Справа № 490/15782/14-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 р.м.ОдесаСправа № 490/15782/14-а

Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції: Подзігун Г.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Крусяна А.В.

- Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про визнання неправоміною та скасування постанови №24 від 12.12.2014 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.12 ст.96 КпАП України з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Позивач також просив закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.12 ст. 96 КпАП України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.12.2014 року постановою начальника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.12 ст.96 КУпАП (наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації) та накладений штраф у розмірі 8500 грн. Позивач вважає оскаржувану постанову неправомірною та такою, яка підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як наведені в постанові порушення містобудівного законодавства не відповідають дійсності.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №24 від 12.12.2014 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.12 ст.96 КпАП України з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.12 ст.96 КУпАП закрито. Стягнуто з Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 73,08 грн. Повернуто ОСОБА_2 надлишково сплачений судовий збір, сплачений по квитанції №13997.1227.1 від 24.12.2014 року в ПАТ «А-Банк» у розмірі 109,62 грн.

На зазначену постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2015 року Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області подано апеляційну скаргу.

Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, про те про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що 16.10.2013 року ОСОБА_2 надав до Інспекції ДАБК у Миколаївській області декларацію про готовність до експлуатації об'єкта - «Елінг з господарськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1», яка 23.10.2013 року затверджена за №МК36.

01.12.2014 року Інспекцією ДАБК у Миколаївській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_2 на об'єкті будівництва «Елінг з господарськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1» та того ж дня складено акт перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм та стандартів і правил та виявлено, що замовником під час будівництва не забезпечувалось ведення технічного нагляду на об'єкті будівництва, що є порушення вимог ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність», наведені недостовірні дані в декларації про початок виконання будівельних робіт від 03.09.2013 року №МК36.

01.12.2014 року Інспекцією ДАБК у Миколаївській області було винесено припис №14 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил про те, що результатами позапланової перевірки, проведеної на об'єкті Елінг з господарськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 встановлено замовником будівництва ОСОБА_2 наведені недостовірні дані в декларації про початок виконання будівельних робіт від 03.09.2013 року №МК74, замовником будівництва ОСОБА_2 наведені недостовірні дані в декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 23.10.2013 року №МК36, замовником не забезпечувалось введення технічного та авторського нагляду, будівництво об'єкта здійснювалось без затвердження проектної документації, що є порушенням ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та зобов'язано ОСОБА_2 усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, шляхом оформлення відповідних документів які передбачені містобудівними законодавством на «Елінг з господарськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1», термін до 01.04.2015 року.

01.12.2014 року Інспекцією ДАБК у Миколаївській області було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому виявлено порушення вимог ч.8 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовником будівництва ОСОБА_2 наведені недостовірні данні в декларації про початок виконання будівельних робіт від 03.09.2013 року №МК74, в порушення вимог ч.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності замовником будівництва ОСОБА_2 наведені недостовірні дані в декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 23.10.2013 № МК36, замовником не забезпечувалось ведення технічного нагляду на об'єкті, що є поругшенням вимог ст.11 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідальність за встановлені порушення передбачена ч.7 ст.96, ч.12 ст.96, ч.17 ст.96, ч.16 ст.96, ч.1 ст.96 КУпАП.

12.12.2014 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області винесено постанову №24 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.12 ст.96 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено права посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки. Зокрема, посадові особи мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт тощо.

Відповідно до вимог ч.1 ст.188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як пояснив в судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача, проект на будівництво Елінг з господарськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 був розроблений архітектором ОСОБА_3, згідно наказу від 02.08.2013 року проект був розроблений та погоджений та переданий замовнику ОСОБА_2

Згідно наказу від 09.08.2013 року призначено відповідальний за авторський нагляд з будівництва об'єкту - Елінг з господарськими спорудами за вищевказаною адресою ОСОБА_3

Згідно договору №09-0513 від 20.05.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, останній зобов'язався здійснювати технічних нагляд будівництва на об'єкту будування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому, вимогами статті 38 КУАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративного стягнення. За загальним правилом адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення. По закінченні цих строків провадження у справі не може бути почате, а почате підлягає припиненню. Таким чином, для більшості правопорушень відправною точкою вважається день вчинення правопорушення. При триваючому правопорушенні початок перебігу троку давності визначається з дня виявлення правопорушення. Це пояснюється тим, що такі проступки вчиняються протягом певного проміжку часу й характеризуються безперервним здійсненням єдиного діяння.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач надав до Інспекції ДАБК у Миколаївській області декларацію про готовність до експлуатації об'єкта «Елінг з господарськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1» 16.10.2013 року, яку 23.10.2013 року було затверджено вищевказаним державним органом.

Однак, відповідач притягнув позивача до відповідальності лише 12.12.2014 року.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що постанова Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №24 від 12.12.2014 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.12 ст.96 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем було порушено двох місячний строк для накладення адміністративного стягнення, передбачений вимогами ст.38 КУпАП.

Отже, з огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновокм суду першої інстанції щодо визнання неправоміною та скасування постанови Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №24 від 12.12.2014 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.12 ст.96 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн., а провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.12 ст. 96 КУпАП слід закрити.

Колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат.

Згідно до вимог ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

01 вересня 2015 року набрали законної сили зміни до Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких за подачу апеляційної скарги на постанову судовий збір сплачується в розмірі 110% ставки, що підлягала сплаті при подачі адміністративного позову.

Під час подання адміністративного позову ставка судового збору складала 1827 грн.

Оскільки ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2015 року апелянту відстрочена сплата судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2015 року до ухвалення судового рішення у справі, а за результатами її розгляду апеляційна скарга залишена без задоволення, судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 2009,70 грн. (110% х 1827 грн. = 2009,70 грн.) підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 195; 197; 198; 200; 205; 206; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 06 травня 2015 року без змін.

Стягнути з Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області судовий збір за подачу апеляційної скарги до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок №: 1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код ЄДРПОУ суду 34380461 судовий збір в розмірі 2009 (дві тисячі дев'ять) грн. 70 коп.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян

Суддя: О.І.Шляхтицький