Справа № 806/3243/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ К/800/51619/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року у справі за позовом Дочірнього підприємства "Шпат" (надалі - підприємство) до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області (надалі - Інспекція) про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Підприємство звернулось з позовом про зобов'язання Державну інспекцію сільського господарства в Житомирській області видати дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару гранту) земельної ділянки площею 21,7359 га, що розташована за межами с. Вільха Романівського району Житомирської області, для геологічного вивчення, в тому числі з дослідно-промисловою розробкою пегматитів.

В обґрунтування позову зазначив, що ним були укладені договори оренди земельних ділянок для геологічного вивчення, у тому числі з дослідно-промисловою розробкою пегматитів площею 21,7359 га та отримано спеціальний дозвіл на користування надрами. На повторне звернення про отримання дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) відповідач необґрунтовано відмовив у його наданні, оскільки причини, що були підставою для відмови у видачі дозволу, ним були усунуті, а відмова з інших підстав не допускається.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 липня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року позов задоволено. Зобов'язано Інспекцію видати дочірньому підприємству "Шпат" дозвіл на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки площею 21.7359 га, що розташована за межами с. Вільха Романівського району Житомирської області для геологічного вивчення, в тому числі, з дослідно-промисловою розробкою пегматитів.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Переглядаючи судове рішення апеляційного суду в межах касаційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Судами встановлено, що Міністерством охорони навколишнього природного середовища України видано підприємству спеціальний дозвіл № 3165 від 08 листопада 2007 року на користування надрами родовища "Гірне" ділянка "Вільха" з метою геологічного вивчення пегматитів, придатних для керамічної та скляної промисловості, затвердження запасів ДКЗ України за промисловими категоріями терміном до 8 листопада 2015 року.

31 серпня 2012 року Інспекцією на звернення підприємства від 03 серпня 2012 року про надання дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву було відмовлено. Відмова інспекції мотивована відсутністю розроблених умов використання родючого шару ґрунту та порядку проведення рекультивації порушених земель.

02 листопада 2012 року Інспекцією на повторне звернення підприємства від 26 жовтня 2012 року про надання дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) у зв'язку з геологічним вивченням, в тому числі, дослідно-промисловою розробкою пегматитів на земельній ділянці, площею 21,7359 га, розташованій в Романівському районі, за межами с. Вільха в урочищі "Княжа гора", також було відмовлено.

До заяви про надання дозволу від 26 жовтня 2012 року підприємством були додані документи на усунення недоліків попередньо поданої заяви, що містили умови зняття, збереження та використання родючого шару ґрунту та порядок проведення рекультивації порушених земель.

Відповідно до частини 5 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є: подання суб'єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком; виявлення в документах, поданих суб'єктом господарювання, недостовірних відомостей; негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Абзацом сьомим та восьмим частини 5 статті 4-1 зазначеного Закону передбачено, що письмове повідомлення дозвільного органу про відмову у видачі документа дозвільного характеру надається суб'єкту господарювання особисто або надсилається поштовим відправленням з описом вкладення (письмове повідомлення місцевого дозвільного органу надається державному адміністратору) із зазначенням передбачених законом підстав для такої відмови у строк, встановлений для видачі документа дозвільного характеру. У разі усунення суб'єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб'єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

При цьому відповідно до абзацу дев'ятого частини 5 цієї статті передбачено, що при повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).

Оскільки як було встановлено судом апеляційної інстанції повторна відмова у видачі дозволу не була обумовлена недоліками документів, поданих на усунення причин відмови, судова колегія вважає правомірним висновок апеляційного суду про необґрунтованість вчинених інспекцією дій при відмові у видачі дозволу.

При цьому суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції та обґрунтовано зазначив, що повторна заява позивача разом з документами була подана на задоволення вимог відповідача щодо усунення недоліків раніше поданих документів та є їх повторним розглядом.

Відповідачем усупереч положенням частини другої статті 71 КАС України не доведено правомірності оскаржуваних дій та їх вчинення з дотриманням вимог частини третьої статті 2 КАС України.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права, які відповідно до закону є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець