Справа № 810/2531/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2531/15 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

19 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби на постанову Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2015 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі - Фуд» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Фоззі - Фуд» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування заявленої митної вартості № 100260002/2014/000114/2 від 11.12.2014, № 100260002/2014/000115/2 від 11.12.2014, № 100260002/2014/000141/2 від 24.12.2014.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2015 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірні рішення відповідача, якими визначено митну вартість імпортованих позивачем товарів за шостим (резервним методом), є незаконними та необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2014 між позивачем (покупець) та Компанією «CONSORFRUT, S.L.», Іспанія (продавець) укладено контракт № 692, за умовами якого продавець продає, а покупець купує продукцію - овочі та фрукти (товари) в асортименті, кількості та цінами, визначеними інвойсами, які є невід'ємною частиною контракту (а.с. 23-28 т. 1).

На виконання умов контракту в грудні 2014 року позивачем ввезено на митну територію України товар - хурма свіжа, країна виробництва Італія.

З метою митного оформлення даного товару позивачем до Київської міської митниці ДФС подано вантажно-митні декларації № 100260002/2014/162861, № 100260002/2014/158390, № 100260002/2014/158389 (а.с. 134-135, 153-154, 176-177 т. 1). В графі 44 визначено документи, які подавались разом з деклараціями.

Згідно з переліченими документами митна вартість товару визначена з урахуванням ціни, визначеної у контракті та інвойсі, тобто за основним (першим) методом, та складала 0,71 та 0,73 EUR/кг.

11.12.2014 та 24.12.2014 посадовою особою митного органу опрацьовано подані позивачем документи та наявну цінову інформацію ЄАІС на подібні товари, що ввозились на митну територію України у період заявлення позивачем товарів до митного оформлення, за результатами чого прийнято рішення про витребування у позивача додаткових документів.

Листами від 11.12.2014 (а.с. 59-61 т. 1) митним органом згідно частини третьої ст. 53 МК витребувано у ТОВ «Фоззі-Фуд» документи, які підтверджують митну вартість, а саме: договорів (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту, виписку з бухгалтерської документації, ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовленими спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; відповідно до частини другої ст. 53 МК витребувано зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, якщо розрахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінювання товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; згідно ст. 43 МК витребувано оригінали документів, що підтверджують країну походження товару.

Листом від 24.12.2014 (а.с. 105 т. 1) митним органом витребувано у позивача додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: договір (контракт) про перевезення, договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавцю, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, за власним бажанням інші додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Позивачем подано до митного органу частину витребуваних документів (з письмовим поясненням щодо неможливості подати інші у зв'язку з їх відсутністю) (а.с. 49, 75, 101).

11.12.2014 та 24.12.2014 відповідачем прийнято спірні рішення, якими визначено митну вартість, імпортованих позивачем товарів (хурми свіжої) за шостим (резервним) методом в сумі 1,4210 та 1,4276 EUR/кг.

Згідно частин першої - третьої ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Однак, дослідивши всі надані позивачем документи до митного органу, колегія суддів доходить висновку, що відповідач не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, а також в апеляційній скарзі митний орган зазначає, що декларантом не надано зовнішньоекономічний договір, а також договір (контракт) про перевезення вантажу, однак такі доводи не відповідають дійсності, так як в графі 44 поданих митних декларацій серед інших документів вказано про зовнішньоекономічний договір та договір (контракт) про перевезення вантажу.

Апелянтом наголошено на тому, що позивачем прайс-лист наданий лише на одну позицію товару, митне оформлення якого здійснюється, однак відповідачем не зазначено, яким чином дана обставина впливає на можливість підтвердження чи спростування митної вартості товару. Митним законодавством не передбачено обов'язкових вимог до форми чи змісту прайс-листа, прайс-лист формується та видається постачальником, а не ТОВ «Фоззі-Фуд». Крім того, митним органом не зазначено, що дані прайс-листа відрізняються від даних інвойсу чи містять будь-які розбіжності.

Також, в апеляційній скарзі Київською міською митницею ДФС зазначено, що у наданому ТОВ «Фоззі-Фуд» висновку № Ц-453 від 10.12.2014 у п. 7.3 визначено, що інформація отримана з інших джерел, вважається досить вірогідною, але експерти не гарантують у будь-якій формі факт її достовірності. Згідно п. 7.2 цього висновку даний висновок є дійсним тільки при умові його використання за вказаною метою. У п. 4 висновку вказано, що мета експертизи моніторинг контрактної вартості, а в даному конкретному випадку висновок надається з метою підтвердження митної вартості, тобто використовується не з метою, яка в ньому зазначена.

Однак, колегія суддів вважає, що митний орган маючи сумнів щодо змісту наданих позивачем експертних висновків міг звернутися до іншого суб'єкта оціночної діяльності із письмовим запитом про рецензування такого висновку, але цього не зробив.

Окрім того, згідно частин першої та другої ст. 367 МК у разі потреби для участі у здійсненні митного контролю можуть залучатися спеціалісти та експерти.

Залучення спеціалістів та експертів здійснюється керівником органу доходів і зборів або його заступником за погодженням з керівником підприємства, установи, організації, де працює спеціаліст чи експерт.

Судом першої інстанції вірно підмічено, що вартість товару - хурми свіжої скориговано на підставі раніше визначених органами доходів і зборів митних вартостях, а саме витягу із цінової бази відповідача, однак зазначений у витязі товар є не «аналогічним», а лише «подібним» товару, який ввозився позивачем 11.12.2014 та 24.12.2014.

Згідно статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 58 МК України встановлено, що у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Статтею 58 Митного Кодексу передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Рішення про визначення митної вартості товару митниця прийняла, не застосувавши жодного іншого методу, крім шостого (резервного), при цьому, не обґрунтувавши необхідності застосування саме цього методу та не зазначивши, які саме розбіжності містять документи, що підтверджують вартість ввезеного товару, та які були подані декларантом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не надано достовірних доказів неможливості послідовного застосування інших методів визначення митної вартості, в тому числі щодо ідентичних та подібних товарів.

Отже, застосування відповідачем в даному випадку резервного методу є необґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2015 апелянту - Київській міській митниці Державної фіскальної служби відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення апеляційним судом.

Оскільки станом на момент вирішення справи доказів відповідної сплати судового збору апелянтом суду не надано, керуючись положеннями статей 88, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до чинної на час подання апеляційної скарги редакції Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 80, 39 грн.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2015 - без змін.

Стягнути з Київської міської митниці Державної фіскальної служби судовий збір у розмірі 80, 39 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 24.11.2015.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.