Справа № 638/11571/15-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

В порядку ч. 3 ст. 25 КАС України
Стаття 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає право особи, щодо якої прийнято постанову в справі про адміністративне правопорушення на оскарження цієї постанови, а у ст. 288 цього Кодексу визначений порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Скарга подається в орган (посадовій особі), який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Згідно із ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:
1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;
2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;
3) скасовує постанову і закриває справу;
4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).
Статтею 245 КпАП встановлено завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, якими є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, її вирішення відповідно до закону.
Розглядаючи справи, орган (посадова особа) повинні з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КпАП).
Я вважаю, що при прийняття рішення щодо скасування постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.08.2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови серії ПС2 № 230627 у праві про адміністративне правопорушення від 17.06.2015 року та прийнятті нового рішення про їх задоволення суд апеляційної інстанції мав би вирішити питання щодо направлення справи на новий розгляд. Судом апеляційної інстанції встановлено неповне з'ясування відповідачем усіх обставин, що мають значення прийняття оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, разом з тим, питання щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП не досліджувалось.
На мій погляд, положення ч. 2 ст. 162 КАС України не позбавляють суд такої можливості і саме в цьому полягають особливості, про які мається застереження в п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП.
Суддя
Харківського апеляційного
адміністративного суду Мельнікова Л.В.