Справа № 2а-2496/12/1370
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2015-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Київ К/800/12569/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Зайцева М.П.,

суддів: Веденяпіна О.А., Маринчак Н.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі № 2а-2496/12/1370 за позовом Державного підприємства "Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту" до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в:

Державне підприємство "Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту" (далі - позивач, ДП "Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту") звернулось в суд з позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби (далі - відповідач, ДПІ) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення, від 24 листопада 2011 року №/27306 та від 09 лютого 2012 року за №.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року, яка залишена без змін ухвалою Львіського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, просить їх рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що за результатами камеральної перевірки ДП "Львівська обласна дирекція з протипаводкового захисту", ДПІ складено акт від 08 листопада 2011 року за №678/12/15-1.

В акті перевірки зазначено, що підприємством неправильно визначено від'ємне значення об'єкта оподаткування податку на прибуток за ІІ квартал, чим порушено пункт 3 підрозділу 4 розділу Перехідних положень ПК України, за результатами чого неправомірно заявлено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на 92 346 503, 00 грн та занижено податкове зобов'язання на суму 1 698 493,00 грн.

За цими висновками, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 24 листопада 2011 року: №/27238, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 92 346 503, 00 грн.; №/27306, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1 698 493, 00 грн.

За результатами процедури адміністративного оскарження, податкове повідомлення-рішення від 24 листопада 2011 року за №/27238 в частині 7 384 750,00 грн. скасовано та надіслано податкове повідомлення-рішення від 09 лютого 2012 року за №, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 84 961 753,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанції виходили з наступних мотивів, з якими погоджується суд касаційної інстанції.

Судами встановлено, що 09 листопада 2011 року позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства, у якій в рядку 06.6 "Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року)" зазначено 92 346 503,00 грн.

В дану суму ввійшли від'ємні значення об'єкта оподаткування попереднього кварталу, а саме: податкового року в розмірі 193 761 453,00 грн. (рядок 04.9 Декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2011 року від 06 травня 2011 року) та І кварталу 2011 року в розмірі 187 628 171,00 грн. (Декларації з податку на прибуток підприємства від 06 травня 2011 року).

Так, у декларації з податку на прибуток підприємства за 2010 рік від 21 березня 2011 року позивачем у рядку 08 "Об'єкт оподаткування" відображено "-" 193 761 453,00 грн.

У відповідності до вимог абзацу 1 пункту 22.4 статті 22 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР, з наступними змінами та доповненнями, у 2010 році у складі валових витрат платника податку враховується 20 відсотків суми від'ємного значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток, яке утворилося станом на 1 січня 2010 року.

Абзацом 2 пункту 22.4 статті 22 згаданого Закону, у 2011 році сума від'ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та від'ємне значення об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

З врахуванням даної норми позивачем було сформовано суму рядка 04.9 Декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2011 року від 06 травня 2011 року в розмірі 193 761 453, 00 грн.

Згідно вимог пунктом 150.1 статті 150 ПК України, якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від'ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Даний пункт застосовується з врахуванням положень пункту 3 підрозділу 4 Перехідних положень ПК України, згідно якого пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об'єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від'ємне значення, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від'ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення.

Отже, рядок 08 Декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 року формується за рахунок рядків 03-06-07, тобто з врахуванням рядка 04 "Валові витрати", а відтак і рядка 04.9 Декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2011 року, які відображаються в рядку 06 "Скориговані валові витрати".

В подальшому рядок 08 переноситься, в даному випадку, в рядок 06.6 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за ІІ квартал 2011 року, без жодних обмежень, що і було зроблено позивачем, з врахуванням висновків акта перевірки за №402/23-2/36670377 від 24 червня 2011 року та податкового повідомлення-рішення від 07 липня 2011 року за №.

При цьому, слід зазначити, що ні порядком заповнення згаданих декларацій ні вимогами чинного законодавства не встановлено порядку визначення від'ємне значення за підсумками першого кварталу 2011 року без врахування від'ємного значення об'єкту оподаткування попереднього податкового року, в даному випадку 2010 року, та відображення його у податковій декларації наступного звітного періоду.

Викладене свідчить, що орган державної податкової служби без достатніх правових підстав прийшов до висновку про неправомірне визначення платником податку від'ємного значення об'єкту оподаткування, з врахуванням від'ємного значення 2010 року.

Згідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для його скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року у справі № 2а-2496/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.П. Зайцев

О.А. Веденяпін

Н.Є. Маринчак