Справа № П/811/951/15
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2015 рокусправа № П/811/951/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенка Р.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2015 року у справі № П/811/951/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області (далі - Відповідач) в якому просив:

- визнати дії Відповідача в частині нарахування і виплати суддівської винагороди у розмірі однієї мінімальної заробітної плати у розрахунку за повний календарний місяць - неправомірними;

- зобов'язати Відповідача провести нарахування та виплату суддівської винагороди з 01.01.2015 року у повному розмірі з урахуванням фактично виплачених сум та зобов'язати здійснювати такі нарахування та виплати в подальшому, до зміни його правового статусу або зміни законодавства;

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії Відповідача суперечать приписам чинного законодавства, внаслідок чого були звужені його права на суддівську винагороду.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2015 року адміністративний позов було задоволено частково. Визнано неправомірними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області в частині нарахування і виплати судді Олександрійського міськрайоного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 суддівської винагороди у розмірі однієї мінімальної заробітної плати у розрахунку за повний календарний місяць за період з 01.01.2015 року по 27.03.2015 року. Зобовязано Відповідача нарахувати та виплатити судді Олександрійського міськрайоного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 недоотримані ним суми суддівської винагороди за період з 01.01.2015 року по 27.03.2015 року в розмірах, передбачених ст.129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (в редакції станом на 28.12.2014 року) із застосуванням обмежень, встановлених п.10 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VІІІ (в редакції, що діяла до 01.04.2015 року) та з врахуванням фактично виплачених сум.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Також, заявник апеляційної інстанції зазначив, що нарахування та виплата суддівської винагороди не може ставитись в залежність від використання Вищою кваліфікаційною комісією суддів України свого права повідомити Вищу раду юстиції про несвоєчасність подання суддею заяви про обрання його на посаду безстроково, а здійснюється виключно на підставі законів України.

Сторони, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення розгляду справи, в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу не здійснювалось.

У відповідності до ст.. 195 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки позивачем не оскаржується постанова суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в частині задоволених позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом Президента України від 21.06.2006 року ОСОБА_1 був призначений на посаду судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

21.06.2011 року закінчився п'ятирічний строк перебування позивача на посаді судді Олександрійського міськрайонного суду, в зв'язку з чим, останній звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії України з заявою про рекомендування суддею безстроково.

Починаючи з 01.01.2015 року, Відповідач почав здійснювати нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 в розмірі однієї заробітної плати.

У зв'язку з зазначеним, 21.01.2015 року Позивач звернувсь до ТУ ДСА України в Кіровоградській області з заявою про надання роз'яснень щодо подальшого нарахування та виплати суддівської винагороди.

Також, 17.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Відповідача з заявою про прийняття рішення про виплату йому у 2015 році суддівської винагороди у повному обсязі.

Листом ТУ ДСА у Кіровоградській області від 20.02.2015 року Позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви про виплату винагороди у повному обсязі.

Зазначена відмова була обґрунтована тим, що Позивачем була несвоєчасно подана заява про рекомендування його для обрання на посаду судді безстроково, у зв'язку з чим на підставі приписів ст.129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддівська винагорода підлягає виплаті у розмірі однієї мінімальної заробітної плати у розрахунку за повний календарний місяць.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Правомірність проведення нарахування та виплату суддівської винагороди з 01.01.2015 року у повному розмірі з урахуванням фактично виплачених сум є предметом спору, переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії ТУ ДСА України в Дніпропетровській області щодо нарахування ОСОБА_1 грошової винагороди у розмірі 1 мінімальної заробітної плати не ґрунтуються на приписах чинного законодавства та є протиправними.

Суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ст. 129 КАС України, передбачено розміри посадових окладів та доплат до них, що входять до суддівської винагороди, підстави та порядок сплати яких законодавець пов'язує з призначенням судді на посаду та закінченням його повноважень у зв'язку зі звільненням з посади.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя, строк повноважень якого закінчився, за його заявою має бути рекомендований Вищою кваліфікаційною комісією суддів України для обрання його Верховною Радою України на посаду судді безстроково, якщо відсутні визначені законом обставини, що перешкоджають цьому.

Згідно з ч.1 ст. 75 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», кандидат на посаду судді безстроково не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку перебування на посаді судді звертається до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України із заявою про рекомендування його для обрання на посаду судді безстроково.

