Справа № 810/3107/15
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
25 листопада 2015 року 810/3107/15
Колегія суддів Київського окружного адміністративного суду у складі: головуючий - суддя Волков А.С., суддя Лиска І.Г., суддя Харченко С.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Міністерства екології та природних ресурсів України, що виявилась у невиконанні постанови суду та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства екології та природних ресурсів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої Міністерством екології та природних ресурсів України (далі - Мінприроди), що виявилась у невиконанні постанови суду та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі.
Так, у липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мінприроди, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виявилась у ненаданні відповіді на питання, поставлені в інформаційному запиті від 17.06.2015, а також зобов'язати відповідача надати відповіді на питання, поставлені в зазначеному інформаційному запиті.
Інформаційний запит ОСОБА_1 стосувався інформації про: рівень забруднення атмосферного повітря у Київській області у розрізі по районам; заходи, які були вжиті відповідачем для ліквідації забруднення навколишнього природного середовища та регенерації атмосферного повітря у червні 2015 року та на цей час; заходи з ліквідації наслідків техногенних катастроф, що здійснює безпосередньо Міністерство екології та природних ресурсів України; власників нафтобази у смт. Глеваха та складу пінопласту у м. Броварах Київської області, ступеню вини цих осіб у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу та порядку відшкодування ними шкоди, заподіяної довкіллю. Публічну інформацію про рівень забруднення атмосферного повітря позивач просив надати у розрізі всіх районів Київської області у формі порівняльної таблиці, яка б містила відомості про гранично допустимий рівень забруднення повітря та фактичний індекс якості повітря із зазначенням вмісту в повітрі найбільш небезпечних газів (діоксиду азоту NО2, сірчистого газу SО2, чадного газу СО) та інших шкідливих речовин.
Київський окружний адміністративний суд постановою від 17.09.2015 (набрала законної сили 13.10.2015) позов задовольнив та зобов'язав Міністерство екології та природних ресурсів України надати ОСОБА_1 відповідь на його запит на інформацію від 17.06.2015 у строк, визначений частиною другою статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (впродовж 48 годин з дня отримання копії постанови).
22 жовтня 2015 року на особистому прийомі громадян ОСОБА_1 звернувся до Мінприроди із заявою про добровільне виконання судового рішення (від 22.10.2015 вх. № Р.778).
Листом від 26.10.2015 № 7/295-15 Мінприроди надіслало ОСОБА_1 відповідь на його звернення, з якої вбачається, що фактично інформація про рівень забруднення атмосферного повітря у розрізі всіх районів Київської області позивачу не була надана. У тесті листа відповідач зробив посилання на те, що запитувана позивачем екологічна інформації наявна у загальнодоступних джерела у мережі Інтернет, зокрема, на сайті Київської обласної СЕС у розділі "Новини".
Дослідивши інтернет-ресурс Київської обласної СЕС (www.oblses-kiev.com.ua), зокрема, розділ "Новини", суд встановив, що це джерело дійсно містить певну інформацію про результати досліджень рівня забруднення атмосферного повітря у деяких населених пунктах Київської області (м. Буча, м. Ірпінь, смт. Гостомель, м. Бориспіль, с. Глибоке Бориспільського району, с. Старе Бориспільського району, с. Пристроми Переяслав-Хмельницього району, м. Вишгород, смт. Димер Вишгородського району, с. Демидів Вишгородського району, с. Каюжанка Вишгородського району, с. Савенка Вишгородського району тощо), у тому числі й у формі порівняльної таблиці співставлення гранично допустимої концентрації шкідливих речовин та результатів досліджень за показниками SО2 (сірчистого ангідриду), NО2 (двоокису азоту), СО (вуглець оксиду). Однак, наведена на цьому інтернет-ресурсі інформація є епізодичною, не системною і стосується лише деяких населених пунктів, а не усієї території Київської області.
