Справа № 405/6655/15-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2015-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/6655/15-а
Провадження №2-а/405/298/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді: Іванової Л.А.

при секретарі: Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління автомобільної інспекції при УМВС України в Кіровоградській області, інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2, УДАІ УМВС України в Кіровоградській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. На обґрунтування позову зазначив, що 06.09.2015 року відповідачем інспектором дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2 відносно нього винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 187668 за порушення вимог п.8.7.3 (ґ) ПДР України, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Позивач вважає, що відповідачем інспектором дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та в подальшому винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення були порушені вимоги ст.ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, постанова не відповідає обставинам, які мали місце 06.09.2015 року, є незаконною та необ'єктивною, належні докази вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП відсутні, в зв'язку з чим просив визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 187668 від 06.09.2015 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи належним чином повідомлений, надав заяву за вх. № 28324 від 27 жовтня 2015 року, в якій просив розглянути справу без його участі.

Відповідач інспектор дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи належним чином повідомлений, надав письмові заперечення проти позову, в яких вказав, що 06.09.2015 року по автодорозі Кіровоград Запоріжжя, 0 км. позивач, керуючи автомобілем «АЗЛК», державний номер НОМЕР_1, здійснив проїзд регульованого перехрестя на заборонений сигнал світлофора (жовтий), тобто порушив п.8.7.3 (ґ) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, а винесену ним постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 187668 від 06.09.2015 року залишити без змін.

Відповідач УДАІ УМВС України в Кіровоградській області в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи відсутні.

Зваживши обставини, викладені в позовній заяві, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06 вересня 2015 року інспектором дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 199327 за порушення п.8.7.3 (ґ) ПДР України та в подальшому винесено постанову серії ПС2 № 187668 в справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Постанова мотивована тим, що 06 вересня 2015 року о 13 год. 25 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом - автомобілем «АЗЛК», державний номерний знак НОМЕР_2, по автодорозі Кіровоград Знамянка 0 км. та Південний обхід м. Кіровограда 19 км проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора «Жовтий», чим порушив п. 8.7.3 (ґ) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Правомірність та законність винесеної субєктом владних повноважень постанови оскаржується позивачем.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофора, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.7.3 (в) ПДР України зелений миготливий сигнал світлофору дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів (п.8.7.3 (ґ) ПДР України).

Крім того, відповідно до п.8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 цих Правил, яким є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія), дорожній знак 5.62 Місце зупинки, а якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, перед пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках, - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Виходячи із норм, викладених в ст. 71 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, при цьому суд відзначає, що інспектором дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2 інших належних доказів скоєння позивачем правопорушення, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 199327 від 06.09.2015 року, згідно з яким ОСОБА_1 не визнав своєї вини у порушенні п.8.7.3 (ґ) ПДР України, - суду не надано.

При цьому, відповідач надав до письмових заперечень диск з відеозаписом (відеофіксацією) події, яка відбулася за участю позивача 06.09.2015 року, при цьому із переглянутого в якості речового доказу відеозапису, підтверджуються пояснення позивача, зазначені в адміністративному позові, зокрема, те, що він (позивач), керуючи транспортним засобом «АЗЛК», державний номерний знак НОМЕР_2, по автодорозі Кіровоград Знамянка 0 км. та Південний обхід м. Кіровограда 19 км здійснив проїзд перехрестя відповідно до п. 8.11 ПДР України. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано доказів правомірності застосування технічного засобу (приладу), зокрема, не надано будь-яких документів на прилад, яким здійснювався відеозапис: ні технічного паспорта, ні документального підтвердження того, що прилад було отримано для несення служби перед початком зміни. Крім того, відповідно п.12.2. Наказу №77 про використання спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобу фото- і кінозйомки, відеозапису, робляться відповідні записи про їх використання в Журналі обліку матеріалів фіксації порушень правил дорожнього руху, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Суду не було надано даних про фіксацію даного факту у вказаному журналі, отже, належні докази вини позивача, які б підтверджували обґрунтованість винесення відповідачем оскаржуваної постанови, - відсутні.

Таким чином, беручи до уваги твердження позивача про те, що він, керуючи автомобілем «АЗЛК», державний номерний знак НОМЕР_2, по автодорозі Кіровоград Знамянка 0 км. та Південний обхід м. Кіровограда 19 км здійснив проїзд перехрестя відповідно до п. 8.11 ПДР України, та не порушував вимог п.8.7.3 (ґ) ПДР України, суд приходить до висновку, що постанова серії ПС2 № 187668 від 06 вересня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення, винесена субєктом владних повноважень інспектором дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2, не містить достатніх та беззаперечних доказів порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п.8.7.3 (ґ) ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, більш того, відповідачем в постанові не дана оцінка поясненням позивача, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, окрім того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими передбаченими процесуальним законом належними доказами, зокрема, поясненнями свідків, які мали б підтвердити (чи заперечити) факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото-кінозйомки та використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не проведено всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи, на підставі чого адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 187668 від 06 вересня 2015 року, винесена інспектором дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., підлягає скасуванню, як така, що винесена в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, судом відзначається, що згідно з пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи з аналізу зазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України справою адміністративної юрисдикції є, зокрема, публічно - правовий спір щодо оскарження рішень (у формі нормативно - правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту щодо конкретних обставин, та стосується прав і обов'язків конкретного суб'єкта суспільних відносин та якому він адресований.

Постанова серія ПС2 № 187668 від 06.09.2015 року є правовим актом індивідуальної дії, винесена інспектором дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2, а відтак, УДАІ УМВС України в Кіровоградській області по даному позову не є належним відповідачем в справі.

Керуючись ст.ст. 11, 69, 71, 158-163, 167, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 251, 254, 256,283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №106 від 10 жовтня 2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління автомобільної інспекції при УМВС України в Кіровоградській області, інспектора дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ПС2 № 187668 від 06 вересня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором дорожньо-патрульної служби роти ДПС ДАІ м. Кіровограда ОСОБА_2, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Кіровоградській області, - відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова