Справа № 804/5751/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2015-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2015 рокусправа № 804/5751/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Чабаненко С.В. Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача: Грек Олексія Сергійовича, Бурлаки Артема Вікторовича, Зимогляд Катерини Василівни, Черкасова Андрія Анаталійовича

представника відповідача: Резнікова Юрія Миколайовича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕД-МАР" до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року позов задоволено частково.

Скасовано податкові повідомлення-рішення прийняті Новомосковською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області № від 08.12.2014р., № від 08.12.2014р., № від 08.12.2014р., №1 від 17.11.2014р.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Данні документів наданих позивачем, які підтверджують проведення господарських операцій не спростовані, а доводи відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами. Щодо часткового задоволення позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що позивач звернувся з вимогами про одночасне визнання нечинним та скасування податкових повідомлень-рішень. Натомість п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України встановлено, що адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача.

Не погодившись з постановою суду, відповідачем (Новомосковською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області) подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що підприємством не надано до перевірки товарно-транспортних накладних по взаємовідносинам з ТОВ «Бі-Пром». При цьому, згідно матеріалів, отриманих від ДПІ в Оболонському районі м. Києва, у ТОВ «Бі-Пром» відсутні основні фонди та виробничі потужності, Товариством «Бі-Пром» не було подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2013 рік. Вважає, у ТОВ «Бі-Пром» з його контрагентами відсутні підтвердження господарських операцій, тому позивач не мав правових підстав формувати податковий кредит на підставі взаємовідносин з ТОВ «Бі-Пром», т.я, не підтверджені реальні господарські операції. Також, викликають сумнів господарські операції позивача з ТОВ «Спец Груп», т. я не надані товарно-транспортні накладні, при цьому згідно акта перевірки ДПІ у Святошинському районі м. Києва, ТОВ «Спец Груп» не має будь-яких складських приміщень, транспортних засобів, відсутні наймані працівники. Щодо контрагента ТОВ «Стройбуд 2012», то позивачем до перевірки надано податкові, видаткові накладні, довіреності на отримання товару, та зазначено посадовою особою ТОВ «Стройбуд 2012» ОСОБА_6, однак ОСОБА_6 з 2012 року перебуває у Вільнянській виправній колонії. Щодо інших контрагентів позивача (ТОВ «Текс Менеджмент», ТОВ «ОптБізнесГрупп», ТОВ ВО «Дніпротехніка»), також не було надано товарно-транспортних накладних. Крім того, позивачем реалізовано металопрокат у рулонах фізичним особам в роздріб, загальний обсяг реалізації за 2013 рік склав 34133819грн. Але проведену реалізацію товарів фізичним особам вважати роздрібною торгівлею немає підстав. Ідентифікувати, чи зареєстровані покупці товару фізичні особи як підприємці немає можливості у зв'язку з відсутністю паспортних та ідентифікаційних даних. Поряд з цим, підприємством до складу «інші доходи» за 2013 рік не включено суму безповоротної фінансової допомоги від невстановлених фізичних осіб на розрахунковий рахунок позивача в сумі 34133819грн. Також, по взаємовідносинам з ТОВ «Компанія з утилізації тари та пакувальних матеріалів, збирання, заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини «Дніпроекономресурси», позивач реалізував свою продукцію контрагентам у рулонах не знімаючи упаковки, відтак не потребував послуг з утилізації упаковки.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач зазначає, що текст апеляційної скарги майже дослівно повторює Акт перевірки від 06.11.2014 року та Акт від 05.11.2014 року про ненадання документів. Зазначає, що Акт від 06.11.2014 року №597/221/36960427 неналежним чином оформлений. На останній сторінці акта вказано 5 посадових осіб до підпису, натомість цей акт підписаний лише однією особою, інші посадові особи цей акт не підписали, однак, на підставі цього не підписаного акта були прийняті податкові повідомлення-рішення. Посилається на те, що в актах та в апеляційній скарзі надана суперечлива інформація, що не відповідає дійсності, висновки зроблені на припущеннях, не наведено доказів порушень. Вважає, що податковим органом зроблено необґрунтовано висновок про відсутність факту реального вчинення господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Бі-Пром», ТОВ «Спец Груп», ТОВ «Стройбуд 2012», ТОВ «Текс Менеджмент», ТОВ «ОптБізнесГрупп», ТОВ ВО «Дніпротехніка». При цьому зазначає, що з ТОВ «Текс Менеджмент» позивач взагалі не мав будь-яких взаємовідносин, тому податковий орган безпідставно вказав цього контрагента. Податковий орган не заперечує факт реалізації товару, але отримані кошти від зазначених контрагентів класифікує як фінансову допомогу. При цьому повторно відносить отримані кошти до доходів підприємства, обкладає їх податком на прибуток, та з урахуванням штрафних санкцій збільшує суми грошових зобов'язань позивача. Податковий орган, зазначаючи про відсутність товарно-транспортних документів не врахував умов поставки, а саме, самовивіз. Тобто, в даному випадку оформлення ТТН не є обов'язковим. Це підтверджується постановою КМУ від 25.02.2009 року №207, якою зазначено перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом. До того ж аналогічної думки дотримується Міндоходів у листі від 19.09.2013 року та Головне управління Міндоходів у м. Києві Міністерства доходів і зборів України у листі від 08.05.2014 року. Зазначає, що є помилковим висновок податкового органу про відсутність реальності господарських відносин у зв'язку з неможливістю ідентифікувати фізичних осіб. Всі операції своєчасно та в повному обсязі відображено в податковому та в бухгалтерському обліку. А вимоги відносно зазначення в первинних документах паспортних даних фізичних осіб, які купують товар, їх адреси, не передбачено діючим законодавством. Оскільки фізичні особи здійснюють самостійне вивезення товару, то у даному випадку оформлення ТТН не є обов'язковим. Отже, безпідставно податковий орган дійшов висновку, що реалізований товар фізичним особам, без підтвердження їх паспортними даними, є отримання коштів від фізичних осіб як безповоротну фінансову допомогу. Також вважає, що податковий орган не врахував, що обов'язковою умовою здійснення імпорту товару є оплата послуг за утилізацію упаковки цього товару, тому було укладено з ТОВ «Компанія з утилізації тари та пакувальних матеріалів, збирання, заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини «Дніпроекономресурси». Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. На питання суду щодо кримінальних справ стосовно позивача або його контрагентів, надав відповідь, що дані про вироки у кримінальних справах відсутні.

Представники позивача (кожен окремо) у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечили, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Надано аналогічні пояснення, викладеним в запереченнях проти апеляційної скарги. На питання суду щодо кримінальних справ стосовно позивача або його контрагентів, надано відповідь, що вироки по кримінальним справам відсутні, обвинувачення не пред'явлені.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що податковим органом винесені наступні податкові повідомлення-рішення, а саме:

- 17.11.2014р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за адміністративним штрафом на суму 510,00 грн. Податкове повідомлення-рішення винесено на підставі акта від 05.11.2014р. №594/22/36960427 "Про ненадання документів /їх копій до перевірки посадовим особам ТОВ "ЕД-МАР" при проведенні планової виїзної документальної перевірки за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р."

- 08.12.2014р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 7534,50 грн. (5023,00грн. - основний платіж, 2511,50грн. - штрафні (фінансові) санкції);

- 08.12.2014р. №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі суми завищення від'ємного значення податку на додану вартість 1409,00 грн.;

- 08.12.2014р. №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 10476916,50 грн. (6984611,00грн. - основний платіж, 3492305,50грн. - штрафні (фінансові) санкції).

Податкові повідомлення-рішення від 08.12.2014р. №, №, №, винесені на підставі Акта від 06.11.2014р. року №597/221/36960427 "Про результати планової виїзної перевірки ТОВ "ЕД-МАР" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013р.р.".

У вказаному акті зазначено, що серед контрагентів позивача виявлено взаємовідносини з покупцем - ТОВ "БІ-ПРОМ" (Договір №22/10/13-3 від 22.10.2013р., Договір №4/06/13-ЄД від 14.06.2013р.). За вказаними договорами позивачем була реалізована сталь оцинкована на загальну суму 499282,20 грн. (в т.ч. ПДВ-83213,69 грн.) та здійснена оплата за товар в повному обсязі. Згідно матеріалів отриманих від ДПІ в Оболонському районі ТОВ "БІ-ПРОМ" не було подано податкову звітність з податку на прибуток за 2013р., ф.1 "Баланс", ф.2 "Звіт про фінансові результати", отже у ТОВ "БІ-ПРОМ" відсутні будь-які об'єкти, транспортні засоби, склади, споруди, земельні ділянки та інше. Також ТОВ "БІ-ПРОМ" не було подано податкову звітність за формою 1ДФ, в результаті чого податковим органом зроблено висновок про відсутність найманих робітників. Враховуючи висновки даного акту податковим органом зроблено висновок про те, що у ТОВ "БІ-ПРОМ" відсутній факт реального вчинення господарських операцій. В результаті чого підприємством" завищено податкові зобов'язання в листопаді 2013р. на 16666,67грн., в грудні 2013р. на суму 66547,03 грн. та завищено "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 41606,85 грн., так як товар фактично не міг бути відвантаженим в адресу ТОВ "БІ-ПРОМ" занижено податкові зобов'язання за листопад на суму - 16666,67грн, за грудень 2013р. на суму - 66547,03 грн. та "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 41606,85 грн., як товар реалізований невстановлений особі. Поряд з цим, підприємством порушено п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст.135 Податкового Кодексу України, а саме: "Інші доходи" за 2013р. не включено суму безповоротної фінансової допомоги на суму 499282,20 грн. - кошти отримані ТОВ "ЕД-МАР" на розрахунковий рахунок від ТОВ "БІ-ПРОМ". Серед контрагентів виявлено взаємовідносини позивача з покупцем - ТОВ "Спец Групп" (Договір №03/12/13-1 від 13.12.2013р.). За вказаним договором позивачем була реалізована сталь оцинкована та проведена сплата за товар в сумі 318406,40 грн. Згідно матеріалів отриманих від ДПІ у Святошинському районі ТОВ "Спец Групп" немає будь-яких складських приміщень, транспортних засобів, основних фондів, які необхідні для здійснення господарської діяльності. Також ТОВ "Спец Групп" не було подано податкову звітність за формою 1ДФ, в результаті чого податковим органом зроблено висновок про відсутність найманих робітників. Враховуючи висновки даного акту податковим органом зроблено висновок про те, що у ТОВ "Спец Групп" відсутній факт реального вчинення господарських операцій. В результаті чого, підприємством завищено податкові зобов'язання в листопаді, грудні 2013р. на 53067,73грн. та завищено "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 41606,85 грн., так як товар фактично не міг бути відвантаженим в адресу ТОВ "Спец Групп", занижено податкові зобов'язання за листопад на суму - 16666,67грн, за грудень 2013р. на суму - 66547,03 грн. та "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 265338,65грн., як товар фактично не міг бути відвантажений ТОВ "Спец Групп", занижено податкові зобов'язання за грудень 2013р. на суму 53067,73 грн. та "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 265338,65 грн., як товар реалізований невстановленій особі. Поряд з цим, підприємством порушено п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст.135 Податкового Кодексу України, а саме: "Інші доходи" за 2013р. не включено суму безповоротної фінансової допомоги на суму 318406,38 грн. - кошти отримані ТОВ "ЕД-МАР" на розрахунковий рахунок від ТОВ "Спец Групп". Серед контрагентів виявлено взаємовідносини позивача з покупцем - ТОВ "Стройбуд 2012" (Договір №08/04/13-2 від 08.04.2013р.). За вказаним договором позивачем була реалізована сталь оцинкована та проведена оплата за товар в сумі 709552,98 грн. Згідно матеріалів отриманих від ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ТОВ "Стройбуд 2012" немає будь-яких складських приміщень, транспортних засобів, основних фондів, які необхідні для здійснення господарської діяльності. Враховуючи висновки даного акту податковим органом зроблено висновок про те, що у ТОВ "Стройбуд 2012" відсутній факт реального вчинення господарських операцій. В результаті чого, підприємством завищено податкові зобов'язання у травні 2013р. на 73144,83грн. та завищено "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 591294,15 грн., так як товар фактично не міг бути відвантаженим в адресу ТОВ "Стройбуд 2012", занижено податкові зобов'язання за квітень 2013р. на суму - 45114,00грн, за травень 2013р. на суму - 73144,83 грн. та "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 591294,15 грн., як товар реалізований невстановленій особі. Поряд з цим, підприємством порушено п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст.135 Податкового Кодексу України, а саме: "Інші доходи" за 2013р. не включено суму безповоротної фінансової допомоги на суму 709552,98грн. - кошти отримані ТОВ "ЕД-МАР" на розрахунковий рахунок від ТОВ "Стройбуд 2012". Серед контрагентів виявлено взаємовідносини позивача з покупцем - ТОВ "ТЕКС МЕНЕЖДМЕНТ" (Договір №30/08/3-1 від 30.08.2013р.). За вказаним договором позивачем була реалізована сталь оцинкована та проведена оплата за товар в сумі 573704,80 грн. Згідно інформації отриманої із баз даних податкового органу ТОВ "ТЕКС МЕНЕЖДМЕНТ" немає будь-яких складських приміщень, транспортних засобів, основних засобів, які необхідні для здійснення господарської діяльності, кількість працюючих осіб - 9 осіб. Враховуючи вищевикладене податковим органом зроблено висновок про те, що у ТОВ "ТЕКС МЕНЕЖДМЕНТ" відсутній факт реального вчинення господарських операцій. В результаті чого, підприємством завищено податкові зобов'язання серпень 2013р. на 38001,00грн., вересень - 22636,33грн., жовтень - 6394,00грн., листопад - 25000,00 грн., грудень 2013р. - 25000,00грн. та завищено "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 478087,30 грн., так як товар фактично не міг бути відвантаженим в адресу ТОВ "ТЕКС МЕНЕЖДМЕНТ", занижено податкові зобов'язання за серпень 2013р. на 38001,00грн., вересень - 22636,33грн., жовтень - 6394,00грн., листопад - 25000,00 грн., грудень 2013р. - 25000,00грн. та "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 478087,30грн., як товар реалізований невстановленій особі. Поряд з цим, підприємством порушено п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст.135 Податкового Кодексу України, а саме: "Інші доходи" за 2013р. не включено суму безповоротної фінансової допомоги на суму 573704,80грн. - кошти отримані ТОВ "ЕД-МАР" на розрахунковий рахунок від ТОВ "ТЕКС МЕНЕЖДМЕНТ". Серед контрагентів виявлено взаємовідносини позивача з покупцем - ТОВ "ОПТІБІЗНЕСГРУП" (Договір №11/09/13-3 від 11.09.2013р.). За вказаним договором позивачем була реалізована сталь оцинкована та проведена оплата за товар в сумі 445434,40 грн. Згідно інформації отриманої із баз даних податкового органу у ТОВ "ОПТІБІЗНЕСГРУП" немає будь-яких складських приміщень, транспортних засобів, основних засобів, які необхідні для здійснення господарської діяльності, кількість працюючих осіб - 35 осіб. Враховуючи вищевикладене податковим органом зроблено висновок про те, що у ТОВ "ОПТІБІЗНЕСГРУП" відсутній факт реального вчинення господарських операцій. В результаті чого, підприємством завищено податкові зобов'язання за вересень 2013р.- 14766,00грн., жовтень 2013р. - 591473,07грн. та завищено "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 371195,35 грн., так як товар фактично не міг бути відвантаженим в адресу ТОВ "ОПТІБІЗНЕСГРУП", занижено податкові зобов'язання за вересень 2013р.- 14766,00грн., жовтень 2013р. - 591473,07грн. та "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 371195,35грн., як товар реалізований невстановленій особі. Поряд з цим, підприємством порушено п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст.135 Податкового Кодексу України, а саме: "Інші доходи" за 2013р. не включено суму безповоротної фінансової допомоги на суму 445434,40грн. - кошти отримані ТОВ "ЕД-МАР" на розрахунковий рахунок від ТОВ "ОПТІБІЗНЕСГРУП". Серед контрагентів виявлено взаємовідносини позивача з покупцем - ТОВ ВО "ДНІПРОТЕХНІКА" (Договір №14/06/13-ЄД від 14.06.2013р.). За вказаним договором позивачем була реалізована сталь оцинкована та проведена оплата за товар в сумі 48760,00 грн. Згідно інформації отриманої із баз даних податкового органу у ТОВ ВО "ДНІПРОТЕХНІКА" немає будь-яких складських приміщень, транспортних засобів, основних засобів. Враховуючи вищевикладене податковим органом зроблено висновок про те, що у ТОВ ВО "ДНІПРОТЕХНІКА" відсутній факт реального вчинення господарських операцій. В результаті чого, підприємством ТОВ "ЕД-МАР" завищено податкові зобов'язання за червень 2013р.- 8126,67,00грн. та завищено "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 40633,35 грн., так як товар фактично не міг бути відвантаженим в адресу ТОВ ВО "ДНІПРОТЕХНІКА", занижено податкові зобов'язання за червень 2013р.- 8126,67,00грн. та "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 40633,35грн., як товар реалізований невстановленій особі. Поряд з цим, підприємством порушено п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст.135 Податкового Кодексу України, а саме: "Інші доходи" за 2013р. не включено суму безповоротної фінансової допомоги на суму 48760,02грн. - кошти отримані ТОВ "ЕД-МАР" на розрахунковий рахунок від ТОВ ВО "ДНІПРОТЕХНІКА". Реальність вчинення господарських операцій між ТОВ "ЕД-МАР" та його покупців ТОВ "БІ-ПРОМ", ТОВ "Спец Групп", ТОВ "ТЕКС МЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "ОПТІБІЗНЕСГРУП", ТОВ ВО "ДНІПРОТЕХНІКА", ТОВ "Стройбуд 2012" по ланцюгу постачання відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, таким чином у ТОВ "ЄД-МАР" не було підстав для податкового обліку вказаних операцій. Враховуючи це у позивача відсутній факт реального вчинення господарських операцій. При здійсненні перевірки ТОВ "ЄД-МАР" з питання взаємовідносин з підприємствами ТОВ "БІ-ПРОМ", ТОВ "Спец Групп", ТОВ "ТЕКС МЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "ОПТІБІЗНЕСГРУП", ТОВ ВО "ДНІПРОТЕХНІКА", ТОВ "Стройбуд 2012" встановлено відсутність документів, які б підтверджували факт транспортування металопрокату. Підприємством порушено п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України, а саме до складу "Інші доходи" за 2013р. не включено кошти отримані ТОВ "ЕД-МАР" на розрахунковий рахунок від ТОВ "БІ-ПРОМ", ТОВ "Спец Групп", ТОВ "ТЕКС МЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "ОПТІБІЗНЕСГРУП", ТОВ ВО "ДНІПРОТЕХНІКА", ТОВ "Стройбуд 2012" на суму 2595132,18 як безповоротну фінансову допомогу. Крім того в 2013р. позивачем було реалізовано металопрокат у рулонах фізичним особам на суму 34133819,55грн. В ході перевірки встановлено , що у первинних документах відсутня будь-яка ідентифікація фізичних осіб (паспорті дані, ідентифікаційні дані, адреса проживання), відсутні договори постачання з фізичними особами, товарно-супроводжувальні документи, що не дає можливість ідентифікувати фізичних осіб та не дає можливість підтвердити, що сплату за товар здійснювали саме ці особи. Оскільки неможливо визначити фактичних покупців товару та суму за яку даний товар був реалізований, сума доходу визначається у розмірі собівартості. Так як товар реалізовано невстановлений особі занижено "дохід від операційної діяльності (дохід від реалізації товарів (робіт, послуг))" у 2013р. на суму 28444849,44грн. та податкові зобов'язання на суму - 5688970,11грн. Поряд з цим, підприємством порушено п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України, а саме до складу "Інші доходи" за 2013р. не включено суму безповоротної фінансової допомоги в сумі - 34133819,55грн. З урахуванням вищевикладеного, податковим органом зроблено висновок про заниження податку на прибуток у 2013р. на суму 6984611,85грн. Також підприємство безпідставно відобразило у складі податкового кредиту суму ПДВ по отриманню від виконавця - ТОВ "КУТПМЗЗОВВВС "Дніпроекономресурси" послуги із збирання, сортування відходів як вторинної сировини, у т.ч. використаної тари і пакувальних матеріалів вітчизняного та імпортного виробництва на суму ПДВ-6432,46грн. та завищило залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду у грудні 2013р. на суму - 1409,10грн. В результаті порушення п.185.1 ст. 185, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено заниження ПДВ у 2013р. на суму 5023,36грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Матеріалами справи підтверджено, що 11.09.2013р. між ТОВ "ЕД-МАР" (Продавець) та ТОВ "ОПТІБІЗНЕСГРУП" (Покупець) укладено договір №11/09/13-3 предметом якого передача у власність Покупця металопродукції згідно видаткових накладних та виставлених рахунків. Датою поставки товару є отримання товару на складі Продавця за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Г Сталінграда, 122а (самовивіз). На виконання умов даного Договору складені та надані до перевірки необхідні документи, які містяться в матеріалах справи. Сплата за товар здійснена у повному обсязі.

22.10.2013р. між ТОВ "ЕД-МАР" (Продавець) та ТОВ "БІ ПРОМ" (Покупець) укладено договір №22/10/13-3 предметом якого передача у власність Покупця металопродукції згідно видаткових накладних на умовах передоплати.. Датою поставки товару є отримання товару на складі Продавця за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Г Сталінграда, 122а (самовивіз). На виконання умов даного Договору складені та надані до перевірки необхідні документи, які містяться в матеріалах справи. Сплата за товар здійснена у повному обсязі.

03.12.2013р. ТОВ "ЕД-МАР" (Продавець) та ТОВ "Спец-Групп" (Покупець) укладено договір №03/12/13-1 предметом якого передача у власність Покупця металопродукції згідно видаткових накладних на умовах передоплати. Датою поставки товару є отримання товару на складі Продавця за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Г. Сталінграда, 122а (самовивіз). На виконання умов даного Договору складені та надані до перевірки необхідні документи, які містяться в матеріалах справи. Сплата за товар здійснена у повному обсязі.

08.04.2013р. ТОВ "ЕД-МАР" (Продавець) та ТОВ "Стройбуд 2012" (Покупець) укладено договір №08/04/13-2 предметом якого передача у власність Покупця металопродукції згідно видаткових накладних на умовах передоплати. Датою поставки товару є отримання товару на складі Продавця за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Г Сталінграда, 122а (самовивіз). На виконання умов даного Договору складені і надані до перевірки необхідні документи, які містяться в матеріалах справи. Сплата за товар здійснена у повному обсязі.

14.06.2013р. ТОВ "ЕД-МАР" (Продавець) та ТОВ "ЄД-МАР" (Покупець) укладено договір №14/06/13-ЄД предметом якого передача у власність Покупця металопродукції згідно видаткових накладних на умовах передоплати. Датою поставки товару є отримання товару на складі Продавця за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Г Сталінграда, 122а (самовивіз). На виконання умов даного Договору складені та надані до перевірки необхідні документи, які містяться в матеріалах справи. Сплата за товар здійснена у повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем реалізовано в 2013р. металопрокат у рулонах фізичним особам.

Щодо висновків податкового органу про завищення доходів від операційної діяльності по взаємовідносинам з підприємствами ТОВ "БІ-ПРОМ", ТОВ "Спец Групп", ТОВ "ТЕКС МЕНЕДЖМЕНТ" (?), ТОВ "ОПТІБІЗНЕСГРУП", ТОВ ВО "ДНІПРОТЕХНІКА", ТОВ "Стройбуд 2012" на суму 2162610,15 грн., суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити.

Пунктом 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, яка була чинна на момент вчинення спірних правовідносин встановлено, що доходи, що враховуються при обчисленні суб'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. (ст. 135.2.ст. 135 Податкового кодексу України).

Згідно з статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно з п.п. 2.15, 2.16 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704 первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну.

Пунктами 2.1 та 2.2 вказаного Положення встановлено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, тобто факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, відображення в складі доходів від реалізації товарів вартості відвантажених товарів без наявності товарно-транспортних накладних, судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги, оскільки товар був реалізований на умовах самовивозу, при цьому, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, а відтак визначає взаємовідносини по виконанню перевезення вантажів для обліку транспортної роботи.

Таким чином, обставини, наведені податковим опрганом у акті перевірки, є недостатніми для висновку про наявність підстав для того щоб вважати, що операції з ТОВ "БІ-ПРОМ", ТОВ "Спец Групп", ТОВ "ТЕКС МЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "ОПТІБІЗНЕСГРУП", ТОВ ВО "ДНІПРОТЕХНІКА", ТОВ "Стройбуд 2012" не спричиняють реального настання правових наслідків, і відповідно про завищення позивачем доходів від операційної діяльності на суму 2162610,15грн.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в матеріалах справи (а.с. 35-73 т. 1), міститься копія Акта від 06.11.2014 року №597/221/36960427, який не підписаний відповідними особами. Зокрема, на останній сторінці акта (а.с. 73 т. 1) вказано 5 посадових осіб до підпису, натомість цей акт підписаний лише однією особою, інші посадові особи, згідно матеріалів справи, цей акт не підписали. При цьому, на підставі цього акта були прийняті податкові повідомлення-рішення. Натомість, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, не підписаний акт не може слугувати підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень.

Також, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, податковим органом зроблено необґрунтовано висновок про відсутність факту реального вчинення господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Бі-Пром», ТОВ «Спец Груп», ТОВ «Стройбуд 2012», ТОВ «Текс Менеджмент», ТОВ «ОптБізнесГрупп», ТОВ ВО «Дніпротехніка». При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно матеріалів справи позивач з ТОВ «Текс Менеджмент» взагалі не мав будь-яких взаємовідносин, тому податковий орган безпідставно (або помилково) вказав цього контрагента позивача як такого, з яким оформлені господарські правовідносини.

Слід зазначити, що податковий орган не заперечує факт реалізації товару, але отримані кошти від зазначених контрагентів класифікує як фінансову допомогу. При цьому повторно відносить отримані кошти до доходів підприємства, обкладає їх податком на прибуток, та з урахуванням штрафних санкцій збільшує суми грошових зобов'язань позивача. Податковий орган, зазначаючи про відсутність товарно-транспортних документів не врахував умов поставки, а саме, самовивіз. Тобто, в даному випадку оформлення ТТН не є обов'язковим. Це підтверджується постановою КМУ від 25.02.2009 року №207, якою зазначено перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом. До того ж аналогічної думки дотримується Міндоходів у листі від 19.09.2013 року № 11569/6/99-99-22-01-03-15/1128 та Головне управління Міндоходів у м. Києві Міністерства доходів і зборів України у листі від 08.05.2014 року № 4151/10/26-15-11-01-06.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що є помилковим висновок податкового органу про відсутність реальності господарських відносин у зв'язку з неможливістю ідентифікувати фізичних осіб. З цього приводу також слід зазначити, що всі операції своєчасно та в повному обсязі відображено в податковому та в бухгалтерському обліку. При цьому, вимоги відносно зазначення в первинних документах паспортних даних фізичних осіб, які купують товар, їх адреси, не передбачено діючим законодавством. Слід також зазначити, що оскільки фізичні особи здійснюють самостійне вивезення товару, то у даному випадку оформлення ТТН не є обов'язковим.

Колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується, що безпідставним є висновок податкового органу про визначення коштів як безповоротної фінансової допомоги від фізичних осіб, в разі реалізації товару фізичним особам, без підтвердження їх паспортними даними.

Отже, що стосується порушення позивачем п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України, а саме не включення позивачем до складу "Інші доходи" за 2013р. коштів отриманих позивачем на розрахунковий рахунок від його контрагентів, як від фізичних та від юридичних осіб, як безповоротну фінансову допомога, слід зазначити наступне.

Пунктом 135.5. ст. 135 Податкового кодексу України, яка була чинна на момент вчинення спірних правовідносин встановлено, що інші доходи включають:

вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи (п.135.5.4.)

Підпунктом 14.1.257. статті 14 Податкового кодексу України також визначено, що безповоротна фінансова допомога - це, зокрема :

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що законодавством віднесення товару до безоплатно наданого або віднесення суми заборгованості за товар до безповоротної фінансової допомоги пов'язується відповідно з видом та змістом договору, за яким передано товар, та спливом строку позовної давності щодо стягнення заборгованості за такий товар.

У відповідності зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Оскільки за договорами купівлі-продажу була передбачена грошова компенсація (оплата) товару, то такий товар не охоплюється поняттям безоплатно наданого.

Зважаючи на те, що на час здійснення відповідачем перевірки не сплив строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за товар переданий деяким фізичним особам, то таку заборгованість не можна було віднести до безповоротної фінансової допомоги, у розумінні податкового законодавства. Також не можна віднести до безповоротної фінансової допомоги кошти отримані підприємством за реалізований товар.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції податковий орган також не врахував, що обов'язковою умовою здійснення імпорту товару є оплата послуг за утилізацію упаковки цього товару, у зв'язку з чим позивачем укладено з ТОВ «Компанія з утилізації тари та пакувальних матеріалів, збирання, заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини «Дніпроекономресурси» відповідний договір.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.10.2012р. між ТОВ "Компанія з утилізації тари та пакувальних матеріалів, збирання заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини "Дніпроекономресурси" (Виконавець) та ТОВ "ЄД-МАР" (Підприємство) укладено Договір №ГЛ-186 предметом якого є надання послуг з збирання, заготівлі, сортування відходів як вторинної сировини, у т.ч. використаної тари і пакувальних матеріалів вітчизняного та імпортного виробництва на умовах і за тарифами визначеними постановою КМУ від 26.07.2001р. №915 та іншими нормативно-правовими документами України та організації подальшої утилізації та переробки, шляхом залучення третіх осіб. На виконання умом даного Договору між сторонами були підписані акти здачі -прийняття робіт (надання послуг), які в повному обсязі дослідженні судом та містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності з п. 198.1, п. 198.2 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Слід зазначити, що статтею 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому органи державної податкової служби України не позбавлені права та можливості вжити необхідних заходів у тому числі примусового характеру до порушників податкового законодавства - ТОВ "Компанія з утилізації тари та пакувальних матеріалів, збирання заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини "Дніпроекономресурси" (анулювати реєстрацію платника ПДВ, донарахувати суму податку, звернутися до суду з позовом про скасування державної реєстрації тощо).

Чинним законодавством України не передбачено обов'язку платника податків, а також не надано йому права перевіряти достовірність даних, які вказуються контрагентом в його первинних документах, а також контролювати показники податкової звітності по податках та обов'язкових платежах. Це саме стосується і перевірки платником податків намірів контрагентів щодо сплати ними державі податків.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач є імпортером сталі оцинкованої гарячим зануренням у рулонах, першосортної гарячеоцинкованої сталі з полімерним покриттям у рулонах та прокату плоского з вуглецевої сталі, оцинкованого з полімерним покриттям у рулонах. Таким чином, доводи відповідача про те, що підприємство не потребувало послуг з утилізації спростовується відомостями про облік та розрахунок тари і пакувальних матеріалів, у яких надходять товари, що підлягають митному оформленню в режимі імпорту.

Отже, обставини, наведені відповідачем у акті перевірки, є недостатніми для висновку про наявність підстав для того, щоб вважати, що позивачем безпідставно сформовано податковий кредит за 2013р. за рахунок сум ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "Компанія з утилізації тари та пакувальних матеріалів, збирання заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини "Дніпроекономресурси" за непідтвердженими господарськими операціями.

Пунктом 121.1 ст.121 Податкового кодексу України встановлено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (п. 85.6 ст. 85 ПКУ).

Відповідачем не надано акт про відмову позивача надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу, проте листом від 30.10.2014р. підприємство (позивач) повідомило відповідача про те, що ним в ході перевірки надаються усі первині документи.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕД-МАР" до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: Л.П. Туркіна