Приписами ч.1, 2 ст.101 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що вища рада юстиції вносить подання Президентові України про звільнення судді з посади в разі закінчення строку, на який його призначено, якщо: суддя за повідомленням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України своєчасно не подав без поважних причин заяву про обрання його на посаду судді безстроково; щодо судді Вищою кваліфікаційною комісією суддів України прийнято рішення про відмову у рекомендуванні його для обрання на посаду судді безстроково. Вища рада юстиції вносить подання про звільнення судді з посади у зв'язку з закінченням строку призначення із зазначенням дати, з якої суддя має бути звільнений.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що питання щодо звільнення позивача з посади судді наразі не порушено та не розглядається, що не заперечується відповідачем по справі.

Натомість, підставою для встановлення позивачу грошової винагороди у розмірі 1 мінімальної заробітної плати починаючи з січня 2015 року слугували висновки ТУ ДСА України у Дніпропетровській області щодо порушення ним строків подання заяви про рекомендування для обрання на посаду судді безстроково, а саме заява була подана 18.01.2011 року, в той час як п'ятирічний строк перебування ОСОБА_1 на посаді судді закінчувався 21.06.2011 року.

Рішенням Вищої ради юстиції від 18.12.2012 року №1214/0/15-12 зазначене рішення ВККС України було скасовано та зобов'язано останнього прийняте нове рішення.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України, повторно розглянувши заяву та документи ОСОБА_1, прийняла рішення №349/бо-13 від 10.07.2013 року, якою відмовила останньому у рекомендуванні для обрання на посаду судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області безстроково.

Вказане рішення ВККС України було переглянуто Вищою Радою юстиції та скасовано рішенням від 10.12.2013 року №1361/0/15-13.

Станом на 11.02.2015 року Комісією не було прийнято рішення щодо рекомендації Позивача на посаду судді безстроково, що підтверджується листом ВККС України від 11.02.2015 року №18-1855/15.

Отже, заява ОСОБА_1 про обрання його на посаду судді безстроково розглядається Вищою кваліфікаційної комісією суддів України по суті, рішення по заяві не прийнято.

Враховуючи ту обставину, що приписи ст. 129 ЗУ «Про судоустрій та статус» суддів в редакції чинній станом на 28.12.2014 року регламентовано питання щодо здійснення виплати суддівської винагороди після закінчення 5-річного строку повноважень та під час процедури вирішення питання щодо можливості призначення судді на посаду безстроково, суд вважає безпідставними висновки відповідача про необхідність обмеження виплат суддівської винагороди позивачу розміром однієї мінімальної заробітної плати, оскільки питання щодо звільнення судді з посади не розглядається, а розгляд заяви позивача про призначення його на посаду безстроково триває.

Стосовно доводів заявника апеляційної скарги про порушення позивачем визначеного законом строку на подання заяви про призначення його на посаду судді безстроково як підстави для виплати однієї мінімальної заробітної плати, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.9 ст.129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у редакції станом на 28.12.2014 року, судді з моменту закінчення його повноважень до моменту прийняття рішення про його звільнення (відставку) здійснюється виплата суддівської винагороди у розмірі однієї мінімальної заробітної плати у розрахунку за повний календарний місяць.

Отже, у разі пропуску суддею зазначеного строку на подачу заяви без поважних причин, вища кваліфікаційна комісія суддів уповноважена повідомити Вищу раду Юстиції про зазначений факт, що після закінчення строку, на який суддю було призначено, є підставою для формування подання про звільнення судді. За зазначених умов, починаючи з січня 2015 року суддя, у період з моменту закінчення його повноважень до моменту прийняття рішення про його звільнення, має отримувати грошову винагороду у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Однак, як вже зазначалось станом на час розгляду справи триває розгляд заяви позивача про призначення його на посаду судді безстроково, питання щодо припинення його повноважень у порядку звільнення з посади, в тому числі з підстав порушення строку подання заяви про призначення суддею безстроково, уповноваженими органами не розглядається, процедуру щодо закінчення повноважень судді у зв'язку зі звільненням з посади не порушено.

При цьому, обмеження суддівської винагороди може мати місце у випадку закінчення повноважень судді та початковим процедури вирішення питання щодо його звільнення.

Відтак, підстави для застосування до позивача наслідків порушення строку подання заяви про призначення його суддею безстроково у вигляді застосування приписів ч. 9 ст. 129 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» в редакції чинній станом на 28.12.2014 року у відповідача відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2015 року була прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Керуючись ст.195, ст.197, ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.05.2015 року у справі № П/811/951/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко