Справа № 2а-28/10
Суддя: Сапронова Л. В.
Дата ухвалення: 2010-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новокаховський міський суд Херсонської області
Справа № 2а-28/ 10/2117
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2010 року

Новокачовський міський суд Херсонської області в складі:

Головуючої судді Сапронової ЯВ

При секретарі Фесенко О Б.

Розглянувши у відкритому судовому -засіданні в залі суду м. Нова Каховка Херсонської області адміністративну справу за позовом директора КП «Енергозбереження» ОСОБА_1 до начальника управління ПФУ в м.Нова Каховка Херсонської області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07.12.2009р. він отримав ОСОБА_2 № 55 від 03.12.2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 4 ст. і 65-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., яка була винесена начальником управління ЇЇ.ФУ в м. Нова Каховка Херсонської області ОСОБА_3

З винесеною ОСОБА_2 не погоджується оскільки директором КЛ «Енергозбереження» його були призначено лише 3.11.2009 року, також 18.05.2009 року господарським судом Херсонської області була винесена ухвала про порушення відносно КП «Енергозбереження» справи про банкрутство; було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, просив суд скасувати ОСОБА_2 55 від 03.12.2009 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 4 ст. 165-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гри

В судовому засіданні позивач і його представник ОСОБА_4 підтримали адміністративний позов із зазначених підстав

Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що ОСОБА_1 є директором КП "Енергозбереження", не сплатив страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за жовтень місяць 2009 року, а саме: страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за жовтень місяць 2009 року у сумі 52537,01 грн.. станом на 20.11.2009 фактично сплачені у сумі 0,0 грн., по КП "Енергозбереження ", тоді як відповідно до п. б ст. 20 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються страхувальниками не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, тобто страхові внески за жовтень місяць 2009р. у сумі 52537.01 грн. повинні бути сплачені в повному обсязі не пізніше 20.11.2009 р.

Таким чином, ОСОБА_1 не сплатив страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 4 ст, 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 7 ч. 16 ст. 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІУ. Просила вдмовити ОСОБА_5С. в задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до п. І ч. 1 ст. і 8 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної в і дію відал ьності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.З постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 .№ 2).

Оскаржувана постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обгрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення № 55 від 03.12.2009 року начальником управління Пенсійного фонду України в м.Нова Каховка ОСОБА_6С. притягнуто до адміністративної відповідальності за н.4 ст. 165-1 КУпАП за те, що він несвоєчасно сплатив страхові внески на загальнообовязкове державне страхування до Пенсійного фонду України за жовтень місяць 2009 року у сумі 52537,01 гри.

Част инок» 2 статті 7 і Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Згідно ст 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та V спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, їло пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для того, щоб дію (бездіяльність) можна було назвати адміністративним проступком і відповідно накласти штраф, потрібно, щоб одночасно дотримувалися такі вимоги: дії (бездіяльність) особи є протиправними, дії (бездіяльність)особи є винними;

Кодексом України про адміністративні правопорушення або іншим законом України (але не /документом меншої юридичної сили) за таку дію (бездіяльність) передбачено адміністративну відповідальність.

Про протиправність можна говорити лише в тому випадку, якщо з Кодексу України про адміністративні правопорушення або з іншого закону України випливає, що певна дія (бездіяльність) є саме адміністративним проступком.

Щодо вини, то вона характеризує психічне ставлення правопорушника, до діяння, яке він учиняє, та наслідків, шо виникають через це діяння. Вина може проявлятися у двох формах наміру або необережності.

Намір - коли особа знає, що вчиняє порушення, передбачає ного шкідливі наслідки та бажає їх настання або свідомо допускає їх настання.

Необережність - це коли особа: передбачає шкідливі наслідки своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховує на їх запобігання, не передбачає шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), хоча повинна і може їх передбачати.

В даному випадку бездіяльність позивача є протиправною, але не винною, оскільки з пояснень позивача, вбачається, шо несплата внесків сталася внаслідок обставин, що ніяк не »алежать від волі позивача і на які він не здатний впливати, а саме через скрутне фінансове становище, що підтверджується Ухвалою господарського суду Херсонської області від 18 05 2009р про порушення відносно КП. «Енергозбереження» справи про банкрутство. Окрім того, ОСОБА_1 було призначено директором КП «Енергозбереження» лише 03,1 1.2009 року.

Отже несплата внесків в даному випадку не залежала від волі позивача, тому вина позивача, як керівника КП «Енергозбереження», у вчиненні адміністративного правопорушення відсутня.

Статтею 1 і Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

На підставі перевірених в судовому засіданні доказів в їх сукупності суд приходить до висновку, що посадова особа Управління пенсійного фонду України в місті Нова Каховка Херсонської області діяла не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд вважає, то дії суб'єкта владних повноважень - начальника Управління пенсійного фонду України в місті Нова Каховка Херсонської області ОСОБА_3 щодо винесення постанови .Ne 55 від 28.07.2009 року по справі про адміністративне правопорушення є протиправними та вважає за можливе скасувати таз на че ну постанову,

На підставі, статті 19 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 39, ч.4 ст. 165-1, ст.ст.287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 2, 7, 17, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_2 посадової особи - начальника Управління пенсійного фонду України в

місті ОСОБА_7 Херсонської області ОСОБА_3 № 55 від 03.12.2009p про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. - скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч 4 ст 165-1 КУпАП - закрити.

ОСОБА_2 може бути оскаржена в апеляційному порядку через Новокаховський міський суд до Одеського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів але в порядку ч,5 ст. 186 КАС України з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Л.В. Сапронова.