Справа № П/811/2785/15
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року справа № П/811/2785/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., за участю секретаря Бондар Я.Г. та представників:

прокуратури: ОСОБА_1

позивача: ОСОБА_2;

відповідача-1: ОСОБА_3О;

відповідача-2: не зявились;

третьої особи: не зявились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомКіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області
до та третя особаКіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міськрайонного управління юстиції Товариства з обмеженою відповідальністю Кіровоградський ремонтно-механічний завод ім. В.К. Таратути ОСОБА_4
провизнання неправомірними дій, -

В С Т А Н О В И В:

Кіровоградська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міськрайонного управління юстиції та Товариства з обмеженою відповідальністю Кіровоградський ремонтно-механічний завод ім. В.К. Таратути в якому просить суд: визнати неправомірними дії Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міськрайонного управління юстиції щодо проведення електронних торгів, які відбулися 06.08.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення норм Податкового кодексу України здійснено продаж майна, яке перебуває в податковій заставі згідно опису майна № 145 від 09.04.12р. та на яке згідно постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 року по справі № П/811/1702/15 податковим органом отримано дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна боржника. Тому, позивач вважає, що дії Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міськрайонного управління юстиції щодо проведення електронних торгів 06.08.2015 року є неправомірними.

У судовому засіданні представники позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просила суд їх задовольнити.

Відповідачем подано до суду письмові заперечення, позов не визнається, вказується, що державний виконавець діяв в межах повноважень та у спосіб визначені Закону України Про виконавче провадження, а тому позов задоволенню не підлягає.

Дослідивши подані документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Кіровоградський ремонтно-механічний завод ім. В.К. Таратути зареєстровано виконавчим комітетом Кіровоградської міської Ради 16.11.2006 року.

За позивачем рахується податковий борг в сумі 1230454,65 грн.

Першу податкову вимогу сформовано 04.08.2008 року за №1/1461 на суму 60302,85 грн., та вручено підприємству особисто 07.08.2008 року.

Другу податкову вимогу сформовано 09.09.2008 року за № 2/2392 на суму 49995,71грн., та вручено підприємству особисто 15.09.2008 року.

Відповідно до акту опису майна від 09.04.2012 року за № 145 проведеного відповідно до вимог Податкового кодексу України описано майно на загальну суму 1542248 грн. (а.с.11).

З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), виданого 10.04.2012 року, внесено майно платника податків згідно з актом опису від 09.04.2012 року за №145 (а.с.60).

Разом з тим, судом встановлено, що на примусовому виконанні у відповідача перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ТОВ «КРМЗ ім. В. К. Таратути» на користь юридичних осіб заборгованості, до складу останнього входять: виконавчий лист про стягнення заборгованості на користь Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості, 14 виконавчих листів про стягнення заборгованості на користь управління Пенсійного фонду України в місті Кіровограді, рішення управління Пенсійного фонду України в місті Кіровограді про стягнення, виконавчий лист про стягнення заборгованості на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Кіровограді, виконавчий лист про стягнення заборгованості на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів», 3 вимоги про стягнення недоїмки на користь Кіровоградської ОДШ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області недоїмки 1392,81 грн.

Державним виконавцем, за вищезазначеними виконавчими документами винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, а саме: 17.04.2014 року ВП №43021980, 24.04.2014 року ВП №43064668, 21.04.2014 року ВП №43064572, 21.04.2014 року ВП №43064813, 23.04.2014 року ВП №43062188, 23.04.2014 року ВП №43062423, 21.04.2014 року ВП №43064477, 21.04.2014 року ВП №43064760, 23.04.2014 року ВП №43064284, 24.04.2014 року ВП №43062324, 23.04.2014 року ВП №43064174, 23.04.2014 року ВП №43063771, 23.04.2014 року ВП №43063940, 23.04.2014 року ВП №43064389, 23.04.2014 року ВП №43063859, 23.04.2014 року ВП №43064066, 12.05.2014 року ВП №43232388, 24.12.2014 року ВП №45885259, 14.07.2014 року ВП №44003105, 18.02.2015 року ВП №46565463, 28.07.2015 року ВП №48291995. (а.с.74-94).

В ході проведення виконавчих дій 19.03.2015 державним виконавцем складено акт опису й арешту майна та проведено опис нежитлового приміщення, а саме: котельні літ. «ПП1П2ПЗП4П5», загальною внутрішньою площею 595,0 кв. м, що належить ТОВ «КРМЗ ім.. ОСОБА_5» на підставі свідоцтва про право власність /-/ від 26.03.2007 виконавчого комітету Кіровоградської області (а.с.100-103).

