Справа № 826/22223/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 листопада 2015 року № 826/22223/15

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доСвятошинської районної у місті Києві державної адміністрації
провизнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації щодо невиконання розпорядження № 501 від 11 серпня 2015 року про визначення місця проживання дитини;

- зобов'язати Святошинську районну у місті Києві державну адміністрацію виконати розпорядження № 501 від 11 серпня 2015 року про визначення місця проживання дитини;

- зобов'язати Святошинську районну у місті Києві державну адміністрацію в рамках виконання розпорядження № 501 від 11 серпня 2015 року вчинити наступні дії: 1) звернутись до суду щодо виконання розпорядження та примусового повернення малолітньої ОСОБА_2 до визначеного місця проживання; 2) звернутись до правоохоронних органів щодо порушення законних прав та інтересів громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та вжиття заходів розшуку малолітньої ОСОБА_2 і повернення її до визначеного розпорядженням Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації № 501 від 11 серпня 2015 року місця проживання; 3) звернутись до органів прокуратури щодо вжиття заходів прокурорського реагування щодо забезпечення виконання розпорядження № 501 від 11 серпня 2015 року про визначення місця проживання дитини та припинення порушення охоронюваних законом прав та інтересів громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року відкрито провадження у справі.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, з огляду на обставини, викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, заперечень проти позову не надав.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду та вирішення справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з рішення Комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 23 березня 2015 року, відповідно до протоколу № 7 від 23 березня 2015 року Комісія рекомендувала визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_2, 2011 року народження, з батьком, ОСОБА_1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2015 року у справі № 826/9904/15 позов ОСОБА_1 до Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії - задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації щодо невидачі розпорядження про визначення місця проживання дитини. Зобов'язано Святошинську районну у місті Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_1 копію розпорядження про визначення місця проживання дитини.

11 серпня 2015 року Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження № 501, яким визнано місце проживання малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком, громадянином ОСОБА_1.

21 серпня 2015 року та 02 вересня 2015 року позивач звертався до голови Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації із заявами, в яких просив забезпечити виконання розпорядження № 501 від 11 серпня 2015 року в установленому законодавством порядку.

Листом від 18 вересня 2015 року відповідач повідомив, що на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2015 року у справі № 826/9904/15 Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження № 501 від 11 серпня 2015 року, водночас, порядок реалізації розпоряджень місцевих державних адміністрацій про визначення місця проживання дітей законодавством не передбачено.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не виконання розпорядження про визначення місця проживання дитини, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він володіє житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до акту ЖЕКу ТОВ «Явір-Житлобуд2» від 10 вересня 2015 року він дійсно проживає за вказаною адресою. Крім того, згідно довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації від 23 червня 2015 року (Форма 3), малолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1

Водночас, відповідно до акту ЖЕКу ТОВ «Явір-Житлобуд2» від 16 вересня 2015 року, станом на 14 вересня 2015 року ОСОБА_2 фактично не проживає з батьком ОСОБА_1

Позивач зазначає, що його колишня дружина - матір ОСОБА_2 змінила місце проживання дитини що змусило позивача звернутись до Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації за процедурою визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Матеріали справи свідчать, що на виконання рішення суду в адміністративній справі № 826/9904/15, Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією прийнято розпорядження № 501 від 11 серпня 2015 року, яким визнано місце проживання малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком, громадянином ОСОБА_1

Тобто, рішення суду у справі 826/9904/15 було виконане Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією у повному обсязі.

Водночас, оскільки в тексті розпорядження № 501 від 11 серпня 2015 року відсутній порядок його реалізації, суд не вбачає протиправної бездіяльності Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації щодо невиконання рішення суду.

Посилання позивача в обґрунтування позову на п. 4.7 Розпорядження Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації «Про затвердження Регламенту Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації» від 31 грудня 2013 року № 820, де вказано, що контролю підлягають документи, в яких встановлено завдання або які містять питання, що потребують вирішення у визначений термін, суд розцінює критично, так як у розпорядження відповідача строк його виконання не вказано.

Суд звертає увагу позивача, що предметом розгляду у справі № 826/9904/15 була перевірка дотримання Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією положень Закону України «Про адміністративні послуги» під час надання позивачу адміністративної послуги, а не безпосередньо визначення місця проживання його дитини.

З урахуванням вищенаведеного, суд не вбачає правових підстав для визнання протиправною бездіяльність Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації щодо невиконання розпорядження № 501 від 11 серпня 2015 року про визначення місця проживання дитини та зобов'язання відповідача виконати розпорядження.

Крім того, в контексті спірних правовідносин та обраного позивачем у даній справі способу захисту його прав та інтересів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 15 ЦПК України справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із сімейних відносин, суди розглядають в порядку цивільного судочинства.

Статтею другою Сімейного кодексу України передбачено, що він регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між членами сім'ї. Правовідносини щодо встановлення опіки та піклування над дітьми врегульовано Главою 19 Сімейного кодексу та Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 18 СК України, одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Крім того, статтею 249 СК України передбачено право опікуна або піклувальника вимагати повернення дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

Згідно ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва у цивільній справі № 759/3525/15 (№ 759/6044/15-ц) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, служба у справах дітей Суворовської районної у місті Херсоні ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_2 періодично разом з мамою за її місцем проживання або перебування зареєстрованим у встановленому законом порядку та з батьком за його місцем проживання або перебування зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Вищевказане рішення суду законної сили не набрало, однак свідчить про те, що існує спір між батьком та матір'ю щодо визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_2, який на даний час вирішується у судовому порядку.

Суд зазначає, що звертаючись до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про зобов'язання відповідача в рамках виконання розпорядження № 501 від 11 серпня 2015 року звернутись до суду щодо виконання розпорядження та до органів прокуратури щодо забезпечення виконання розпорядження, ОСОБА_4 обрав невірний спосіб захисту його порушених прав та інтересів. Крім того, суд враховує обізнаність позивача про існування цивільного спору стосовно визначення місця проживання дитини, а тому захист його прав в рамках даного позову є недопустимим, з огляду на п.7 ч. 1 ст. 7 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши обставини справи та встановивши факт існування рішення суду у цивільній справі (що не набрало законної сили), яким вирішено порядок визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_2, суд відмовляє у задоволенні даного позову у зв'язку з відсутністю законних підстав.

Керуючись ст. ст. 69-71, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський