Справа № 820/10793/15
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 р.Справа № 820/10793/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Перцової Т.С. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

представників сторін: позивача - Безверхи С.М., відповідача - Фатій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче товариство "Тиком" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2015р. по справі № 820/10793/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче товариство "Тиком"

до Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Виконавчого комітету Харківської міської ради Департаменту економіки та комунального майна

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково- виробниче товариство "ТИКОМ" (далі по тексту - позивач, ТОВ НВТ "ТИКОМ") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області Департаменту економіки та комунального майна (далі по тексту - відповідач, КП «Харківське міське БТІ»), в якому просить суд: визнати неправомірними дії КП «Харківське міське БТІ» щодо видачу Технічного паспорту від 09 серпня 2013 року на квартиру АДРЕСА_1, власник ОСОБА_3, а також такими що виходять за межі компетенції та зобов'язати КП «Харківське міське БТІ» прийняти рішення щодо анулювання Технічного паспорту від 09 серпня 2013 року на квартиру АДРЕСА_1, власник ОСОБА_3

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року по справі №820/10793/15 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково- виробниче товариство "ТИКОМ" до Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області Департаменту економіки та комунального майна про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись із даною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року по справі №820/10793/15 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної ухвали, норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також на доводи та обставини викладені в апеляційній скарзі. В судовому засіданні підтримав викладені доводи.

Відповідач, у надісланих запереченнях на апеляційну скаргу, а також його представник у судовому засіданні, з викладених підстав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з приписів ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначив, що між сторонами існує цивільний спір і у зв`язку з чим позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинен бути пред`явлений до розгляду в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктами 1, 6, 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів, відповідно ч.2 ст. 4 КАС України, поширюється на всі публічно правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин, що виникають між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства та юридичними чи фізичними особами.

Для визнання спору як публічно-правового необхідно встановити наявність сукупності двох ознак, а саме: 1) участь у справі сторони, яка є органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньої посадової чи службової особи; 2) правовідносини, що виникли між сторонами у справі мають носити публічно-правовий характер.

Пунктом 4 частини 1 статті 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, серед іншого, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Згідно зі ст. 104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів приходить до висновку, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб`єкту владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватись відповідним суб`єктом саме в сфері публічно правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності , що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Таким чином, при визначенні питання до юрисдикції якого суду відноситься ця справа, суд першої інстанції має виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, на захист яких подано позов.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо: заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вказує на те, що, постановляючи оскаржувану ухвалу з посиланням на ст. 109 КАС України, судом першої інстанції не з`ясовано, чи є видача або анулювання Технічного паспорту адміністративними послугами.

Таким чином, судом першої інстанції не з`ясовано чи наявний в даному випадку публічно - правовий спір в розумінні ст. 3 КАС України та чи поширюється на цей спір юрисдикція адміністративних судів, що визначена ст. 17 КАС України.

Крім того, судом першої інстанції не було встановлено, чи здійснював відповідач на час виникнення спірних правовідносин владні управлінські функції, чи були йому делеговані функції суб'єкта владних повноважень.

Зокрема, в судовому рішенні відсутнє будь-яке обгрунтування того, що Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" не є суб'єктом владних повноважень.

Згідно із статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалюючи судове рішення, необхідно дотримуватися приписів статті 165 КАС України, відповідно до якої, ухвала складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов до висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Це означає, що судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або недоведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкриті провадження по справі у відповідності до ст. 109 КАС України, є необґрунтованим та передчасними.

Відповідно до ст. 6 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, зазначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ч. 2 ст. 55 Конституції України).

З огляду на встановлені обставини у справі, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушив норми процесуального законодавства, безпідставно позбавивши при цьому права позивача на розгляд його справи в адміністративному суді.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 199 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, серед іншого, скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 року по справі №820/10793/15 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 199, 204, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче товариство "Тиком" задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2015р. по справі № 820/10793/15 скасувати.

Адміністративну справу № 820/10793/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче товариство "Тиком" до Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" Виконавчого комітету Харківської міської ради Департаменту економіки та комунального майна про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії направити до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Перцова Т.С. Дюкарєва С.В.
Повний текст ухвали виготовлений 25.11.2015 р.