Справа № 192/1196/15-а
Суддя: Щербина Н. О.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/1196/15-а
Провадження № 2-а/192/42/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2015 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участі секретаря судового засідання - Сербіної Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, начальника відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 про визнання дій і бездіяльності протиправними та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про визнання дій і бездіяльності протиправними та скасування постанови про накладення штрафу, а також про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, яке виразилось у порушені права недоторканості житла ОСОБА_1 при складанні акта державного виконавця від 25 березня 2015 року у виконавчому провадженні №46112522 протиправними та такими, що суперечать вимогам Конституції та законам України; про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 26 березня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 гривень у виконавчому провадженні №46112522; про визнання протиправними дій начальника відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3, які виразились в самостійному встановленні порядку і заходів виконання судового рішення у виконавчому провадженні №46112522 та не прийнятті заходів до поновлення прав і свобод ОСОБА_1; про визнання протиправним подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2015 року позивачу було відмовлено у відкритті провадження по справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій державного виконавця при складанні акту від 25 березня 2015 року у виконавчому провадженні №46112522; про визнання протиправними дій, які виразилися у самостійному встановленні порядку і заходів виконання судового рішення у виконавчому провадженні №46112522 та не прийнятті заходів до поновлення прав та свобод позивача; визнання протиправним подання про притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.89-90).

На обґрунтування позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Карпенко Ю.С. про накладення штрафу позивач зазначив, що 24 липня 2015 року на його адресу з відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області надійшло просте поштове відправлення з постановою про накладення на нього штрафу від 26 березня 2015 року за невиконання вимог державного виконавця по виконавчому провадженню № 46112522.

Позивач посилається на те, що дане виконавче провадження було відкрито згідно винесеної 13 січня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Солонянського РУЮ ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначено: «Зобовязати ОСОБА_1 для приведення у відповідності з державними будівельними нормами та правилами здійснити переобладнання самочинно збудованої будівлі №16 по вул.Молодіжній в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, без її знесення, за рахунок підвищення ступеню вогнестійкості будівлі №16 (з ІІІ до І чи ІІ ступеню) шляхом реконструкції даху, замінивши всі конструкції з горючих матеріалів на конструкції виконані згідно таблиці Д.1 додаток ДБН.1.1.7.-202 з негорючих матеріалів та шляхом реконструкції стіни будівлі за рахунок збільшення її товщини до 510 мм. (з переділом вогнестійкості 2, 5 години) та висотою до 10 метрів».

Оскільки з описової частини постанови неможливо було зрозуміти, яку з чотирьох стін будівлі №16 (зовнішні, внутрішні, тощо) необхідно реконструювати та з яких матеріалів збільшити її товщину до 510 мм, щоб її переділ вогнестійкості був 2,5 години; яку з чотирьох стін будівлі необхідно добудувати, щоб її висота становила 10 метрів (рівень триповерхового будинку), та з яких матеріалів, щоб не було руйнування фундаменту та її самовільного падіння; яким чином підвищити ступінь вогнестійкості будівлі з ІІІ до І чи ІІ; які з конструкцій даху необхідно замінити та на які; які з негорючих матеріалів таблиці Д.1 додатку до ДБН.1.1.7.-202 необхідно встановити на дах з перепадом висоти з 10 метрів на 3,5 метра, щоб конструкція не впала і мала ступінь вогнестійкості І чи ІІ, то позивач, як сторона боржника, неодноразово звертався до державного виконавця з письмовим проханням розяснити у який спосіб і які конкретні будівельні дії він повинен вчинити, щоб виконати вимоги, зазначені в постанові про відкритя виконавчого провадження від 13 січня 2015 року. Також позивач просив роз?яснити де сторона боржника може знайти зазначені в постанові ОСОБА_2 та у вимогах державного виконавця державні будівельні норми, щоб виконати вимоги державного виконавця, оскільки в законодастві України не існує ДБН.1.1.7.-202.

Позивач посилається на те, що відповіді на свої звернення він не отримав а тому вважає, що постанова державного виконавця Карпенко Ю. С. від 26 березня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а дії державного виконавця підлягають визнанню протиправними з огляду на те, що в своїй постанові ОСОБА_2 зазначила, що боржник без поважних причин не виконав вимогу державного виконавця в строк до 25 березня 2015 року. Однак такі доводи не грунтуються на нормах закону, оскільки відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов?язує боржника виконати певні дії, то державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі від 10 до 20 неоподаткованих мімінумів доходів громадян, а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин накладає штраф в подвійному розмірі.

Позивач зазначає, що згідно диспозиції ст. 89 зазначеного Закону, будь-яка відповідальність настає лише за вчинення умисних дій, пов?язаних з умисним невиконанням вимог державного виконавця, тоді як у відповідності до вимог ст. 12 цього ж Закону, сторона боржника зверталася до відповідачів 02 лютого, 17 лютого та 23 березня 2015 року з проханням роз?яснити порядок виконання вимог, про що свідчать відповідні клопотання, які залишилися фактично не вирішеними та проігнорованими службовими особами ВДВС.

При цьому, позивач вважає, що не було враховано і те, що судове рішення без розяснення боржнику порядку його виконання не може бути виконане, оскільки в ньому не зазначено способу і конкретних дій, які повинен вчинити ОСОБА_1 для виконання судового рішення, що взагалі унеможливлює його реальне виконання та вказує на неможливість його виконання саме з поважних причин.

Позивач ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в тому числі через свого представника (а.с.94), в судове засідання 24 листопада 2015 року не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, у звязку з чим суд ухвалив здійснювати розгляд справи за його відсутності, оскільки його інтереси представляє повноважний представник, який має згідно нотаріально посвідченої за реєстровим №1-1172 довіреності від 16 квітня 2015 року (а.с.42) всі повноваження сторони у справі.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.94), в судове засідання 24 листопада 2015 року не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.97), надавши і письмові пояснення з приводу позову, в яких позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Карпенко Ю.С. від 26 березня 2015 року про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу підтримав та прохав їх задовольнити з підстав відсутності у діях позивача умислу щодо невиконання вимог державного виконавця (а.с.98-100).

Відповідач - державний виконавець відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.92 зворот), в судове засідання 24 листопада 2015 року не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника ДВС (а.с.96).

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.1 ст. 41 КАС України ухвалив здійснювати розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст.18 КАС України справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Пунктом 5 ч. 1 ст.18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених п.1-4 частини першої цієї статті.

Відповідно до п.6 та ч.2 п.9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» (зі змінами) передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами п. 5 ч. 1 ст. 18, ч. 6 ст. 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні. При цьому місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень. Справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених пунктами 1- 4 частини першої статті 18 КАС України, підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження.

Згідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема виконавчі листи, що видаються судами, а згідно ст.19 цього Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, в тому числі за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення суду.

Судом встановлено, що згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 13 січня 2015 року було відкрито виконавче провадження № 46112522 (а.с.6,43,113), за результатами розгляду заяви про примусове виконання виданого Солонянським районним судом 06 листопада 2014 року виконавчого листа №0438/1742/2012 (а.с.110), в резолютивній частині якої зазначено: «зобовязати ОСОБА_1 для приведення у відповідність з державними будівельними нормами та правилами здійснити переобладнання самочинно збудованої будівлі №16 по вул.Молодіжній в смт.Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, без її знесення, за рахунок підвищення ступеню вогнестійкості будівлі №16 (з ІІІ до І чи ІІ ступеню) шляхом реконструкції даху, замінивши всі конструкції з горючих матеріалів на конструкції виконані згідно таблиці Д.1 додаток ДБН.1.1.7.-202 з негорючих матеріалів та шляхом реконструкції стіни будівлі за рахунок збільшення її товщини до 510 мм (з переділом вогнестійкості 2, 5 години) та висотою до 10 м. та зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій».

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні наданої відділом державної виконавчої служби Солонянського РУЮ копії виконавчого провадження №46112522 (а.с.107-236) в ньому відсутня копія виданого Солонянським районним судом 06 листопада 2014 року виконавчого листа у справі №0438/1742/2012, а зазначення наявності якого у виконавчому провадженні відсутнє і в переліку опису матеріалів виконавчого провадження (а.с.108).

На підставі зазначеного, суд не має можливості перевірити відповідність резолютивної частини судового рішення у виконавчому документі, яке підлягало виконанню у даному виконавчому провадженні, описовій частині постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №46112522 від 13 січня 2015 року (а.с.6,43,113).

У судовому засіданні було встановлено, що постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 13 січня 2015 року, якою було відкрито виконавче провадження № 46112522 не містить визначення конкретного терміну, встановленого для добровільного виконання виконавчого документа, який видано на виконання судового рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області, як не зазначено і спосіб його виконання.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання та інше.

Представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 02 лютого, 16 лютого та 23 березня 2015 року звертався до державного виконавця з письмовими клопотаннями про розяснення у який спосіб і які конкретні будівельні дії повинен вчинити ОСОБА_1, щоб виконати вимоги, зазначені в постанові про відкриття виконавчого провадження від 13 січня 2015 року (а.с.7-12,101-106).

10 березня 2015 року державним виконавцем Карпенко Ю. С. було видано вдруге вимогу-зобовязання, в якій було встановлено строк добровільного виконання судового рішення до 25 березня 2015 року та попереджено боржника про відповідальність за невиконання як вимог державного виконавця, так і судового рішення (а.с.10,141), але яка також не містила розяснень боржникові на звернення його представника від 02 лютого, 16 лютого 2015 року щодо порядку виконання судового рішення.

24 липня 2015 року на письмову заяву боржника від 15 червня 2015 року адресу ОСОБА_1 з відділу ДВС Солонянського РУЮ Дніпропетровської області надійшла постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 26 березня 2015 року про накладення на нього - ОСОБА_1 штрафу за невиконання вимог державного виконавця Карпенко Ю.С. по виконавчому провадженню №46112522.

Відповідно до ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання».

Судом встановлено, що 23 березня 2015 року представник боржника втретє звернувся до відповідач за розясненнями щодо виконання судового рішення (а.с.149-151).

Згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 26 березня 2015 року по виконавчому провадженню №46112522 (а.с.60,155) зазначено, що боржником ОСОБА_1 у добровільний строк рішення суду не виконано, а державним виконавцем було надіслано вдруге вимогу на адресу боржника, в якій був вказаний добровільний строк виконання рішення суду до 25 березня 2015 року (а.с.60).

Тому, керуючись ст.ст.11,89 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець постановила: за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, що зобовязує боржника виконати певні дії, накласти на боржника - фізичну особу ОСОБА_1 штраф за невиконання вимог державного виконавця в розмірі 340 гривень.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.11 та ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення.

Судом встановлено, що державний виконавець своїм правом на звернення до суду не скористався, із заявою про роз'яснення рішення до суду не зверталася, як своєчасно не надала і розяснень боржнику ОСОБА_1 на його неодноразові звернення щодо порядку та способу виконання постанови про відкриття виконавчого провадження №46112522 від 13 січня 2015 року.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено): добросовісно: розсудливо: з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 КАС України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 цього Кодексу, полягає в тому, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що посилання державного виконавця при винесенні постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 на ст.ст.11,89 Закону України «Про виконавче провадження» щодо невиконання ним без поважних причин вимог державного виконавця в строк до 25 березня 2015 року є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії наступає лише за умисні дії, в той час як судом було встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до державного виконавця з питанням про розяснення виконання постанови державного виконавця, але своєчасно так його і не отримав.

Також судом було встановлено, що державним виконавцем не було надано розяснень на звернення боржника на день винесення постанови про накладення штрафу щодо порядку та способу виконання постанови державного виконавця, а відсутність такої інформації перешкоджала боржнику виконати рішення суду, у звязку з чим суд приходить до висновку про протиправність дій державного виконавця державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровській області ОСОБА_2 в частині винесення постанови від 26 березня 2015 року про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 гривень у виконавчому провадженні №46112522 за невиконання вимог державного виконавця.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу підлягає задоволенню.

У звязку із задоволенням позовних вимог, судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, здійснені позивачем присуджуються з Державного бюджету в розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» в редакції на час звернення з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 9, 7, 17, 18, 41, 94, 162,181 КАС України, Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року №3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 26 березня 2015 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень у виконавчому провадженні №46112522.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 73 (сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складений 26 листопада 2015 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина