Справа № 539/1428/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 р. Справа № 539/1428/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.
суддів - Бартош Н.С. , Донець Л.О.
за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 серпня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, -
В с т а н о в и л а:
15.04.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким фактично просить визнати неправомірними дій відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області (далі УПФУ, пенсійний орган) щодо відмови в обчисленні розміру пенсії із заробітної плати за період виконання роботи в зоні відчуження на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.02.2015 року № 20 відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Постанова № 1210) та просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії на підставі зазначеної довідки з 13.03.2015 року.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив по те що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є інвалідом другої групи (захворювання пов`язано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС), перебуває на обліку в УПФУ, де отримує пенсію по інвалідності, що призначена на умовах Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII).
13.03.2015 року звернувся до відповідача з заявою фактично про проведення його пенсії на пенсію по інвалідності що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи та визначення розміру пенсії на підставі довідки № 20, що видана 09.02.2015 року військовою частиною НОМЕР_1 про розмір його заробітку у липні 1986 року, тобто у розмірі фактичних збитків. Однак, відповідач безпідставно відмовив у визначенні розміру його пенсії на підставі зазначеної довідки.
Постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.08.2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений в повному обсязі.
Судове рішення вмотивовано тим, що відповідач мав право уточнити спірні для нього питання, зокрема щодо суми заробітної плати позивача, однак цим правом не скористався, і невмотивовано відмовив позивачу в нарахуванні пенсії.
Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі УПФУ, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.08.2015 року та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача Юрченка О.О., надані суду апеляційної інстанції 30.09.2015 року, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 07.05.1986 року по 17.08.1986 року приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є інвалідом другої групи, захворювання пов`язано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 5, 7, 47).
Відповідно до атестату про зняття з обліку № 271 від 27.03.2015 року у зв`язку з переходом з одного виду пенсії на інший Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_1 припинено виплату пенсії за вислугою років, що була призначена на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 79).
13.03.2015 року позивач звернувся до УПФУ з заявою, якою просив призначити йому пенсію по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. До заяви позивачем надана довідка № 20 військової частини НОМЕР_1 про розмір заробітку у липні 1986 року за роботу у зоні відчуження під час ліквідація наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 11, 12).
Відповідачем вирішено питання щодо переведення позивача з одного виду пенсії на інший і з 01.04.2015 року позивачу призначена та виплачується пенсія по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, на умовах Закону № 796-ХІІ, розмір якої встановлений п. 11 Постанови № 1210.
Судом встановлено, що рішеннями відповідача від 06.04.2015 № 135 в редакції рішення від 24.04.2015 року № 161 позивачу ОСОБА_1 відмовлено в «проведенні перерахунку пенсії». За змістом цих рішень позивачу відмовлено в обчисленні розміру пенсії у розмірі фактичних збитків, з урахуванням заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в липні 1986 році, яка визначена в довідці військової частини НОМЕР_1 № 20 від 09.02.2015 року (а.с. 63).
Частиною 1 ст. 54 Закону № 796-ХІІ встановлено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.
Відповідно до п.п. 3 п. 3 Постанови № 1210 в разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.
Тобто, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.
Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за N 1566/11846, з наступними змінами та доповненнями, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).
Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 установлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 фактично про визнання неправомірними дії УПФУ щодо відмови в обчисленні його пенсії у розмірі відшкодування фактичних збитків, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в липні 1986 року, на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 , колегія суддів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає змісту такого порушення.
Так, ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. 4.3 Порядку № 22-1 встановлений обов`язок пенсійного органу розглянути звернення особи за призначенням, перерахунком тощо пенсії та прийняти відповідне рішення про задоволення такого звернення або про відмову в його задоволення. У разі незгоди заявника з прийнятим рішенням саме це рішення буде предметом оскарження. Під час розгляду судом питання про правомірність (ч. 3 ст. 2 КАС України) такого рішення, судом буде надана оцінка діям відповідача спрямованим на його прийняття.
Надаючи оцінку рішенням відповідача № 135 від 06.04.2015 року в редакції рішення № 161 від 24.04.2015 року, колегія суддів зазначає, що п. 4.2 Порядку № 22-1 визначено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 81) перевірка обґрунтованості видачі 09.02.2015 року військовою частиною НОМЕР_1 довідки № 20 про розмір заробітної плати за час роботи у зоні відчуження пенсійним органом не проведена.
Відповідач обґрунтовує дану обставину приписами п. 8 розділу «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» стосовно того, що протягом січня червня 2015 року перевірки підприємств, установ та організацій (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, а військова частина НОМЕР_1 заявку на проведення перевірки до УПФУ не подавала.
Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що зазначені законодавчі норми не виключають право пенсійного органу вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством.
Пунктами 2, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України встановлено, що перевіряючи правомірність рішення органу владних повноважень суд повинен перевірити чи є таке рішення обґрунтованим, тобто прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.
Колегія суддів вважає, що обставини, що визначені в рішеннях відповідача про відмову в перерахунку пенсії у якості підстав для відмови в обчисленні розміру пенсії позивача у розмірі фактичних збитків (щодо повноважень військової частини НОМЕР_1 на видачу довідки № 20, щодо підстав визначення в довідці заробітку позивача лише за липень 1986 року тощо), відповідач мав можливість з`ясувати виконавши ті повноваження, що надані йому п. 4.2 Порядку № 22-1. За не з`ясуванням відповідачем зазначених обставин, його рішення не можуть вважатися обґрунтованими.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 серпня 2015 року в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та визнана неправомірною відмова відповідача щодо перерахунку пенсії позивача.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовним вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Керуючись ч. 2 ст. 11 КАС України, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти рішення про скасування рішення УПФУ від 06.04.2015 року № 135 в редакції рішення від 24.04.2015 року № 161, якими позивачу фактично відмовлено в обчисленні розміру пенсії у розмірі фактичних збитків, з урахуванням заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в липні 1986 році, що визначена в довідці військової частини НОМЕР_1 № 20 від 09.02.2015 року.
При цьому, колегія суддів зазначає, що реалізація пенсійним органом права на звернення до суду з позовом про визнання зазначеної довідки такою, що не відповідає положенню Постанови № 1210 (а.с. 34-36, 37-38), не звільняє відповідача від необхідності виконання власних повноважень, визначених Порядком № 22-1.
Також колегія суддів зазначає, що здійснюючи свою діяльність на основі законодавства, пенсійні органи послуговуються тими формами, які визначає законодавець. Дискреційні повноваження відповідача, як встановлене право вибору варіанта рішення, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зокрема ч. 5 ст. 45, п. 4.3 Порядку № 22-1).
При цьому, п. 4.7 Порядку № 22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 фактично про зобов`язання відповідача визначити розмір його пенсії у розмірі фактичних збитків згідно з вищезазначеною довідкою військової частини НОМЕР_1 , провести з 13.03.2015 року перерахунок призначеної пенсії та здійснювати у подальшому виплату пенсії у урахуванням даних зазначеної довідки.
Приймаючи рішення про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування постанови Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 серпня 2015 року, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.
За приписами ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Відхиляючи клопотання представника позивача ОСОБА_2 від 16.11.2015 року щодо перенесення (відкладення) розгляду справи, колегія суддів зазначає, що всупереч приписам ч. 1 ст. 71 КАС України на підтвердження викладених в клопотанні обставин представником позивача не подано жодного доказу на підтвердження тверджень про те, що об`єктивно стан здоров`я позбавляє його можливості прийняти участь у засіданні суду апеляційної інстанції 17.11.2015 року.
В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 195, 196 ч. 4, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 1,4, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області - задовольнити частково.
Постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 серпня 2015 року - скасувати з прийняттям нового судового рішення про скасування рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах та Лубенському районі Полтавської області від 06 квітня 2015 року № 135 в редакції рішення від 24 квітня 2015 року № 161 про відмову в проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
В задоволені інших позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Постанова Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис) Л.В. Мельнікова
Судді (підпис) Н.С. Бартош
(підпис) Л.О. Донець

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23 листопада 2015 року