Справа № 159/3164/15-а 2-а/159/120/15
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 876/7268/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Дяковича В.П., Попка Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2015 року у справі № 159/3164/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії державного службовця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії державного службовця, починаючи з 03 лютого 2014 року.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що відповідно до розпорядження управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області йому призначено пенсію по інвалідності (II група, загальне захворювання) згідно з поданою заявою. Після звільнення з роботи позивач отримував пенсію по інвалідності, як посадова особа органів місцевого самоврядування, відповідно до ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та ст. 37 Закону України "Про державну службу" в розмірі 80 відсотків заробітної плати з урахуванням наступних виплат: посадового окладу, надбавки за ранг, вислугу років, середньомісячної суми надбавок за високі досягнення у праці та щомісячних премій за останні 24 календарних місяців роботи перед зверненням за пенсією.

На момент призначення пенсії позивач не знав, що у розрахунок середньої заробітної плати, з якої обчислена пенсія не включені суми матеріальних допомог та індексації заробітної плати та інших виплат, які він отримував та з яких були нараховані і утримувались страхові внески.

У відповідь на звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області, позивачу листом управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області від 15 червня 2015 року № 201/Д-01 було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України "Про державну службу".

Як наслідок, ОСОБА_1 просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності, як державному службовцю згідно із Законом України "Про державну службу" неправомірними, зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області провести перерахунок пенсії по інвалідності, як державному службовцю згідно із Законом України "Про державну службу" з 03 лютого 2015 року з урахуванням усіх видів оплати праці, на які нараховуються страхові внески (єдиний внесок) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано дії управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області щодо неврахування суми матеріальної допомоги, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складових заробітної плати, при нарахуванні та виплаті пенсії державного службовця ОСОБА_1 протиправними.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як державного службовця, з врахуванням до складу заробітної плати для призначення пенсії суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, виходячи із розміру пенсії, обчисленої при виході на пенсію (80 відсотків від суми заробітної плати) починаючи з 16 грудня 2014 року та з урахуванням виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, її в апеляційному порядку оскаржив відповідач, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі просить постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що пенсія позивачу призначена відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Згідно з ч. 2 ст. 33 цього Закону заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Оскільки матеріальна допомога є одноразовою виплатою і не зазначена у переліку заробітної плати, то вона не включається до заробітку, що враховується при призначені пенсії державним службовцям.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено те, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області, як одержувач пенсії по ІІ групі інвалідності з 31 травня 2012 року. Згідно з довідкою МСЕК від 04 червня 2015 року ОСОБА_1 встановлено інвалідність другої групи загального захворювання довічно.

ОСОБА_1 03 лютого 2014 року призначена пенсія за віком як державному службовцю. Однак, при нарахуванні пенсії до заробітку, з якого визначається пенсія не включена індексація заробітної плати, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення.

Відповідно до довідки, що видана Зеленською сільською радою № 203 від 03 лютого 2014 року позивачу за період з січня 2012 року по грудень 2013 року виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, на які проведено всі нарахування і утримання в т.ч. перераховано страхові внески до Пенсійного фонду.

Листом від 15 червня 2015 року № 201/Д-01 відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії державного службовця із урахуванням виплаченої йому матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які виплачувалися протягом 2012-2013 рр.

На день звернення позивача про переведення його на пенсію по інвалідності він визнаний інвалідом II-ої групи і отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 2 статті 37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України (ч.7 ст.33).

Постановою КМ України від 09.03.2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів" керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально - побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм, суми виплат, які отримує застрахована особа, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру його пенсії. Положення Законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці" є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20 лютого 2012 року.

Стосовно індексації грошових доходів позивача, колегія суддів зазначає, що порядок індексації грошових доходів громадян встановлений Законом України "Про індексацію грошових доходів громадян" від 03 липня 1991 року.

Враховуючи те, що чинне законодавство України як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати, запроваджені нормативно - правовими актами, індексація грошових доходів приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі.

Позивачем при зверненні до управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області до заяви про перерахунок пенсії додано довідку про складові заробітної плати, що подається для перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" із зазначенням вказаних вище виплат.

Однак, колегія суддів зазначає, що при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог за період 03 лютого 2014 року по 15 грудня 2014 року, порушивши тим самим норми процесуального права.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із вищевказаним позовом, відсутність поважних причин для поновлення цього строку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії за період з 03 лютого 2014 року по 15 грудня 2014 року необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а тому ухвалення судового рішення щодо захисту прав та інтересів особи на майбутнє, передбачаючи, що вони можуть бути порушені, є безпідставним.

Однак, враховуючи те, що пенсія позивачу призначається довічно і Закон, яким керується суд при прийнятті рішення, не обмежує права позивача на отримання пенсії у визначеному Законом розмірі певним періодом часу, то відсутність кінцевого строку для нарахування та виплати оскаржуваного розміру пенсії, не є захистом прав позивача на майбутнє.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2015 року слід скасувати, а позовні вимоги задовольнити частково з вищенаведених мотивів.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області - задовольнити частково.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2015 року у справі № 159/3164/15-а скасувати та прийняти нову постанову, відповідно до якої позов задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області про визнання дій протиправними, зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії за період з 03 лютого 2014 року по 15 грудня 2014 року залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області щодо невключення до середньомісячного заробітку ОСОБА_1 для призначення пенсії сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та сум індексації заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 16 грудня 2014 року відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань та сум індексації заробітної плати, з урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді В.П. Дякович

Я.С. Попко