Справа № 815/4072/15
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 р. Справа № 815/4072/15

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Павлюк К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-В" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-В" до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправними (неправомірними) дій, визнання протиправними (незаконними) та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Таврія-В" звернулось до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними (неправомірними) дій відповідача щодо оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08 квітня 2015 року №500060001/2015/00098 та дій щодо визначення митної вартості товару згідно з рішенням про коригування митної вартості товарів від 08 квітня 2015 року №500060001/2015/610036/2; визнання протиправною (незаконною) та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08 квітня 2015 року №500060001/2015/00098; визнання протиправним (незаконним) та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08 квітня 2015 року №500060001/2015/610036/2.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ТОВ "Таврія-В" до Одеської митниці ДФС України про визнання протиправними (неправомірними) дій, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08 квітня 2015 року №500060001/2015/00098, визнання протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 08 квітня 2015 року №500060001/2015/610036/2.

В апеляційній скарзі товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-В" ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-В", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в ході здійснення зовнішньо - економічної діяльності 09 січня 2013 року позивачем (покупець) укладений з компанією BESTWAY (HONG KONG) INTERNATIONAL LIMITED, Китай, (КНР) контракт №95 на придбання товару.

Відповідно до зазначеного контракту в Україну прибула партія вантажу. Позивач через уповноважену особу здійснив декларування зазначеного товару, який ввезений в Україну, подавши до Одеської митниці декларацію від 08 квітня 2015року №/2015/007954 та документи, визначивши митну вартість товарів за першим методом: за ціною договору.

У зв'язку з встановленими в документах розбіжностями уповноваженій особі декларанта було запропоновано надати додаткові документи, проте ним було зазначено, що протягом 10 днів вказані документи він не має можливості надати, з ним проведено консультації та обрано резервний метод визначення митної вартості товарів.

Одеська митниця відмовила позивачу в митному оформленні та пропуску частини товарів по МД №/2015/007954 від 08 квітня 2015 року, прийняла 08 квітня 2015 року рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610036/2, згідно якого визначила вартість частини товару за кодами 0, , , за резервним методом, а також відповідачем складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00098.

Для випуску товарів у вільний обіг ТОВ "Таврія-В" подало нову митну декларацію №500060001/2015/8028 від 08 квітня 2015 року з урахуванням рішення про коригування митної вартості та на підставі ч.7 ст. 55 Митного Кодексу України сплатило митні платежі згідно митної вартості, надавши фінансову гарантію на різницю між сумою митних платежів визначеною декларантом та сумою платежів обчисленою митним органом у розмірі 75 926, 97грн. Товар був випущений у вільний обіг.

24 червня 2015 року позивач до Одеської митниці направив лист, в якому зазначив, що ним були надані документи у повному обсязі для підтвердження митної вартості товару за ціною договору, а також надав роз'яснення щодо зазначених у рішенні розбіжностей, та надав копію доповнення до контракту від 09 січня 2013 року №95 щодо виправлення умов поставки, роз'яснення компанії BESTWAY (HONG KONG) INTERNATIONAL LIMITED щодо зазначення різних компаній в сертифікаті про походження товару, митної декларації країни відправлення та в коносаменті, інвойсі, пакувальному листі. ТОВ "Таврія-В" просила скасувати картку відмови та рішення про коригування митної вартості товарів.

30 червня 2015 року Одеська митниця повідомила позивача про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки лист - роз'яснення компанії BESTWAY (HONG KONG) INTERNATIONAL LIMITED наданий без належного перекладу, не надані інші документи.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідача відповідає вимогам законодавства, та містить крім іншого, обгрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митному органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обгрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування, у зв'язку з чим вимоги щодо визнання протиправними (неправомірними) дій відповідача, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00098 та рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610036/2 не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст. 53 Митного кодексу).

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст. 53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 60 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

З наведеного слідує, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, митним органом під час здійснення контролю наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей, використаних при обчисленні митної вартості, було встановлено, що подані документи мають розбіжності, а саме у п.1.1.4 зовнішньоекономічного контракту №95 від 09 січня 2013 року зазначено, що ціна на товар в інвойсі встановлюється в доларах США на умовах СІF-Шанхай, але у наданому до митного оформлення інвойсі №2015ENТ031 від 28 січня 2015 року зазначена ціна СІF-Одеса; в контракті у п.1.1.7 №95 від 09 січня 2013 року зазначено, що виробником товарів по даному контракту є BESTWAY (HONG KONG) INTERNATIONAL LIMITED, але в електронному інвойсі МД№/2015/007954 від 08 квітня 2015 року зазначено виробник товарів BESTWAY INFLATABLES & MATERIAL CORP, як зазначено у сертифікаті про походження товарів №15С02В4В0058/00238 від 05 лютого 2015 року; у наданому прайс-листі від 28 січня 2015 року не зазначено на якій період часу та на яку поставку розповсюджується дана цінова пропозиція; до митного оформлення надані декларації країни-експортера за №810613079, №810613080, №810613081, №810613082 у яких загальна сума відрізняється від суми наданого інвойсу №2015ENТ031 від 28 січня 2015 року.

Отже, в даних спірних правовідносинах у митниці, на думку колегії суддів, виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару. За вказаними обставинами митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, зокрема митницею було витребувано від позивача виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Проте, позивачем були надані лише отримані роз'яснення компанії BESTWAY (HONG KONG) INTERNATIONAL LIMITED, які згідно відповіді митного органу позивачу були надані без перекладу на державну мову, а також доповнення до контракту від 09 квітня 2015 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на тому, що з урахуванням розбіжностей, виявлених у поданих на оформлення документах, витребуючи додаткові документи Одеська митниця діяла відповідно до норм митного законодавства, а відтак у зв'язку з ненаданням апелянтом витребуваних додаткових документів, які в свою чергу надали б відповідачу змогу встановити правильність визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту), визначену позивачем, що дало митниці обґрунтовані підстави для визначення митної вартості товарів у спосіб, передбачений ст. 57 Митного кодексу України.

При визначенні митної вартості товару митницею застосований шостий резервний метод та відповідно до ст. 60 Митного кодексу України, колегія суддів вважає, що у рішенні митним органом послідовно доведено неможливість застосування попередніх методів.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги та приходить до висновку, що відповідачем правомірно визначено митну вартість товару із застосуванням резервного методу, а відтак оскаржуване рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів винесене у межах повноважень та на підставі вимог чинного законодавства, з урахуванням наданих (не наданих) декларантом документів.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання апелянта на відсутність будь-якої спрямованості митного органу на діалог з декларантом з метою визначення основи митної вартості, а саме не зазначення у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості результатів проведеної консультації, оскільки як було встановлено судом першої інстанції, уповноваженою особою декларанта було зроблено запис про проведення відповідної консультації та обрано резервний метод (1 том а.с. 201).

Таким чином, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00098 від 08 квітня 2015 року та рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610036/2 від 08 квітня 2015 року не підлягають скасуванню, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спору.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія-В" залишити без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 листопада 2015 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний