.

Не погоджуючись з постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з'ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено що позивач є пенсіонером Міністерства Збройних Сил України.

Суд апеляційної інстанції встановив, що станом на квітень 2011 року ОСОБА_1 досягнув 50-річного віку та мав трудовий стаж, більший за 31 рік.

За такого він отримав право на пільги та компенсації, що передбачені Законом , зокрема - на призначення пенсії в порядку, що встановлений цим законом.

Відповідно до довідки Головного управління ПФУ у Миколаївській області від 16.01.2014 року, пенсіонер ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ з 01.01.2007 року і отримує пенсію за вислугу років, призначену з 25 грудня 2005 року відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і отримує пенсію в розмірі 4765,10 грн щомісячно.

17 січня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до УПФУ "про надання інформації про розмір пенсії" , в якій просив здійснити розрахунок та надати інформацію щодо розміру належної йому пенсі станом на 21 квітня 2011 року із застосуванням діючого на то час законодавства ; повідомити розмір основної пенсії, який показник середньої заробітної плати враховувався при її розрахунку , чим це визначено; повідомити на яку суму збільшена основна пенсія, як це збільшення обраховувалося; надати інформацію про розмір належної мені додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також здійснити аналогічні розрахунки станом на 01.01.2014 року.

30 січня 2014 року на зазначену заяву відповідачем надана відповідь, в якій надана відповідь на запитувану інформацію. Додатково ОСОБА_1, повідомлено, що відповідно до п. 15 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку ) пенсії відповідно до ЗУ ""Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, які одержували пенсію від інших органів і звертаються за іншим видом пенсії, до органів, що призначають пенсію, подають документ, що підтверджує розмір пенсії, строки її виплати та дату зняття з обліку за попереднім місцем отримання пенсії.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) визначено, що громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, що встановлюються або цим Законом або законом, який регулює особливості статусу таких громадян.

Таким чином, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1788-XII або спеціальним Законом № 796-XII.

Пільги щодо обчислення стажу роботи для призначення пенсії визначені ст. 56 Закону № 796-XII. Зокрема, за змістом ч.2 цієї норми, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 відсотків заробітку.

Аналіз викладених положень Закону свідчить про те, що вони визначають особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Однак, суд першої інстанції належним чином дослідив умови на який позивачу призначена та здійснюється виплата пенсії. Так, із матеріалів справи вбачається, що 17.01.2014 позивач до відповідача звертався з заявою про перерахунок згідно ст. 56 Закону № 796-ХІІ, а не про перехід на інший вид пенсії, а тому ураховуючи те, що йому призначена та виплачується пенсія за вислугою років, призначена з 25 грудня 2005 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб». Позивачем не надано доказів подання заяви про перехід на інший вид пенсії, а тому відсутні підстави вважати, що виплата пенсії позивачу здійснюється на умовах Закону № 796-ХІІ, а сам факт наявності у позивача посвідчення особи віднесено до 2-ої категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, такі обставини не підтверджує.

Апеляційний суд зазначає, що 17.01.2014 позивач до відповідача звертався з заявою про перерахунок згідно ст. 56 Закону № 796-ХІІ, а не про перехід на інший вид пенсії, а тому ураховуючи те, що йому призначена та виплачується пенсія за вислугою років, як працівнику освіти, відповідач обґрунтовано відмовив у такому перерахунку.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини, а саме за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці 1 цієї частини.

Оскільки виплата позивачу пенсії за вислугою років здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV, як працівнику освіти, то і збільшення розміру пенсії має бути проведене у розмірах, установлених цим Законом.

Відповідно до п. 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV у разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 796-ХІІ, призначається одна пенсія за її вибором на підставі поданої нею заяви з зазначенням виду пенсії, яку бажає отримати.

Відтак, позивач, хоч і має право на отримання пенсії відповідно до положень Закону, проте це право може бути реалізоване ним лише за умови здійснення передбачених законодавством дій щодо належного звернення до пенсійного органу із заявою про переведення / перехід з одного виду пенсії на інший.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу, що позивачем не виконані вимоги законодавства при бажанні призначення пенсії відповідно до Закону , адже з відповідною заявою до УПФУ позивач не звертався, а звертався лише з заявою про "надання інформації", на яку йому була надана відповідь. Додатково позивачеві було роз'яснено процедуру переходу з одного виду пенсії на іншій, але таке ним було проігноровано.

З огляду на зазначене, підстави для задоволення позовних вимог апеляційний суд не вбачає.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 207, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після направлення копій сторонам та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з часу отримання копії рішення сторонами.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: О.В.Єщенко

Суддя: В.Л.Романішин