Справа № 2-а-1370/11 2-а/442/22/2015
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2015-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 р. Справа № 876/5256/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Бруновської Н.В., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання: Нефедовій А.О.

з участю представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

третьої особи: ОСОБА_3,

представника третьої особі: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду від 27.04.2015р. у справі № 2а-1370/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія» до Дрогобицької міської ради, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання неправомірним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія» звернулося в суд з позовом до Дрогобицької міської ради, за участі третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання неправомірним та скасування рішення сесії V скликання Дрогобицької міської ради № 770 від 11.02.2009 року, яким ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 989 м.кв., що по АДРЕСА_1

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 27.04.2015р. у справі № 2а-1370/11 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія» задоволено в повному обсязі, визнано неправомірним та скасовано рішення сесії V скликання Дрогобицької міської ради від 11.02.2009 року за №770, яким ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 989 м.кв., що по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, третя особа - ОСОБА_3 оскаржив її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, та з наведених в ній підстав з посиланням на порушення судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального права та неповне з'ясування всіх обставин справи просить скасувати оскаржувану постанову Дрогобицького міськрайонного суду від 27.04.2015р. у справі № 2а-1370/11 та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Представники позивача в судовому засіданні заперечили проти апеляційної скарги, просили оскаржувану постанову суду залишити без змін.

Відповідач та треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, явки представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.4 ст. 196 КАС України, не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та представників позивача, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариству з обмеженою відповідальністю «Софія» на праві колективної власності на підставі договору купівлі-продажу №1849 від 14.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Лаганяк Т.І. Дрогобицького нотаріального округу належить нежитлова будівля, за адресою: АДРЕСА_2

Ухвалою Дрогобицької міської ради ІV сесії п'ятого скликання від 30.08.2006 року №82, за п.1.24. ТзОВ «Софія» надано в користування на умовах оренди земельні ділянки за викупленими та існуючими спорудами, а саме земельну ділянку площею 318 кв.м., несільськогосподарського призначення - землі комерційного використання, згідно схем-плану, на АДРЕСА_2, для обслуговування будівлі магазину, терміном на три роки.

05.10.2006 року ТзОВ «Софія» в особі директора товариства ОСОБА_13 та Дрогобицька міська рада, уклали договір оренди земельної ділянки, загальною площею 318 кв.м., у тому числі: забудовані землі -214 кв.м., проїзди та двори -48 кв.м., зелені насадження -56 кв.м., строком на три роки. Також зазначено, що на такій земельній ділянці знаходиться нежитлове приміщення, яке належить орендарю на праві колективної власності.

Рішенням Дрогобицької міської ради ХХХVІ сесії п'ятого скликання від 29.01.2010 року №1066, пунктом 2.5. ТзОВ «Софія» продовжено строк оренди на земельну ділянку площею 318 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2. для обслуговування приміщення магазину строком на три роки .

11.05.2010 року між Дрогобицькою міською радою та ТзОВ «Софія» укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 318 кв.м., несільськогосподарського призначення - землі комерційного використання, кадастровий номер НОМЕР_1, у тому числі: забудовані землі -214 кв.м., проїзди та двори -48 кв.м., зелені насадження -56 кв.м., строком на три роки.

Також 11.05.2010 року вказана земельна ділянка була передана в користування ТзОВ «Софія» за актом приймання-передачі за вказаними договорами оренди.

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2006 року складено акт про встановлення та узгодження меж земельної ділянки ТзОВ «Софія» в складі: заступника Дрогобицького міського голови, директора департаменту міського господарства, землевпорядника Дрогобицького управління земельних ресурсів та землекористувача, де від А до Б- вул.Трускавецька, від Б до В - землі житлової забудови, Будинкова управа №4, від В до Г - землі загального користування, проїзд, від Г до А - землі ОСОБА_14, що відповідає кадастровому плану земельної ділянки на 0,0318 га, та плану встановлення меж.

Відповідно до ч. 1-3, 6 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений статтею 118 Земельного кодексу України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, яка перебуває у їх користуванні, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибні земельні ділянки), отримують від місцевої ради згоду на передачу земельної ділянки у власність та дозвіл на розробку проекту її відведення.

Судом встановлено, що рішенням ХХVІІ сесії п'ятого скликання Дрогобицької міської ради від 11 лютого 2009 року №770 за п.1.1, розглянувши заяви громадян, які вирішили приватизувати земельні ділянки біля власних будинків у м. Дрогобичі, схем-плани земельних ділянок, виготовлені Дрогобицьким державним комунальним відділом Львівської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, та враховуючи рекомендації постійної комісії ради по регулюванню земельних відносин (протокол № 86 від 22 січня 2009 року, керуючись ст.ст. 12, 89, 118, 121 Земельного кодексу України, п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - ОСОБА_3, прож. на АДРЕСА_3, ОСОБА_5, прож. на АДРЕСА_4 ОСОБА_15, прож. на АДРЕСА_5, ОСОБА_7, прож. на АДРЕСА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, прож. на АДРЕСА_7, передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 989 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва, обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд.

Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено той факт, що позивач раніше набув у користування земельну ділянку площею із загальною площею 318 кв.м., несільськогосподарського призначення - землі комерційного використання, кадастровий номер НОМЕР_1, яка частково накладається на земельну ділянку виділену третім особам як прибудинкову територію 989 кв.м., на АДРЕСА_1.

Згідно положень ч.1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Статті 19, 20 Змельного кодексу України поділяють земельні ділянки за основним цільовим призначенням на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови, а віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання, відповідно до статті 21 ЗК України, недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною, тощо.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач надав заінтересованим особам право спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку, не зазначивши з яких земель така виділена, однак в матеріалах справи відсутні докази цільового призначення такої земельної ділянки.

За змістом ст.4 Житлового кодексу України та ст. 382 Цивільного кодексу України будинок за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до багатоквартирних житлових будинків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 42 Земельного кодексу України, у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Присадибні ділянки це земельні ділянки, які використовуються для обслуговування жилого будинку, а не багатоквартирного, натомість у оскаржуваному рішенні такого не враховано, і зазначено, що земельну ділянку надано саме як присадибну.

При цьому, прибудинковою територією вважають встановлену за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення та обслуговування жилого будинку й господарських і технічних будівель та споруд біля нього, тобто територію під жилим будинком, проїзди й тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів жителів будинку, для господарських потреб та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацією будинку.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що із аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм ст. 42 Земельного кодексу України вбачається, що в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку, земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об'єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 р. № 1521 "Про реалізацію Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку".

У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Наведене дає підстави колегії суддів апеляційного суду дійти висновку, що нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки (на якій розташований багатоквартирний жилий будинок) або її частини.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що рішення сесії п'ятого скликання Дрогобицької міської ради від 11.02.2009 року за №770, яким ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 989 кв.м., що по АДРЕСА_1, є незаконним, а відтак судом першої інстанції позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія» задоволено правильно .

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.160 ч.3, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.04.2015р. у справі № 2а-1370/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді Н.В.Бруновська

А.М.Ліщинський

Повний текст ухвали складений 20.11.2015 року.