Справа № 810/1372/15
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1372/15 Головуючий у 1-й інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Ткачук М.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Міжрегіональна будівельна компанія» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Міжрегіональна будівельна компанія» до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Міжрегіональна будівельна компанія» звернулася до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.10.2014 року № та від 02.10.2014 року №.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить Постанову суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права та надано невірну правову оцінку діям відповідача щодо правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі направлення №408 від 04.09.2014 року виданого ДПІ в Обухівському районі Київської області ДПС, Савинепь Оленою Вікторівною головним державним ревізором - інспектором управління податкового аудиту ДПІ в Обухівському районі ГУ Міндоходів у Київській області, відповідно до п.п. 75.1.2 п.75.1 ст.75. п.78.1.1. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Міжрегіональна будівельна компанія»- (код ЄДРПОУ 373-61609), (скорочено ТОВ БФ «МБК» ) з питань правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Запорожский кокеохимремонт» (код за ) та ТОВ «Гефест Альянс», код за за весь період взаємовідносин.

Перевірка проводилась з 04.09.2014 року по 10.09.2014 року.

У ході вказаної перевірки податковим органом встановлено порушення позивачем п. 185.1. ст. 185. п. 188.1. ст. 188, п.187.1 ст. 187, п. 198.2. п. 198.3. п. 198.6. ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.6, 201.7, 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення взаємного значення між сумою податкового зобов'язання та суму податкового кредиту на загальну суму 4689 грн., а саме за червень 2012 року та заниження податку на додану вартість на загальну суму 169 047 грн. в тому числі по періодам:

- травень 2012 року на 86 167 грн.;

- червень 2012 року на 5274 грн.;

- липень 2012 року на 53 820 грн.;

- грудень 2012 року на 23 786 грн.

За результатами вказаної перевірки Державною податковою інспекцію в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області було складено Акт від 17.09.2014 №2399/10-16-22-09/37361609 (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки податковий орган встановив вказані порушення, оскільки за перевіряємий період позивачем задекларований податковий кредит не відповідає дійсності, так як його контрагенти - Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорожский коксохімремонт» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест Альянс», мають ознаки фіктивності та як наслідок укладені договори позивачем із вказаними контрагентами є нікчемними а операції по таких договорах - безтоварними.

На підставі зазначеного Акту перевірки відповідачем було прийнято податкові повідомлення-рішення від 02.10.2014 № , яким збільшення позивачу суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 211319 грн. (із врахуванням штрафних санкцій) та від 02.10.2014 № , яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість на суму 4689 грн. (із врахуванням штрафних санкцій).

Зміст Акту встановлює, що обгрунтування осіб, які проводили податкову перевірку, щодо виявлених порушень податкового законодавства, будуються на висновках щодо вчинення Товариством правочину без ознак реальності господарської операції.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених в ціні товару (послуги) та зменшення суми оподаткованого доходу на суму понесених витрат є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг), а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Як вбачається з Акту перевірки в основу своїх висновків, податковий орган поклав складені іншими податковими органами документи та посилається лише на акти про неможливість проведення зустрічної звірки, акти податкових перевірок контрагентів ТОВ БФ «МБК», в яких зазначено про вчинення цими підприємствами порушень вимог податкового законодавства.

Зокрема, одним з фактів, встановлених у висновках Акту перевірки, є отримання ревізорами під час проведення перевірки Акту від ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів м. Києві від 14.08.2014 №387/26-52-22-03-14/37312719 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариство з обмеженою відповідальністю «Гефест Альянс» ()» щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з01.10.2012 по 31.12.2012.

Проте, колегія суддів вважає, що ТОВ БФ «МБК» не може нести відповідальність за невиконання вимог податкового чи іншого законодавства своїми контрагентами, зокрема, контрагентами контрагентів, як на це посилається податковий орган.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Додатку 3 до Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, який містить зразок форми Акту про неможливість проведення зустрічної звірки, не передбачено можливості органам ДПІ встановлювати юридичні факти щодо господарської діяльності платника податку та відповідно визнавати правочини недійсними (нікчемними).

Визначені чинним законодавством заходи, які здійснюються податковим органом з метою проведення зустрічних звірок суб'єктів господарювання, мають на меті лише отримання від таких осіб податкової інформації.

В силу приписів статті 16 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1999 № 2657-ХІІ, податковою інформацією є сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб'єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, встановлених Податковим кодексом України.

Згідно з приписами статті 74 Податкового кодексу України, податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовується для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Так, в силу приписів пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України, податкова інформація є підставою для прийняття посадовими особами органів державної податкової служби відповідних висновків під час проведення перевірок.

У свою чергу, метою проведення зустрічної звірки платника податків є виключно отримання податкової інформації, тобто, зібрання відомостей, які розкривають процес поточної господарської діяльності платника податків, дані про його контрагентів, кількісні, якісні та інші характеристики отриманих та наданих товарів (робіт, послуг).

Враховуючи, що зустрічні звірки не с перевірками платників податків, письмовий документ, який складається після проведення зустрічної звірки (довідка) та у разі неможливості її проведення (акт) не може містити у собі висновки посадових осіб податкового органу про порушення суб'єктом господарювання вимог чинного законодавства, у тому числі, і про реальність, повноту, достовірність господарських операцій такої особи.

Крім того, чинним законодавством України не встановлено обов'язку суб'єкта господарювання, а також права здійснювати перевірку справжності наданих контрагентами документів при укладенні договорів, а також не передбачено обов'язку здійснювати перевірку документів щодо всіх контрагентів по ланцюгу здійснення операції стосовно державної реєстрації платника податків, сплати податків контрагентами тощо.

Таким чином, під час здійснення господарської операції були всі підстави для правових відносин, провівши державну реєстрацію, реєстрацію в якості платника податку на додану вартість, держава легалізувала діяльність підприємств контрагентів, тобто взяла на себе повну відповідальність за факт надання підприємству статусу суб'єкта господарювання та платника податку на додану вартість.

Відповідно до пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України «розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

В постанові ВАСУ від 26.01.2012 справі №К-12059/09 надано тлумачення цієї доктрини, де зазначено, що «визначальним критерієм для кваліфікації діяльності платника як господарської є спрямованість такої діяльності на отримання доходу. І хоча збитковість господарської діяльності не може бути підставою для визначення такої діяльності як негосподарської, позаяк при здійсненні господарських операцій існує звичайний комерційний ризик не отримати дохід від конкретної операції, втім визначальною ознакою господарської діяльності є наявність ділової мети, що полягає в намірі отримати економічний ефект від операції.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

ТОВ БФ «МБК» з ТОВ «Запорожський коксохімремонт» та ТОВ «БК «Гефест Альянс» було укладено:

з ТОВ «Запорожський коксохімремонт» (Код ):

- договір (договір субпідряду) №СП-12/04-01 від 16.04.2012 року щодо виконання оздоблювальних робіт, у видах та обсягах, передбачених додатками до договору, по вул. Мологвардійська, 32 у Солом 'янському районі м. Києва; роботи виконувались у період: з травня 2012 року по липень 2012 року включно; результати виконання цих робіт можна побачити в готельному комплексі Royal Congress Hotel, який експлуатується з 2012 року;

з ТОВ «БК «Гефест Альянс» (Код ):

- договір (договір субпідряду) № СП-12/11-01 від 27.11.2012р. на виконання оздоблювально-ремонтних робіт в житловому комплексі (житлові будинки №11 та №11-а) по вул.Комсомольській у м. Богуслав Київської обл.; роботи виконувались протягом грудня 2012 року; результати виконання цих робіт можна побачити в житловому комплексі (житлові будинки №11 та №11-а) по вул.Комсомольській у м.Богуслав Київської області;

- договір (договір субпідряду) № СП-12/11-02 від 30.11.2012р. на виконання оздоблювально-ремонтних робіт в житловому будинку по вул. Головатого, 89 в м.Бориспіль Київської області; роботи виконувались протягом грудня 2012 року; результати виконання цих робіт можна побачити в в житловому будинку по вул.Головатого, 89 в м.Бориспіль Київської області.

Так, факти, які засвідчують належне оформлення та виконання договірних зобов'язань між ТОВ «БФ «МБК» та ТОВ «Запорожський коксохімремонт» встановлюються відповідно до:

- Договір субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. Додаток №1 від 16.04.12р. до Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. у складі: Додаток №1 від 16.04.12р. до Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р., Додаток Додатку №1 від 16.04.12р. до Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. (Договірна ціна), Об'єктний кошторис №2-1, Локальний кошторис №2-1-1, Локальний кошторис №2-1-2, Локальний кошторис №2-1-3, Локальний кошторис №2-1-4.

- Додаток №2 від 10.05.12р. до Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. у складі: Додаток №2 від 10.05.12р. до Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р., Додаток Додатку №2 від 10.05.12р. до Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. (Договірна ціна), Об'єктний кошторис №2-1, Локальний кошторис №2-1-1, Локальний кошторис №2-1-2, Локальний кошторис №2-1-3, Локальний кошторис №2-1-4, Локальний кошторис №2-1-5, Локальний кошторис №2-1-6 Додаток №3 від 14.05.12р. до Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. у складі: Додаток №3 від 14.05.12р. до Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р., Додаток Додатку №3 від 14.05.12р. до Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. (Договірна ціна), Локальний кошторис №2-1-1.

- Додаток №4 від 18.05.12р. до Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. у складі: Додаток №4 від 18.05.12р. до Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р., Додаток Додатку №4 від 18.05.12р. до Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. (Договірна ціна), Локальний кошторис №2-1-1.

- Податкова накладна №184 від 15.05.2012р. Податкова накладна №470 від 25.05.2012р. Податкова накладна №2076 від 29.06.2012р. Податкова накладна№1298 від 31.07.2012р.

- Акти приймання виконаних робіт та Довідка про вартість виконаних робіт за травень 2012 року згідно умов Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. у складі: Довідка про вартість виконаних робіт від 30.05.2012р., Акт приймання виконаних робіт №1 від 30.05.2012р., Акт приймання виконаних робіт №2 від 30.05.2012р., Акт приймання виконаних робіт №3 від 30.05.2012р., Акт приймання виконаних робіт №4 від 30.05.2012р., Акт приймання виконаних робіт №5 від 30.05.2012р., Акт приймання виконаних робіт №6 від 30.05.2012р.

- Акти приймання виконаних робіт та Довідка про вартість виконаних робіт за червень 2012 року згідно умов Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. у складі: Довідка про вартість виконаних робіт від 29.06.2012р., Акт приймання виконаних робіт №7 від 29.06.2012р., Акт приймання виконаних робіт №8 від 29.06.2012р., Акт приймання виконаних робіт №9 від 29.06.2012р., Акт приймання виконаних робіт №10 від 29.06.2012р., Акт приймання виконаних робіт №11 від 29.06.2012р., Акт приймання виконаних робіт №13 від 29.06.2012р.

- Акти приймання виконаних робіт та Довідка про вартість виконаних робіт за липень 2012 року згідно умов Договору субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. у складі: Довідка про вартість виконаних робіт від 31.07.2012р., Акт приймання виконаних робіт №12 від 31.07.2012р., Акт приймання виконаних робіт №14 від 31.07.2012р.

Факти, які засвідчують належне оформлення та виконання договірних зобов'язань між ТОВ «БФ «МБК» та ТОВ «БК «Гефест Альянс», встановлюються відповідно до:

- Договір субпідряду №СП-12/11-01 від 27.11.2012р. у складі: Договір субпідряду №СП-12/11-01 від 27.11.2012р., Додаток №1 від 27.11.12р. до Договору субпідряду №СП-12/11-01 від 27.11.2012р, Додаток Додатку №1 від 27.11.12р. до Договору субпідряду №СП-12/11-01 від 27.11.2012р. (Договірна ціна), Локальний кошторис №2-1-1.

- Податкова накладна №343 від 28.12.2012р.

- Акт приймання виконаних робіт та Довідка про вартість виконаних робіт за грудень 2012 року згідно умов Договору субпідряду №СП-12/11-01 від 27.11.2012р. у складі: Довідка про вартість виконаних робіт від 28.12.2012р., Акт приймання виконаних робіт №1 від 28.12.2012р.

- Договір субпідряду №СП-12/11-02 від 30.11.2012р. у складі: Договір субпідряду №СП-12/11-02 від 30.11.2012р., Додаток №1 від 30.11.12р. до Договору субпідряду №СП-12/11-02 від 30.11.2012р., Додаток Додатку №1 від 30.11.12р. до Договору субпідряду №СП-12/11-02 від 30.11.2012р. (Договірна ціна), Локальний кошторис №2-1-1

- Податкова накладна №1229 від 28.12.2012р.

- Акт приймання виконаних робіт та Довідка про вартість виконаних робіт за грудень 2012 року згідно 1 умов Договору субпідряду №СП-12/11-02 від 30.11.2012р. у складі: Довідка про вартість виконаних робіт від 28.12.2012р., Акт приймання виконаних робіт №1 від 28.12.2012р.