З листа Кіровського відділу Державної виконавчої служби від 10.04.2015 року вбачається, що ході проведення виконавчих дій державним виконавцем залучено експерта який встановив вартість описаного майна, про що повідомлено учасників виконавчого провадження та зазначено про можливість подання заперечень у разі не згоди з результатами оцінки (а.с.105-106).

10.04.2015 року державним виконавцем повідомлено про результат визначення вартості оцінки майна сторонам, що підтверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення всім сторонам (КОДІ ГУ ДФС у Кіровоградській області отримав під підпис Скороход 14.04.2015 року) (а.с.104).

06.08.2015 року організатором торгів ДП «Інформаційного центру» Міністерства юстиції України проведено електронні торги та реалізовано вищезазначене майно та оформлено протоколом №107235 (а.с.108-110).

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог, відповідним доводам позивача та висновкам відповідача, суд зазначає наступне.

Як убачається з позовної заяви, підставою для визнання торгів недійсними позивач зазначив недодержання державним виконавцем норм Податкового кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV (далі Закон № 606-ХІV).

Одним зі способів захисту порушеного права згідно з ч.2 ст.16, ч.1 ст.215 ЦК є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених чч.1 3, 5, 6 ст.203 цього кодексу, зокрема у звязку з невідповідністю змісту правочину ЦК та іншим актам цивільного законодавства.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст. ст. 1, 2, 6, 12 Закону).

Питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна визначені у пп. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі Інструкція), яка розроблена на виконання Закону України «Про виконавче провадження» і визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку.

Правовий аналіз положень указаного Закону та Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» та пп. 5.11, 5.12 Інструкції).

Відповідно до положень зазначених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державна виконавча служба укладає відповідний договір (підпункт 5.11 Інструкції).

Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням.

За змістом Тимчасового положення прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (підпункт 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна; розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4), і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені в законодавстві щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є правочином.

Такий висновок узгоджується і з нормами статей 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК, в яких віднесено до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, ст. 34 Закону від 2 вересня 1993 р. № 3425-XII «Про нотаріат»).

З матеріалів справи вбачається, що майно реалізовано шляхом проведення електронних торгів, які є прилюдними торгами, що здійснюються в електронній формі через інформаційну систему, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна.

Через електронні торги може бути реалізоване арештоване майно - рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

З огляду на зазначене, електронні торги фактично є різновидом прилюдних торгів щодо реалізації арештованого майна державною виконавчою службою.

Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Згідно Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів зареєстрованого Міністерством юстиції України №427/25204 від 16.04.2014, державний виконавець після закінчення десятиденного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна у разі відсутності таких заперечень готує і направляє до відповідного структурного підрозділу головного територіального управління юстиції у місті Києві та областях, що забезпечує реалізацію повноважень з питань державної виконавчої служби (далі - регіональний орган державної виконавчої служби), для проведення реалізації майна.

Організатор торгів є державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, передбачених цим Порядком.

Отже, державний виконавець лише готує та передає пакет документів організатору, а організатор торгів ДП «Інформаційного центру» Міністерства юстиції України проводить реалізацію.

Тому у такому разі, наявний позов про визнання неправомірними дій щодо проведення електронних торгів який підлягає розгляду місцевим загальним судом за правилами Цивільного судочинства, оскільки позивач фактично просить визнати недійсними результати прилюдних торгів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 26.08.2014 року по справі № 3-36гс14 та від 13.02.2013 року по справі №6-174цс12-1, а згідно статті 244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

В судовому засіданні представник позивача повідомила, що податковий орган не повідомляли про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також ціну реалізації майна.

Суд зазначає, що виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК вищезазначені обставини можуть бути підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину, у випадку недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом №606-ХІV, до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, визначеному Законом №606-ХІV.

Отже, для дій державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, передбачено самостійний спосіб оскарження.

Такі дії не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 24.10.2012 року по справі №6-116цс-12 та від 26.08.2014 року по справі № 3-36гс14, а згідно статті 244-2 КАС України суд зобов'язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини пятої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

Враховуючи звільнення від сплати судового збору позивача на час звернення з позовною заявою до суду та відсутність документально підтверджених судових витрат суд дійшов висновку, що судові витрати підлягають віднесенню на рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання неправомірними дії Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міськрайонного управління юстиції щодо проведення електронних торгів, які відбулися 06.08.2015 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 19.11.2015 року.

Суддя Р.В. Жук