Справа № 2а-70/11
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2015-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

13.10.2015 року року. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі :

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі- Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що посадовими особами відповідача було проведено перевірку Львівського державного інституту новітніх технологій та управління імені ОСОБА_2, ректором якого він є, щодо порядку формування та застосування плати за платні освітні та інші послуги, за результатами якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 151 від 22.07.2010 року, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 165-2 ч.1 КУпАП, яке полягало у завищенні вартості навчання на 2009-2010 навчальні роки, для студентів контрактної форми навчання, внаслідок застосування завищеного рівня інфляції та безпідставного включення у загальні витрати статей «Продукти харчування» та «Виготовлення дипломів» за період з серпня 2009 року по 23 квітня 2010 року. Вважає, таку постанову такою, що винесена протиправно, без обєктивного зясування істинних обставин справи, у відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Стверджує, що інститутом не здійснювалось підвищення плати на 2009-2010 роки, а лише встановлювалася плата за надання освітніх послуг для студентів, які зараховуютьсяна навчання. Також вказує, що нормативно-правові акти регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, встановлення вартості навчання студентів на 2009-2010 роки відбувалося 16.03.2009 року, на підставі наказу інституту. П.2 Постанови КМУ № 903 від 12.08.2009 року встановлено обовязок Міністерства освіти і науки України, Міністерства фінансів України та Міністерства економіки України у двотижневий строк привести у відповідність з вказаною постановою «Порядок надання платних послуг державними навчальними закладами», затверджений 27.10.1997 року, чого ні на момент встановлення плати за навчання, ні на момент зарахування абітурієнтів в число студентів Інституту не було здійснено. 16.03.2009 року Інститутом видано наказ № 52 «Про затвердження правил прийому у 2009-2010 році», яким затверджено розміри плати за навчання освітніх послуг для студентів, які зараховуються на навчання у 2009-2010 роках, а також подано інформацію начальнику головного управління освіти та науки Львівської облдержадміністрації про розміри плати за повний період навчання в Інституті. 08.08.2009 року Інститутом видано накази № 241-КС «Про зарахування в число студентів Інституту на денну форму навчання за котрактом», № 42-КС «Про зарахування в число студентів Інституту на заочну форму навчання за контрактом», № 246-КС «Про зарахування в число студентів Коледжу Інституту на денну форму навчання за контрактом», № 248-КС «Про зарахування в число студентів Технікуму дизайну на денну форму навчання за контрактом». На момент видачі наказів про зарахування в число студентів навчального закладу з абітурієнтами, що рекомендовані до зарахування рішенням приймальної комісії Інституту укладені договори про надання освітніх послуг, а також здійснена проплата за їх надання у розмірі, який встановлений наказом отримані кошти за навчання студентів, які зараховані на м Інституту № 52 від 16.03.2009 року. 08.06.2010 року позивачем видано наказ «Про заходи щодо подальшого вдосконалення порядку формування та застосування плати за надання платних освітніх і інших послуг та виконання вимог Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області». На виконання вказаного наказу плату за навчання для студентів контрактної форми навчання приведено у відповідність з вимогами постанови КМУ від 20.01.1997 року «Про затвердження платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами» та спільного наказу Міністерства освіти України і Міністерства економіки України від 27.10.1997 року № 383/239/131 «Про затвердження порядку надання платних послуг»; отримані кошти за навчання студентів, які зараховані на контрактну форму навчання з 01.09.2009 року в частині включення до кошторису вартості навчання статті «Продукти харчування», зараховані як плата за надання освітніх послуг у наступному періоді; внесені зміни до договорів про надання освітніх послуг в частині плати за надання освітніх послуг студентам контрактної форми навчання, які зараховані у число студентів навчального закладу з 01.09.2009 року. На підставі наведеного вважає, що ним, як керівником навчального закладу не було допущено порушення наведених вище вимог.

В судове засіданні позивач не з'явився, його повноважний представник подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін у відповідності до ст.128 КАС України на підставі наявних в ній доказів.

Відповідно до вимог ст.41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, встановивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою № 151 від 22.06.2010 року ректора Львівського державного інституту новітніх технологій та управління ім. В. Чорновола ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 165-2 ч.1 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Згідно змісту вказаної постанови, ОСОБА_1, як ректор Львівського державного інституту новітніх технологій та управління ім. В. Чорновола допустив завищення вартості навчання на 2009-2010 навчальний рік для студентів контрактної форми навчання, внаслідок застосування завищеного рівня інфляції та безпідставного включення у загальні витрати статей «Продукти харчування» та «Виготовлення дипломів» за період з серпня 2009 року по 23.04.2010 року. Сума необгрунтовано одержаної виручки становила 106436,73 грн. Були порушені вимоги постанови КМУ від 12.08.2009 року № 903 «Про удосконалення механізму регулювання плати за послуги у сфері освіти», розпорядження голови Львівської облдержадміністрації від 23.12.2008 року № 1549/0/5/08, постанови КМУ від 20.01.1997 року № 38 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами» та спільного наказу від 27.10.1997 року № 383/239/131 «Про затвердження порядку надання платних послуг». Таким чином ОСОБА_1вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 165-2 КУпАП.

Згідно ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі - протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вирішенні спору, суд зокрема виходить з того, що представник відповідача у судове засідання не з'явився, враховуючи передбачений адміністративним судочинством обов'язок доказування останнім правомірності рішення відповідача, те, що останнім не надано достатніх та належних доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Так, матеріалами справи жодним чином не доведено факту умисного вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Відповідачем не доведено того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 була винесена правомірно, обставини справи встановлено поверхнево, без належного правового обгрунтування.

Позивачем доведено, що на 2009-2010 рік Інститутом не здійснювалося підвищення плати, а лише встановлювалася плата за надання освітніх послуг для студентів, які зараховуються на навчання у цей період. Відтак, твердження відповідача про завищення вартості навчання студентів на 2009-2010 навчальний рік у розмірі що перевищує вартість навчання на 2008-2009 рік з урахуванням індексу інфляційх більшого ніж офіційно визначений на попередній календарний рік - 122.№% не відповідає дійсності.

За таких обставин суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та необхідність скасування постанови № 151 від 22.06.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 48, 86, 128, 160-163, 167 КАС України, ст. ст. 122, 251, 254-257 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 151 від 22.06.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена у порядку та в строк, що встановлені чинним адміністративним судочинством.

Суддя Ванівський Ю.М.