Справа № 2а-821/11/0970
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2011-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2011 р. Справа № 2a-821/11/0970

11 год. 40 хв.

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лучко О.О., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом територіального управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій в сумі 510 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2011 року територіальне управління Головавтотрансінспекції в Івано-Франківській області звернулося з адміністративним позовом до приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій в сумі 510 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що працівниками територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області 01.09.2010р. складено акт за №191285 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, під час якої виявлено відсутність у водія ОСОБА_1 ліцензійної картки. Начальником територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області щодо ОСОБА_1 02.09.2010 року винесена постанова про застосування фінансових санкцій на суму 510 грн. за порушення, передбачені абз.4 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.183-2 КАС України судом 11.03.2011 року винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами направлено відповідачу. 21.03.2011 року поштове повідомлення про вручення кореспонденції відповідачу повернулось на адресу суду з відміткою про причини невручення за закінченням терміну зберігання. Хоча матеріали направлялися за адресою, зазначеною в ЄДРПОУ, а тому суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Суд, розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог ст.183-2 КАС України - без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 1190 від 08.09.2004 року Про утворення Головної державної інспекції на автомобільному транспорті урядовим органом державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті, що діє у складі Мінтрансзв'язку і йому підпорядковується, є головна державна інспекція на автомобільному транспорті (Головавтотрансінспекція). Згідно з п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006року №1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспортіорганами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим в містах Києві та Севастополі.

Статтею 6 Закону України Про автомобільний транспорт N 2344-III від 05.04.2001р. встановлено, що урядовий орган державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті здійснює державний контроль за недопущенням надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільними перевізниками, які не одержали відповідної ліцензії та ліцензійних карток на транспортні засоби, що при цьому використовуються, який здійснюється на автостанціях, автобусних зупинках, у місцях посадки та висадки пасажирів, на стоянках таксі, у місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

У ст.1 Закону України Про автомобільний транспорт передбачено, що автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами, а автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб'єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих працівників.

Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Зокрема, в ст. 39 цього Закону зазначено, що такими документами для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі, є: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ліцензійна картка, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до вимог п.1.3 Положення про ліцензійну картку, що додається до ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України N 514 від 22.07.2010р., ліцензійна картка - документ, який додається до ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Ліцензійні картки додаються до ліцензії на кожен автомобільний транспортний засіб (далі - автотранспортний засіб). Ліцензійна картка повинна бути в автотранспортному засобі під час його використання для надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів.(п.1.9 Положення).

Статтею 60 Закону України N 2344-III від 05.04.2001р. передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі, без наявності ліцензійної картки до автомобільних перевізників застосовуються санкції - штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Від імені центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

У відповідності до п.28 постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України №15-рп/2002 від 09.07.2002 року дане положення слід розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Таким чином, право субєкта владних повноважень на звернення до суду визначено в ч.2 ст.124 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2010р. працівниками територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області проводилися рейдові перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт та було виявлено порушення вимог даного законодавства ОСОБА_1 під час експлуатації легкового автомобіля, облаштованого як таксі, а саме: виявлено відсутність у водія дійсної ліцензійної картки. В день складання акту відповідач з актом перевірки ознайомився, про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт повідомлений, акт підписав, однак від дачі пояснень відмовився.

Згідно даних ЄДРПОУ від 01.03.2011р. відповідач на момент перевірки був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Його підприємницька діяльність було припинена у встановленому законом випадку тільки 24.11.2010 року. Вказане свідчить, що порушення законодавства про автомобільний транспорт було вчинене відповідачем в період перебування в статусі підприємця.

Згідно довідки територіального управління Головавторансінспекції в Івано-Франківській області відповідач 26.12.2006 року виготовив ліцензію на право провадження господарської діяльності щодо надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АВ 308440. Також ним виготовлено ліцензійну картку №АА017615 на транспортний засіб ВАЗ д.н.НОМЕР_1 на підставі тимчасового реєстраційного талона РРТ №0432466, дійсного до 13.12.2009 року. Нова ж ліцензійна картка по закінченню дії реєстраційного талону відповідачем не вироблялась. За таких умов застосування до відповідача фінансових санкцій було зумовлене тим, що ОСОБА_1 на момент проведення перевірки мав недійсну ліцензійну картку.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідно до п.3.3 Положення про ліцензійну картку, що додається до ліцензії на надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України №514 від 22.07.2010 року, ліцензійні картки є недійсними, зокрема, у разі змін у реєстраційних документах власних автотранспортних засобів або в інших засвідчених в установленому порядку документах, що підтверджують право користування чи розпорядження таким автотранспортним засобом, що використовується на інших законних підставах. У разі зміни даних у реєстраційних документах власних автотранспортних засобів або інших засвідчених в установленому порядку документах, що підтверджують право користування чи розпорядження автотранспортним засобом, що використовується на інших законних підставах, згідно п. 3.6. Положення оформлюються нові ліцензійні картки.

Відповідно до Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України N 335 від 10.04.2002 року, до реєстраційних документів відносяться свідоцтва про реєстрацію ТЗ, тимчасові реєстраційні талони та номерні знаки ТЗ.

Відповідно до п.6.1 Інструкції за письмовою заявою власника ТЗ - фізичної особи про надання права керування цим ТЗ іншій фізичній особі (за умови пред'явлення документів, що посвідчують особу власника та цю особу) працівниками РЕП ДАІ оформляється та видається тимчасовий реєстраційний талон на термін, зазначений у заяві. При цьому в графі "особливі відмітки" тимчасового реєстраційного талона робиться запис "Дійсний до ______ за наявності свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) серії ___ N________". Заява подається власником ТЗ особисто або уповноваженою ним особою.

Якщо власник ТЗ передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження вказаним ТЗ іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою, поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в РЕП ДАІ наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками РЕП ДАІ оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ. При цьому у графі "особливі відмітки" тимчасового реєстраційного талона робиться запис "Дійсний до ___________ за наявності свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорта) серії____N___________" (п.6.2 Інструкції).

Вказане свідчить про відсутність у відповідача на момент проведення перевірки дійсної ліцензійної картки.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність застосування до відповідача ОСОБА_1 фінансових санкцій на суму 510 грн. за порушення, передбачене абз.4 ч.1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт відповідно до постанови №106356 від 02.09.2010р, винесеної начальником територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Івано-Франківській області.

Дана постанова відповідачем до вищестоящого органу чи в судовому порядку не оскаржувалась. На день розгляду справи відповідачем добровільно сума застосованих фінансових санкцій не сплачена, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

Стосовно судових витрат, то відповідно до ч.4 ст.94 КАС України у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.2, ст.ст. 8-14, ст.86, ст.183-2, Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Cтягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер, вул.Ю.Целевича,1/4, м. Івано-Франківськ, 76000) в дохід державного бюджету на рахунок державного бюджету №0002, УДК в м. Івано-Франківську, код платежу 21081100, МФО 836014, код одержувача 20568100) фінансові санкції згідно постанови №106356 від 02.09.2010 року в сумі 510грн. (п»ятсот десять гривень).

Відповідно до ч.9 ст.183-2 постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, визначені ст.254 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.256 КАС України постанову допустити до негайного виконання.

Суддя: Лучко О.О.