Однак, з необґрунтованих причин особи, які здійснювали перевірку, наведені документи залишили поза предметом розгляду податкової перевірки.

Саме не врахування вище перелічених документів у результаті стало підставою для формування в Акті помилкових висновків щодо порушення Товариством приписів ст.ст. 185, 187, 188, 198 ПК України, і відповідного зниження суму податку на додану вартість.

В ході апеляційного розгляду справи Товаристом з обмеженою відповідальністю було надано докази, які підтверджують джерела походження використаних матеріалів при виконанні робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорожський коксохімремонт» та Товаристом з обмеженою відповідальністю «БК «Гефест Альянс». Так, зокрема:

Так, як зазначалось вище, позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорожський коксохімремонт» (Код ) було укладено договір субпідряду №СП-12/04-01 від 16.04.2012р. щодо виконання оздоблювальних робіт по вул. Мологвардійська, 32 у Солом'янському районі м. Києва. Поставка матеріалів під виконання робіт здійснювалась: частково Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Міжрегіональна будівельна компанія» (Додатки №1-№30 у складі: видатковою накладною, товарно-транспортна накладна) та частково генеральним замовником виконання робіт - Товариством з обмеженою відповідальністю «Вілік Буд» (Код ).

27.11.2012р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Гефест Альянс» (Код ) було укладено договір субпідряду № СП-12/11-01(про йшлось раніше) на виконання оздоблювально-ремонтних робіт в житловому комплексі (житлові будинки №11 та №11-а) по вул.Комсомольській у м.Богуслав Київської області. Поставка матеріалів під виконання робіт здійснювалась: частково Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Міжрегіональна будівельна компанія» (Додаток №31 у складі: видатковою накладною, товарно-транспортна накладна) та частково субпідрядником - Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Гефест Альянс» (за умовами договору вартість матеріалів поставки субпідрядника було включено в вартість виконання робіт).

Також, як раніше уже зазначалось, 30.11.2012р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Гефест Альянс» (Код ) було укладено договір субпідряду № СП-12/11-02 від 30.11.2012р. на виконання оздоблювально-ремонтних робіт в житловому будинку по вул.Головатого, 89 в м.Бориспіль Київської обл. Поставка матеріалів покладалась виключно на Товариство з обмеженою відповідальністю «БК «Гефест Альянс» (за умовами договору вартість матеріалів було включено у вартість виконання робіт).

Виконання вищевказаних договорів підтверджується: видатковою накладною №ПБ-0000400 від 20.04.2012р. та товарно-транспортною накладною № в 20.04.12р., видатковою накладною №ПБ-0000417 від 23.04.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 23.04.12р., видатковою накладною №ПБ-0000422 від 27.04.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 27.04.12р., видатковою накладною №ПБ-0000448 від 28.04.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 28.04.12р., видатковою накладною №ПБ-0000449 від 28.04.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 28.04.12р., видатковою накладною №ПБ-0000450 від 28.04.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 28.04.12р., видатковою накладною №ПБ-0000451 від 28.04.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 28.04.12р., видатковою накладною №ПБ-0000457 від 28.04.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 28.04.12р., видатковою накладною №ПБ-0000483 від 28.04.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 28.04.12р., видатковою накладною №ПБ-0000507 від 10.05.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 10.05.12р., видатковою накладною №ПБ-0000514 від 11.05.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 11.05.12р., видатковою накладною №ПБ-0000527 від 14.05.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 14.05.12р., видатковою накладною №ПБ-0000559 від 16.05.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 16.05.12р., видатковою накладною №ПБ-0000601 від 22.05.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 22.05.12р., видатковою накладною №ГТБ-0000644 від 30.05.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 30.05.12р., видатковою накладною №ПБ-0000645 від 30.05.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 30.05.12р., видатковою накладною №ПБ-0000655 від 31.05.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 31.05.12р.,видатковою накладною №ПБ-0000662 від 01.06.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 01.06.12р., видатковою накладною №ПБ-0000677 від 06.06.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 06.06.12р., видатковою накладною №ПБ-0000739 від 19.06.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 19.06.12р., видатковою накладною №ПБ-0000811 від 04.07.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 04.07.12р., видатковою накладною №ПБ-0000829 від 06.07.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 06.07.12р., видатковою накладною №ПБ-0000851 від 12.07.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 12.07.12р., видатковою накладною №ПБ-0000852 від 12.07.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 12.07.12р., видатковою накладною №ПБ-0000879 від 19.07.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 19.07.12р., видатковою накладною №ПБ-0000897 від 20.07.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 20.07.12р., видатковою накладною №ПБ-0000909 від 25.07.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 25.07.12р., видатковою накладною №ПБ-0000959 від 01.08.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 01.08.12р., видатковою накладною №ПБ-0001024 від 14.08.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 14.08.12р., видатковою накладною №ПБ-0001054 від 20.08.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 20.08.12р., видатковою накладною №ПБ-0001569 від 30.11.2012р. та товарно-транспортною накладною № від 30.11.12р.

Колегія суддів зауважує, що твердження податкового органу відносно того, що наявність у платника податків документів, які відповідно до ст.201.10 Податкового Кодексу України є необхідними для формування податкового кредиту, не є безумовною підставою для віднесення сум до податкового кредиту, у зв'язку з тим, що відомості, які містяться в податкових накладних не підтверджені документально зустрічними звірками. Отже перевіряючий орган ставить в залежність неможливість формування податкового кредиту Товариством від нібито неправомірних дій контрагентів, що є необґрунтованим та безпідставним. Аналогічної правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 13 січня 2009 року, реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР -3060678:

«.... При цьому не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку. Також не є підставою для визнання неправомірними операцій платника податків подальше припинення чи анулювання статусу платника податку на додану вартість його контрагента. Усі операції, вчинені контрагентом платника податку до припинення такого контрагента, не можуть автоматично розглядатися як нікчемні правочини в силу самого собою припинення юридичної особи або анулювання її податкового статусу. У такому разі достатньо встановити необізнаність платника податку, що заявляє право на податковий кредит чи бюджетне відшкодування з податку на додану вартість про факт припинення або недобросовісний характер діяльності контрагента».

Крім того, позивач звернув увагу на відсутність встановлених законом повноважень контролюючого органу на встановлення нікчемності правочинів у позасудовому порядку.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень статті 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину, тобто правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинення платником податків дій, що мають своїм результатом одержання податкової вигоди (звільнення від оподаткування, зменшення бази або ставки оподаткування, одержання права на залік або відшкодування податку на додану вартість тощо), саме по собі по собі не означає, що відповідні правочини були вчинені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Тому, для встановлення факту вчинення правочину з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, з метою ухилення від сплати податків, необхідно встановити необґрунтованість отриманої платником податків податкової вигоди, наприклад, внаслідок її виникнення не у зв'язку із здійсненням реальної підприємницької або іншої економічної діяльності.

Разом з тим, при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Головною підставою вважати правочин нікчемним являється його недійсність, встановлена законом. Саме законом, а не актами, які б факти в цьому акті не були відображені. Вказані ж в акті висновки є суто суб'єктивною думкою державного податкового інспектора, оскільки були зроблені за відсутності інформації, яка надається в передбаченому законодавством порядку.

Отже, навіть за наявності ознак нікчемності правочину податкові органи мають право лише звертатися до судів з позовами про стягнення в дохід держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства, посилаючись на їх нікчемність.

Інший підхід потенційно надасть можливість посадовим особам державних органів на власний розсуд оголошувати будь-який правочин недійсним (нікчемним) без звернення до суду, що не є правильним виходячи з загальних засад судочинства. Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 року у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03), у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою податку на додану вартість, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної податком на додану вартість поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина третя статті 2) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідачем не надані докази, які б підтверджували узгодженість дій позивача та його контрагента щодо незаконного отримання позивачем податкових вигод або обізнаності позивача з такими діями, тому вказана обставина є недоведеною. Натомість позивачем доведено факт отримання послуг, їх оплату.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 02.10.2014 року № та № про донарахування податку на додану вартість та податку на прибуток в сумі 211909,00 з урахуванням штрафних санкцій, є протиправними.

Підсумовуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження, оскаржувана Постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання по суті.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Міжрегіональна будівельна компанія» на Постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2015 року - скасувати.

Ухвалити по справі нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Міжрегіональна будівельна компанія» до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.10.2014 року № та від 02.10.2014 року №.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення Постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Постанови виготовлений 24 листопада 2015 року)

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.