Справа № 461/8812/15-а
Суддя: Государський А. В.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/8812/15-а
Провадження №2а/461/449/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015 р. Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Государського А.В.

з участю: секретаря Скаб В.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, начальника Управління комунальної власності Львівської міської ради ОСОБА_4, треті особи: Госпрозрахунковий відділ приватизації житла Франківського району м.Львова, Управління комунальної власності Львівської міської ради про визнання дій неправомірними та скасування ухвали,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до ЛМР, начальника УКВ ЛМР ОСОБА_4, треті особи: - Госпрозрахунковий відділ приватизації житла Франківського району м.Львова, Управління комунальної власності Львівської міської ради про визнання дій неправомірними та скасування ухвали, покликаючись на те, що він працює на посаді завідувача Відділу приватизації житла Франківського району м.Львова. 22 липня 2015 року начальником УКВ ЛМР ОСОБА_4 йому було вручено персональне попередження про звільнення з роботи. У тексті попередження, як на підставу його звільнення, вказано на ухвалу ЛМР №4884 від 14.07.2015 року «Про створення комунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду». Вважає, дії ОСОБА_4 неправомірними, оскільки при врученні попередження про звільнення йому не було надано можливість ознайомитись із цим документом. Крім того, вважає, що оскаржувана ухвала ЛМР №4884 винесена з порушенням вимог КЗпПУ та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», зокрема щодо питань процедури ліквідації підприємства. Зокрема у п.4 вищевказаної ухвали зазначено, що припинення шляхом ліквідації районних відділів приватизації державного житлового фонду з 01.09.2015 року, в той же час в ухвалі вказана дата від 14.07.2015 року. Оскаржуваною ухвалою встановлено, що відділ приватизації житла, з 1993 року має бути припинений шляхом ліквідації з 01.09.2015 року. Персональне попередження посадовою особою ОСОБА_4 йому вручено 22.07.2015 року, що свідчить про неузгодженість у строках, що порушує його право на працю. Просить суд визнати протиправною та скасувати ухвалу ЛМР №4884 від 14.07.2015 року «Про створення комунальної установи Львівської міський центр приватизації державного житлового фонду», визнати неправомірними дії начальника УКВ ЛМР ОСОБА_4 щодо письмового бланку Управління комунальної власності від 22 липня 2015 року яким його попереджено про звільнення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві. Просять суд позов задовольнити.

Представник відповідача ЛМР ОСОБА_3 заперечила проти задоволення позову з підстав викладених у запереченні.

Відповідач ОСОБА_4 заперечила проти задоволення позову, вважає позовні вимоги безпідставними.

Представник третьої особи Госпрозрахунковий відділ приватизації житла Франківського району м.Львова ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги, надавши пояснення аналогічні викалденим у відзиві на адміністративний позов.

Представник третьої особи ОСОБА_6 заперечив проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює у відділі приватизації житла на посаді зав відділу (основне місце праці) з 1993 року по даний час, що підтверджується довідкою виданою головним бухгалтером відділу приватизації житла Франківського району 07.08.2015 року №433 (а.с.7).

Ухвалою Львівської міської ради №4884 від 14 липня 2015 року «Про створення комунальної установи «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» (а.с.6) вирішено припинити шляхом ліквідації з 01.09.2015 року районні відділи приватизації державного житлового фонду.

Позивач, як на підставу задоволення своїх позовних вимог, посилається на порушення вимог КЗпП України та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» в частині процедури ліквідації підприємств, однак не зазначає яким чином приписи вказаних вище законодавчих актів було порушено, чим ставить під сумнів наявність порушень його прав з боку відповідача.

Разом з тим, суд критично оцінює доводи позивача щодо порушення строків персонального попередження про звільнення виходячи з наступних міркувань.

Оскаржуваною Ухвалою ЛМР, прийнятою 14.07.2015 року, у п.4 вказано, що відділи приватизації припиняються шляхом ліквідації з 01.09.2015 року.

ОСОБА_1 було попереджено про наступне вивільнення 22.07.2015 року, процедура припинення згідно оскаржуваної ухвали, розпочинається з 01.09.2015 року, а тому цей строк не може вважатися строком яким завершується вказана процедура ліквідації, а відтак строком звільнення позивача.

Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Матеріалами справи встановлено, що ліквідаційна процедура триває, а повідомлення позивача про звільнення не може свідчити про порушення його трудових прав відповідачем.

Відповідно до п.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оскільки оскаржувана ухвала Львівської міської ради винесена з урахуванням усіх вищевказаних норм, що було доведено представником відповідача у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 7-12, 71, 86, 118, 160, 161, 162, 167 КАС, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради, начальника Управління комунальної власності Львівської міської ради ОСОБА_4, третя особа - Госпрозрахунковий відділ приватизації житла Франківського району м.Львова про визнання дій неправомірними та скасування ухвали відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Головуючий А.В. Государський