З інтернет-ресурсу Інформаційно-аналітичного центру державної системи моніторингу довкілля Міністерства екології та природних ресурсів України убачається, що він має розділ "Стан довкілля", у тому числі й по регіонах (областях) України. Інформація про стан довкілля у Київській області складається з щомісячних довідок про стан довкілля за період з січня 2008 року по жовтень 2014 року. Відомості та довідки про стан довкілля у Київській області за грудень 2014 року та за 2015 рік в банку даних Інформаційно-аналітичного центру державної системи моніторингу довкілля Міністерства екології та природних ресурсів України відсутні. З розміщеного у цьому розділі інформаційно-аналітичного огляду стану довкілля в Київській області за жовтень 2014 року (останній звіт) вбачається, що спостереження рівня забруднення атмосферного повітря здійснювалось лише на чотирьох постах, що розташовані у містах Білій Церкві, Бровари, Обухові та Українка. Після жовтня 2014 року відомості про стан довкілля в Київській області в Інформаційно-аналітичному центрі державної системи моніторингу довкілля Міністерства екології та природних ресурсів України відсутні.
У справі, що розглядалась, суд констатував, що Міністерство екології та природних ресурсів України вчинило протиправну бездіяльність, не виконало постанову Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 в адміністративній справі № 810/3107/15 та не надало позивачу інформацію на його інформаційний запит в частині відомостей про гранично допустимий рівень забруднення атмосферного повітря у розрізі всіх районів Київської області у формі порівняльної таблиці, яка б містила відомості про гранично допустимий рівень забруднення повітря та фактичний індекс якості повітря із зазначенням вмісту в повітрі найбільш небезпечних газів (діоксиду азоту NО2, сірчистого газу SО2, чадного газу СО) та інших шкідливих речовин.
Аналіз відкритих ресурсів Міністерства екології та природних ресурсів України та Інформаційно-аналітичного центру державної системи моніторингу довкілля Міністерства екології та природних ресурсів України щодо стану забруднення атмосферного повітря у Київській області дозволяє дійти висновку, що вимірювання здійснюються не на всій території Київської області, не на постійні основі, а епізодично, безсистемно, екологічна інформація належним чином не узагальнюється і не оприлюднюється у зрозумілій загальнодоступній формі, що має наслідком системне порушення права громадян на інформацію про стан довкілля.
Відсутність у повному обсязі даних про стан навколишнього природного середовища також констатувала Рада національної безпеки і оборони України у рішенні від 25.04.2013 "Про комплекс заходів щодо вдосконалення проведення моніторингу довкілля та державного регулювання у сфері поводження з відходами в Україні", введеного в дію Указом Президента України від 18 жовтня 2013 року № 572/2013.
Цим рішенням РНБО визнала недостатньою роботу Міністерства екології та природних ресурсів України щодо організаційної інтеграції суб'єктів державної системи моніторингу довкілля, методологічного і метрологічного забезпечення об'єднання її складових частин і компонентів. Кабінету Міністрів України з метою вдосконалення державної системи моніторингу довкілля доручено у двомісячний строк ужити заходів щодо підвищення ефективності функціонування державної системи моніторингу довкілля, зокрема актуалізувати перелік суб'єктів цієї системи, їх завдання, основні принципи організації державної системи моніторингу довкілля та механізми взаємодії між її суб'єктами.
Обставини, встановлені під час розгляду даної справи, дозволяють стверджувати, що рішення Ради національної безпеки і оборони України щодо вдосконалення проведення моніторингу довкілля, зокрема, в частині моніторингу стану забруднення атмосферного повітря, Кабінет Міністрів України та Міністерство екології та природних ресурсів України не виконали, адже повноцінний моніторинг стану атмосферного повітря на належному рівні в Україні й досі не здійснюється.
Надзвичайні події, що сталися у Київській області впродовж 2015 року (пожежа на нафтобазі ТОВ "БРСМ-нафта" у с. Крячки Васильківського району Київської області, пожежа на ПАТ "НДІ склоплатиків і волокна", горіння торфовищ тощо) вимагають належного реагування влади для забезпечення екологічної безпеки громадян та реалізації гарантованого Конституцією України права на одержання інформації про стан довкілля.
Стаття 16 Конституції України визначає, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов'язком держави.
Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Кожному гарантується право вільного доступу до інформації про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її поширення. Така інформація ніким не може бути засекречена.
Статтею 10 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що екологічні права громадян забезпечуються, зокрема, створенням та функціонуванням мережі загальнодержавної екологічної автоматизованої інформаційно-аналітичної системи забезпечення доступу до екологічної інформації.
Преамбулою Закону України "Про охорону атмосферного повітря" визначено, що атмосферне повітря є одним з основних життєво важливих елементів навколишнього природного середовища.
Положеннями статті 32 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що моніторинг у галузі охорони атмосферного повітря проводиться з метою отримання, збирання, оброблення, збереження та аналізу інформації про викиди забруднюючих речовин та рівень забруднення атмосферного повітря, оцінки та прогнозування його змін і ступеня небезпечності та розроблення науково обґрунтованих рекомендацій для прийняття рішень у галузі охорони атмосферного повітря. Моніторинг у галузі охорони атмосферного повітря є складовою частиною державної системи моніторингу навколишнього природного середовища. Порядок організації та проведення моніторингу у галузі охорони атмосферного повітря встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, зокрема, належить організація моніторингу навколишнього природного середовища, створення і забезпечення роботи мережі загальнодержавної екологічної автоматизованої інформаційно-аналітичної системи забезпечення доступу до екологічної інформації, положення про яку затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно з Порядком організації та проведення моніторингу в галузі охорони атмосферного повітря, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 1999 р. № 343, до об'єктів моніторингу атмосферного повітря належать: атмосферне повітря, у тому числі атмосферні опади; викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.
Мінприроди, разом з ДСНС, Держсанепідслужбою та їх територіальними органами, належать до суб'єктів моніторингу атмосферного повітря.
У результаті проведення моніторингу атмосферного повітря одержуються: первинні дані контролю за викидами та спостережень за станом забруднення; узагальнені дані про рівень забруднення на певній території за певний проміжок часу; узагальнені дані про склад та обсяги викидів забруднюючих речовин; оцінка рівнів та ступеня небезпечності забруднення для довкілля та життєдіяльності населення; оцінка складу та обсягів викидів забруднюючих речовин. Під час проведення моніторингу атмосферного повітря в обов'язковому порядку визначається наявність в атмосферному повітрі загальнопоширених забруднюючих речовин, показників та інгредієнтів атмосферних опадів, зокрема: пил; діоксид сірки; оксид вуглецю; діоксид азоту; свинець та його неорганічні сполуки (в перерахунку на свинець); бенз(а)пірен; формальдегід; радіоактивні речовини (за переліком, погодженим Мінприроди, МОЗ, ДСНС, ДАЗВ).
Як вже зазначалось, у справі, що розглядалась, суд встановив, що Міністерство екології та природних ресурсів України вчинило протиправну бездіяльність, не виконало постанову Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 в адміністративній справі № 810/3107/15 та не надало позивачу інформацію на його інформаційний запит.
У той же час, суд констатував, що запитувана позивачем публічна інформація у відповідача виявилась відсутньою внаслідок неналежного виконання функцій із здійснення моніторингу довкілля, методологічного і метрологічного забезпечення об'єднання її складових частин і компонентів. Цей висновок суду також підтверджується згаданим вище рішенням Ради національної безпеки і оборони України. Виявлена проблема має загальнодержавний та системний характер і не може бути усунута шляхом постановлення судового рішення про індивідуальне виконання зобов'язання, присудженого на користь позивача в окремо взятій судовій справі, та встановленням судового контролю за виконанням такого рішення.
Відповідно до статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.
Виявивши під час розгляду даної справи порушення закону загального характеру, суд, керуючись статтею 166 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне постановити окрему ухвалу, яку направити до Ради національної безпеки і оборони України, Комітету Верховної Ради України з питань екологічної політики, природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та Кабінету Міністрів України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Керуючись статтями 160, 165, 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
1. Копію окремої ухвали направити до:
2. Повідомити Київський окружний адміністративний суд про прийняті рішення та вжиті заходи до 24 грудня 2015 року.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя Волков А.С.

Судді: І. Лиска

С. Харченко