Справа № 2а-4865/12/2170
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2015-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Київ К/800/12161/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Розваляєвої Т.С.
Гончар Л.Я.
провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Заступника прокурора Херсонської області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у справі № 2а-4865/12/2170 за позовом Заступника прокурора Херсонської області до Каховської районної державної адміністрації про скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИЛА:

Заступник прокурора Херсонської області звернувся з позовом до Каховської районної державної адміністрації про скасування розпорядження від 30.08.2012 року № 527 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання договору оренди землі для сінокосіння і випасання худоби на території Розо-Люксембурзької сільської ради громадській організації «Веселий пастушок» селища Федорівка».

Позовні вимоги мотивовані тим, що Каховською РДА в порушення вимог ст.134 ЗК України, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби без проведення земельних торгів юридичній особі.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Заступник прокурора Херсонської області звернувся з касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням голови Каховської районної державної адміністрації №527 від 30.08.2012 р. надано дозвіл громадській організації «Веселий пастушок» на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання договору оренди землі, орієнтовною площею 300,00 га, для сінокосіння і випасання худоби, із земель державної власності Розо-Люксембурзької сільської ради Каховського району Херсонської області.

Прокурором Херсонської області був внесений протест №05/3-501 від 26.10.2012 р. голові Херсонської обласної державної адміністрації на вищевказане розпорядження. Протест мотивовано тим, що надавати в оренду земельні ділянки для сінокосіння та випасання худоби без проведення земельних торгів можливо тільки громадянам-фізичним особам, а не громадським організаціям.

Листом від 12.11.2012 Херсонською обласною державною адміністрацією протест прокурора було розглянуто та відхилено.

На підставі ст.21 Закону «Про прокуратуру» у разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним. Заяву до суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду.

З огляду на положення зазначеної статті, заступник прокурора звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з наступного.

Відповідно до п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація, серед іншого, розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, щорічного послання Президента України до Верховної Ради України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно з ст.41 Закону, голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

Таким чином, місцеві державні адміністрації при вирішенні питань у галузі земельних відносин, віднесених Конституцією України та законами України до їхньої компетенції, є суб'єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції.

В силу положень ст.124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до ст.134 Земельного кодексу України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з частинами 2 та 3 цієї статті, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу.

Тобто, законодавець виділив той випадок, коли громадяни-власники худоби як суб'єкти права на земельну ділянку є неконкурентоспроможними і держава таким чином надає їм підтримку.

Судами вірно встановлено, що згідно Статуту та довідки з ЄДРПОУ, громадська організація «Веселий пастушок» селища Федорівка є юридичною особою, неприбутковою громадською організацією, створена з метою задоволення та захисту членів організації в частині використання орендованих земель, виділених під пасовища та інших інтересів.

Тобто, громадяни вирішили реалізувати своє право на оренду земельної ділянки для випасання худоби не окремо кожний, а створивши об'єднання громадян - власників худоби. Це громадське об'єднання діє через уповноважену особу, яка в подальшому й буде укладати договір оренди на використання пасовищ із земель запасу чи резерву.

Відповідно до положень Закону України «Про об'єднання громадян» об'єднанням громадян є добровільне громадське формування, створене на основі єдності інтересів для спільної реалізації громадянами своїх прав і свобод. Громадською організацією є об'єднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів.

Статтею 34 ЗК України визначено, що громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Посилання скаржника на порушення відповідачем вимог ч.2 ст.134 ЗК України, є необґрунтованими, оскільки надання спірної ділянки в оренду (а не її продаж) громадянам, які об'єднались в громадську організацію для отримання цієї земельної ділянки з метою випасання своєї худоби та сінокосіння, фактично не суперечить вказаній нормі Кодексу. Пасовища можуть використовуватись як громадянами окремо, так і громадянами, які створили об'єднання громадян-власників худоби, головне, що випасається саме худоба громадян, а не поголів'я, яке вирощується юридичною особою з метою одержання прибутку.

При цьому, суди вірно зауважили, що спірне розпорядження надає лише дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання договору оренди.

Як вбачається із змісту ст.123 ЗК України, розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також його експертиза мають на меті визначення меж земельної ділянки в натурі, а також з'ясування обставин, що можуть бути перешкодою для надання земельної такої ділянки громадянину або юридичній особі.

Факт надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, отримання висновків від уповноважених органів державної влади щодо можливості передачі юридичній особі (громадянину) в оренду, у власність чи користування земельної ділянки, а також експертиза проекту з метою з'ясування обставин, що перешкоджають відчуженню земельної ділянки або визначають умови її використання, не можуть призвести до порушення прав держави, адже є обов'язковою складовою визначеної Земельним кодексом України процедури відчуження державою земельної ділянки чи передачі її у користування громадянам.

Таким чином, надання громадській організації дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є одним з проміжних етапів розгляду заяви юридичної особи про надання в оренду (одержання безоплатно у власність) земельної ділянки із земель державної або комунальної власності і, в свою чергу, не означає позитивного рішення про надання її у власність чи в оренду.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Водночас, прокурор не довів, що оскаржуване розпорядження РДА суперечить Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, або що воно є недоцільним, неекономним, неефективним за очікуваними чи фактичними результатами.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку, що розпорядження Каховської РДА від 30.08.2012 року № 527 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання договору оренди землі для сінокосіння і випасання худоби на території Розо-Люксембурзької сільської ради громадській організації «Веселий пастушок» селища Федорівка» прийняте в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одночасно з викладеним, погоджуючись із позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для розгляду зазначеного спору у порядку адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з предмету спірних правовідносин, зважаючи на наявність у відповідача у спірних правовідносинах визначальних ознак суб'єкта владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність у переданому на вирішення суду спорі визначальних ознак справи адміністративної юрисдикції.

Зазначена правова позиція колегії суддів Вищого адміністративного суду України відповідає висновкам, викладеним у рішенні Конституційного Суду України від 01.04.2010 №10-рп/2010, яке згідно з вимогами частини другої статті 150 Конституції України є обов'язковим до виконання на території України.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовані до них норми матеріального права. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Херсонської області відхилити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 січня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: