Справа № 2-а-2548/11
Суддя: Гаврилюк С. М.
Дата ухвалення: 2011-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 2-а-2548/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011р. суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М.., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Фонду України, Управління ОСОБА_2 Фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про зобовязання поновити пенсію як громадянину України, що проживає за межами України,

встановив :

В провадження Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Фонду України, Управління ОСОБА_2 Фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про зобовязання поновити пенсію як громадянину України, що проживає за межами України . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він з лютого 1986 року по вересень 1997 року отримував пенсію за віком в Управлінні пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова та проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. 12 жовтня 1997 року він виїхав на постійне місце проживання в Ізраїль. До відїзду на ПМП в Ізраїль позивачу була виплачена пенсія за шість місяців, після відїзду виплата пенсії була припинена.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року визнано такими, що суперечать Конституції Україні п. 2 ч. 1 ст. 49 і ст.. 51 Закону України Про загальнобовязкове державне пенсійне страхування.

Позивач вважає, що з 17.03.2011 року у нього є право на поновлення виплати пенсії у звязку з чим він звернувся із заявою до ОСОБА_2 фонду України з письмовою заявою , але у наданій відповіді ОСОБА_2 фонду України № 6906/л-11 від 06.04.2011 року зазначено, що у позивача немає права на поновлення виплати пенсії, оскільки Рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 поширюється на осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон після 07.10.2009 року, а ОСОБА_1 виїхав раніше.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду і просить визнати не чинними дії ОСОБА_2 Фонду України щодо відмови у поновленні виплати йому пенсії, так як Рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 року поширюється лише на осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон після 07.10.2009 року, зобовязати ОСОБА_2 Фонд України , Управління ОСОБА_2 Фонду в Жовтневому районі м. Харкова виплачувати йому пенсію, починаючи з 17.03.2011 року, яку він отримував до виїзду за межі України , у відповідності з діючим законодавством України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідачі у десятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття скороченого провадження надали письмові заперечення проти позову .

Представник пенсійного фонду України ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності , у своїх письмових запереченнях зазначив, що згідно із п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів ОСОБА_2 фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України. Ст. 51 Закону 1058 визначено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед відїздом, рахуючи з місяця , що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання . Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України. Рішенням Конституційного суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону № 1058, відповідно до яких виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном , крім випадку коли таку виплату передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України , визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними. В резолютивній частині рішення Конституційний Суд України зазначає про необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору. На виконання зазначеного рішення Конституційного Суду України розроблено проекти Закону України Про внесення змін до деяких законів Українита постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон. Після прийняття зазначених нормативно-правових актів, якими передбачено порядок виплати пенсії особам, що постійно проживають за кордоном , органи ОСОБА_2 фонду України можуть здійснювати пенсійні виплати вищевказаним особам. 23.03.2011 року позивач звертався до ОСОБА_2 фонду України із заявою про поновлення виплати його пенсії. ОСОБА_2 фонду України від 06.04.2011 № 6906/Л-11 позивачу надано відповідь розяснення в порядку та строки, визначені Законом України Про звернення громадян. Будь якого рішення про відмову в поновленні пенсії позивача не приймалось. У звязку з чим ОСОБА_2 Фонд України вважає безпідставними заявлені вимоги та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник Управління ОСОБА_2 Фонду України в Жовтневому районі м. Харкова у своїх письмових запереченнях просив відмовити позивачу ОСОБА_5 у задоволенні його адміністративного позову , посилаючись на те, що Жовтневим районним відділом соціального забезпечення м. Харкова 12 листопада 1997 року у звязку з виїздом позивача за кордом на постійне місце проживання було знято його з обліку, та виплачено наперед пенсію за шість місяців. Позивач не оскаржував рішення про знаття його з обліку та не надав доказів щодо його звернення до відповідача з відповідною заявою про взяття на облік та прийнятого рішення з цього питання , позовні вимоги не підлягають задоволенню. Частина 1 статті 44 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннявказує на те , що заява про призначення ( перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ОСОБА_2 фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку , визначеному правлінням ОСОБА_2 фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики , особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності , посвідченої нотаріально. У відповідності з положенням п. 3 та п3 16 Порядку подання та оформлення документів для призначання ( перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхуваннявід 25.11.2005 року № 22-1 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 : заява про переведення з одного виду пенсії на інший,про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання( реєстрації), а при необхідності його законним представником ( батьки або опікун( піклувальник) за місцем проживання ( реєстрації) представника. Особа , яка звертається за пенсією ( незалежно від виду пенсії), повинна предявити паспорт( або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання ( реєстрації) та вік). Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону УкраїниПро загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняпенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій у строк, не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за заначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку , передбаченому законодавством. ОСОБА_1 станом на 14.11.2011 року на обліку в Управлінні ОСОБА_2 фонду України в Жовтневому району м. Харкова не знаходиться та пенсію не отримує, з заявою про поновлення йому виплати пенсії не звертався, у звязку з чим Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова вважає , що вимоги позивача про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії управління, а саме, здійснити поновлення виплат пенсії , задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку про можливість продовжити розгляд справи в порядку скороченого провадження та вважає, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком з лютого 1986 р. згідно ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення та припинена в вересні 1997 р. згідно ст. 92 Закону України Про пенсійне забезпечення - у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед відїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання.

Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України, а також виплачуються пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання.

23.03.2011р. ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 фонду України з заявою про поновлення виплати йому пенсії відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009р. № 25-рп/2009.

Зазначеним рішенням Конституційний Суд України визнав положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року N 1058-IV такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втрачають чинність з дня ухвалення даного рішення. ОСОБА_4 України вказано на необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, а також прийняття закону про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними.

Таким чином, Конституційний Суд України визнав, що питання, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, не врегульовані.

Відповідно ст. 47 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування пенсія виплачується щомісяця в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

При цьому позивач під час надання заяви до ОСОБА_2 фонду України та до відповідача не виконав умови ст. 47 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а саме: не надав адресу фактичного проживання в межах України або банківський рахунок у банку, який виграв тендер на виплату пенсій на території України в порядку, передбаченому законодавством.

Стосовно строків поновлення виплати пенсії, відповідно до ч.2 ст. 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу ОСОБА_2 фонду протягом 10 днів після зясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. З огляду на викладене поновлення виплати пенсії з дати припинення виплати безпідставне, оскільки: зазначеним рішенням Конституційний Суд України визнав положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року N 1058-IV такими , що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втрачають чинність з дня ухвалення даного рішення, тобто з 07.10.2009р.; ст. 46 зазначеного Закону регламентує виплату нарахованих сум пенсій, а позивачу вона не була нарахована, а також невиконана умова ч.2 ст. 49 зазначеного Закону …10 днів після зясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати , тобто пенсіонер повинен надати відомості про адресу фактичного проживання на території України, або надати банківський рахунок, що можливо тільки під час надання відповідної заяви.

Міністерством праці та соціальної політики України підготовлені проекти Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо осіб, які вихали на постійне місце проживання за кордон, після набуття чинності яких будуть врегульовані умови, норми та механізм виплати пенсій громадянам, які проживають у країнах, з якими не укладено міжнародних договорів щодо пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст.9 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України. В разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.158-163, 183-2, 186, 256 КАС України, Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд

П О С Т А Н О В И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Фонду України, Управління ОСОБА_2 Фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про зобовязання поновити пенсію як громадянину України, що проживає за межами України відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя С.М. Гаврилюк