Справа № 808/6116/15
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2015-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

26 жовтня 2015 року (14 год. 30 хв.) Справа № 808/6116/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень.

31.08.2015 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати Висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України „Про очищення влади від 10.08.2015 № 583; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суму судового збору у розмірі 73,08 грн..

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним.

За результатами проведеної перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» відповідачем відносно позивача було прийнято Висновок від 10.08.2015 № 583 про результати такої перевірки (далі Висновок від 10.08.2015 № 583). Зокрема, за результатами проведеної перевірки з урахуванням наявної у відповідача податкової інформації та інформації, отриманої від субєктів інформаційних відносин та інших джерел, підтверджуючих документів відповідачем було встановлено, що позивач у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік вказав недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого позивачем за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) позивача. На думку позивача, Висновок від 10.08.2015 № 583 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки автомобіль ЗАЗ 968М, 1985 р.в., що належав позивачу, був придбаний нею у 2000 році (до вступу позивача на державну службу) та, відповідно у 2000 році був відчужений за генеральною довіреністю. У свою чергу, автомобіль ЗАЗ 1102 2000 р.в., придбаний позивачем у 2009 році, був відчужений останнім за генеральною довіреністю у 2011 році. Таким чином, позивач не вважала та не вважає зазначені автомобілі такими, що належать їй на праві власності. Зазначені обставини, на перконання позивача, не можуть бути належною підставою для застосування відповідачем відносно неї негативних наслідків, передбачених Законом України «Про очищення влади», а відтак, Висновок від 10.08.2015 № 583 підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2015 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

У ході попереднього судового засідання представником позивача надані додаткові докази, а також додаткові пояснення на обґрунтування позовних вимог.

Ухвалою суду від 19.10.2015 закінчено підготовче провадження та призначено судове засідання на 26.10.2015.

26.10.2015 представником відповідача подані заперечення на адміністративний позов, у яких він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки за результатами співставлення інформації, зазначеної позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік з інформацією, отриманою від Центру № 2 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, вбачається розбіжність, а саме: недекларування позивачем автомобілів ЗАЗ 968М, 1985 р.в. та ЗАЗ 1102 2000 р.в., що належать їй на праві власності. Оскільки документами, що підтверджують право власності на придбані (отримані) у фізичних чи юридичних осіб транспортні засоби, можуть бути нотаріально засвідчені в країні придбання або в консульських установах чи в посольствах України в країні придбання договори купівлі-продажу чи дарування, представник відповідача вважає оскаржуваний Висновок правомірним, у звязку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову.

26.10.2015 судом було отримано клопотання представників позивача та відповідача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

У судове засідання 26.10.2015 особи, які беруть участь у справі, не прибули.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали і зясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач обіймає посаду головного державного ревізора-інспектора сектору податкового контролю відділу податкового супроводження підприємств торгівлі та харчової галузі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (а.с. 8).

11.06.2015 головою комісії з реорганізації Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів на адресу відповідача було направлено запит про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», щодо наявності у позивача заборон, визначених цим Законом.

Відповідач у межах перевірки надіслав запити про надання відомостей щодо позивача до Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, Державного агентства земельних ресурсів України, державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті, Центру № 2 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, Управління Національного банку України в Запорізькій області, Державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького МУЮ (а.с. 9).

14.07.2015 на адресу відповідача від Центру № 2 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області надішов лист № 1/17-826, з якого вбачається, що за позивачем зареєстровані автомобілі DAEWOO MATIZ (2007 р.в.); ЗАЗ 1102 (2000 р.в.); ЗАЗ 968М (1985 р.в.). Так, автомобіль DAEWOO MATIZ (2007) був придбаний позивачем 11.06.2011, автомобіль ЗАЗ 1102 (2000 р.в.) 01.09.2009, автомобіль ЗАЗ 968М (1985 р.в.) 19.12.2000 (а.с. 36).

З приводу виявлених розбіжностей позивач надала відповідачу письмові пояснення, в яких зазначила, що автомобіль ЗАЗ 968М (1985 р.в.) був придбаний нею 19.12.2000, тобто до моменту вступу на державну службу. Автомобіль ЗАЗ 1102 (2000 р.в.) був придбаний позивачем 01.09.2009, під час роботи на державній службі. Позивач при цьому зауважила, що вказані автомобілі придбані нею за власні кошти та у подальшому були відчужені шляхом оформлення генеральної довіреності, а відтак, на переконання позивача, вона не є їх власником та, відповідно, не повинна їх декларувати.

10.08.2015 відповідачем відносно позивача було прийнято Висновок від 10.08.2015 № 583, згідно з яким за результатами проведеної перевірки з урахуванням наявної у відповідача податкової інформації та інформації, отриманої від субєктів інформаційних відносин та інших джерел, підтверджуючих документів відповідачем було встановлено, що позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого позивачем за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) позивача.

Поряд із цим, за результатами проведеної перевірки відповідачем також було зроблено висновок, що вартість майна (майнових прав), вказаного позивачем у декларації, набутого нею за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел (а.с. 8-10).

Оцінюючи правомірність оскаржуваного Висновку від 10.08.2015 № 583, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначені Законом України від 16.09.2014 № 1682-VII «Про очищення влади» (далі Закон України від 16.09.2014 № 1682-VII).

Згідно зі ст. 1 Закону України від 16.09.2014 № 1682-VII очищення влади (люстрація) це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 2 Закону України від 16.09.2014 № 1682-VII заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

За приписами ч. 8 ст. 3 Закону України від 16.09.2014 № 1682-VII заборона, передбачена ч. 3 ст.1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка (ч. 4 ст. 5 Закону України від 16.09.2014 № 1682-VII).

Відповідно до ч. 5 вказаної статті перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Згідно з ч. 10 ст. 5 Закону України від 16.09.2014 № 1682-VII у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених п. 2 ч. 5 цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Відповідно до ч. 12 цієї ж статті Закону у разі встановлення за результатами перевірки особи недостовірності відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини пятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, надсилає копію висновку про результати перевірки до Міністерства юстиції України для офіційного оприлюднення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України інформації про надходження такого висновку та внесення до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України від 16.09.2014 № 1682-VII, не пізніш як у триденний строк з дня одержання такого висновку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 563 «Деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади» затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади» (далі Порядок № 563) та Перелік органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Відповідно до п. 2 Порядку № 563 перевірки проводяться апаратом ДФС, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання особи, стосовно якої проводиться перевірка.

Пунктами 27, 28 Порядку № 563 визначено, що в разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України від 16.10.2014, ДФС протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх фактів недостовірності та/або невідповідності відомостей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня надходження запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них зазначеній особі.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на пятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за фактами, зазначеними у п. 27 Порядку № 563, та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування ДФС під час підготовки висновку про перевірку.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Судом встановлено, що керівником установи, в якій працює позивач, відносно останнього на адресу відповідача 11.06.2015 було направлено запит № 2478/8/28-04-04-022 про проведення перевірки, передбаченої Законом України від 16.09.2014 № 1682-VII, щодо наявності у позивача заборон, передбачених ч.ч. 3,4 ст. 1 цього Закону.

У межах перевірки відповідач надіслав запити про надання відомостей щодо позивача до Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів, Державного агентства земельних ресурсів України, державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті, Центру № 2 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, Управління Національного банку України в Запорізькій області, Державному реєстратору реєстраційної служби Запорізького МУЮ.

За результатами розгляду такого запиту Центр № 2 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області поінформував, що за позивачем зареєстровані 3 автомобілі, а саме: DAEWOO MATIZ (2007 р.в.); ЗАЗ 1102 (2000 р.в.); ЗАЗ 968М (1985 р.в.).

При співставленні інформації, зазначеної позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік з інформацією, яку надав Центр № 2 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, відповідач, на переконання суду, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач відобразив недостовірні відомості щодо наявності у неї майна (майнових прав), а саме, не задекларував належні йому на праві власності автомобілі ЗАЗ 968М, 1985 р.в. та ЗАЗ 1102 2000 р.в. Отже, суд вважає, у відповідача були наявні відповідні правові підстави для прийняття Висновку від 10.08.2015 № 583 саме такого змісту.

Надані позивачем пояснення щодо виявлених розбіжностей суд не приймає до уваги, оскільки згідно з п. 1 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Отже, враховуючи, що автомобілі ЗАЗ 968М (1985 р.в.) та ЗАЗ 1102 (2000 р.в.) були відчужені шляхом оформлення генеральної довіреності, позивач не втратила на них права власності, а відтак, повинна була у встановленому законом порядку їх відобразити у декларації, однак не зробила цього.

З урахуванням викладених вище обставин суд вважає обґрунтованим та правомірним висновок відповідача від 10.08.2015 № 583.

Поряд із цим суд вважає за необхідне зазначити, що у резолютивній частині оскаржуваного Висновку відповідач зауважив, що вартість майна (майнових прав), вказаного позивачем у декларації, набутого нею за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел.

Отже, на переконання суду, Висновок від 10.08.2015 № 583 за своєю правовою природою є позитивним, тобто таким, що не порушує прав та інтересів позивача, а відтак, не може бути підставою для звільнення позивача з займаної посади у розумінні Закону України від 16.09.2014 № 1682-VII.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Надані позивачем докази, на переконання суду, не спростовують обставини, викладені відповідачем у Висновку від 10.08.2015 № 583, зокрема стосовно відображення недостовірних відомостей у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік щодо наявності майна (майнових прав), набутого позивачем за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України від 16.09.2014 № 1682-VII, які не відповідають наявній податковій інформації про майно (майнові права) позивача.

При цьому, суд вважає, що надані відповідачем докази у їх сукупності підтверджують факт відображення позивачем недостовірних відомостей у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2014 рік щодо наявності відповідного майна (майнових прав).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний висновок є правомірним, адміністративний позов необґрунтованим, а відтак, у його задоволенні слід відмовити у повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Прудивус