Справа № 522/13746/15-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 522/13746/15-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Ільченко Н.А.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Кравця О.О,

- Єщенка О.В.,

при секретарі судового засідання - Худик С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

03.07.2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Булахевіч С.В. від 22.06.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 22.06.2015 року; зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 522/21633/14-а виданого 10.06.2015 року Приморським районним судом м.Одеси про зобов'язання ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_2 з 01.01.2014 року у відповідності до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсій призначених до 2004 року та у відповідності до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номеру стягувача жодним чином не перешкоджає та не ускладнює виконання рішення суду.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2015 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняту нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

10 червня 2015 року Приморським районним судом, за результатами розгляду справи № 522/21633/14-а, видано виконавчий лист № 522/21633/14-а про зобов'язання ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити пенсію за вислугу років ОСОБА_2 з 01.01.2014 року у відповідності до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсі призначених до 2004 року та у відповідності до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

22.06.2015р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Одеській області Булахевічем С.В. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 47908143. Підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому листі не вказано індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача.

Відмовляючи в задоволені адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача, щодо відмови у відкритті виконавчого провадження через не відповідність виконавчого листа вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» є правомірними. При цьому суд виходив з того, що позов пред'явлений до належного відповідача.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Частиною 4 ст.257 КАС України встановлено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. №606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно з п.11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", з урахування положень ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (стаття 181 Кодексу адміністративного судочинства України). Такими органами державної виконавчої служби є:

1. Державна виконавча служба України, до складу якої входить відділ примусового виконання рішень.

2. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень.

3. Районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Ураховуючи те, що наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не може виступати відповідачем в цій справі, оскільки є структурним підрозділом органів Державної виконавчої служби та не визначений Законом України «Про державну виконавчу службу» як самостійний орган.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що позов пред'явлений до неналежного відповідача - відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в той час як належним відповідачем слід було визначити управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Враховуючи, що на стадії апеляційного провадження суд позбавлений права замінити відповідача на належну особу, або притягнути її в якості другого відповідача, судова колегія вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з підстав його пред'явлення до неналежного відповідача.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, що призвело до ухвалення невірного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.201 КАС України, в зв'язку із порушенням норм процесуального права, постанова суду першої інстанції підлягає зміні з підстав відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.195,196,198,201,205,207,254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 09 вересня 2015 року - змінити з підстав відмови у позові.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.О.Кравець

Суддя: О.В.Єщенко