Справа № 804/3313/15
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2015 рокусправа № 804/3313/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Шелепової Ю.О.,

представників сторін:

позивача : - ОСОБА_2, ОСОБА_3, дов. від 15.04.14

відповідача -1: - Качмар В.О., дов. від 22.07.15

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 р. у справі № 804/3313/15

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС України, Державної фіскальної служби України

третя особа- Дніпропетровська міська рада

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2015 ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 25.07.2014 № 6030-15;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 434/10/04-36-10-08-09 від 14.11.2014;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги № 1243/ч/99-99-10-01-02-25 від 12.02.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю спірного податкового повідомлення-рішення, а також рішень щодо розгляду скарг позивача, оскільки при розрахунку суми орендної плати контролюючим органом не враховано зміну коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 р. у справі № 804/3313/15 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано правомірністю розрахунку суми орендної плати за землю, здійсненого податковим органом на підставі інформації отриманої від відповідних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, оскільки з набранням чинності Податковим кодексом України розмір орендної плати за земельну ділянку має відповідати приписам ст.288 ПК України, а доказів виконання пункту 4 рішення Дніпропетровської міської ради від 26.03.2013 № 138 позивачем суду не надано, а отже зміни розміру грошової оцінки землі внаслідок зміни цільового використання земельної ділянки не відбулось.

Стосовно позовних вимог про скасування рішень про результати розгляду скарги, відмову суду мотивовано тим, що такі рішення є підставою для зміни (в разі необхідності) керівником державної податкової інспекції податкового повідомлення-рішення і не містять обов'язкових приписів для суб'єкта господарювання.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 р. у справі № 804/3313/15 та прийняти нову постанову про задоволення позову. Скаржник вважає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 26.03.2013 № 138 змінився вид функціонального використання земельної ділянки, яку позивач орендує. У зв'язку з цим до нормативно грошової оцінки земельної ділянки необхідно застосовувати оцінку коефіцієнта функціонального використання іншого розміру, ніж було передбачено до цього і проведення нормативної грошової оцінки землі повинно здійснюватись в порядку, передбаченому Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженими спільним наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Українською Академією аграрних наук 27.01.2006 №18/15/21/11. За твердженням скаржника, він повинен сплатити за 2014 рік орендну плату не більше ніж 157 459,98 грн., тоді як у спірному повідомленні-рішенні ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська № 6030-15 від 25.07.2014 незаконно визначено до сплати суму у розмірі 377 909,55 грн., в зв'язку з чим вказане податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, а також підлягають скасуванню і рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 14.11.2014 і ДФС України про результати розгляду скарги № 1243/ч/99-99-10-01-02-25 від 12.02.2015, прийняті в результаті перегляду податкового повідомлення-рішення № 6030-15 від 25.07.2014.

В судовому засіданні представниками сторін та позивачем надані ґрунтовні пояснення по суті спору, підтримано визначені правові позиції.

Обставини справи в хронології розвитку свідчать про наступне:

На сесії Дніпропетровської міської ради прийнято рішення № 191/5 від 12.10.2006, яким, крім іншого, ухвалено:

- затвердити проект відведення земельної ділянки, складений ТОВ "Геоматика", вилучити земельну ділянку площею 1,4074 га у Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова" і передати земельну ділянку (план земельної ділянки додається) площею 1,4074 га (кадастровий номер НОМЕР_1) в оренду строком на п'ятнадцять років гр.ОСОБА_2 по фактичному розміщенню будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок земель, раніше наданих ДП "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова", код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.10.5 (інша промисловість).

- визначити орендну плату за користування цією земельною ділянкою у розмірі земельного податку, збільшеного на коефіцієнт 1,3 (а. с.16, 17).

На підставі вищевказаного рішення 09.11.2006 між Дніпропетровською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_2 (Орендар) строком на 15 років укладений нотаріально посвідчений договір оренди землі (далі - Договір оренди) загальною площею 0,4074 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1), цільове використання: земельної ділянки - інша промисловість; цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (а. с.20-22).

У пункті 4.1 Договору оренди зазначено, що річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях), у розмірі земельного податку, збільшеного на коефіцієнт 1,3.

Порядок сплати орендної плати за земельну ділянку визначений у пункті 4.4 Договору оренди.

Згідно п.4.2 Договору оренди зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках передбачених законодавством України.

Пункт 4.3 Договору оренди передбачає обов'язок Орендаря щорічно, протягом першого кварталу, надавати до комітету земельних відносин Дніпропетровської міської ради копію довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

При цьому, згідно умов п.4.7 Договору оренди перегляд розміру орендної плати проводиться щорічно, або у разі, зокрема, змін у цільовому використанні.

Пункт 14.3 Договору оренди містить перелік документів, які є невід'ємними частинами договору, серед яких:

- рішення міської ради про передачу в оренду земельної ділянки;

- довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Відповідно до п.2.3 Договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього договору становить 3 484 711,77 грн.

Разом з тим, згідно довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №1282 від 20.10.2006, складеної Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів (яка відповідно до п.14.3 є невід'ємною частиною Договору), нормативну грошову оцінку земельної ділянки, переданої ОСОБА_2 за вищевказаним Договором оренди, визначено у сумі 3 484 711,77 грн. з застосуванням коефіцієнту (Кф) - 1,2 (а. с.111).

При цьому, обрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснювався за Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої Постановою КМУ від 23.03.95 № 213.

26.03.2013 на сесії Дніпропетровської міської ради прийнято рішення № 138 «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_2 на проектування та будівництво виробничого корпусу і прибудови до лісопильного цеху, у межах переданої замовнику земельної ділянки по АДРЕСА_1 (Красногвардійський район)», яким ухвалено:

- надати дозвіл гр.ОСОБА_2 на проектування та будівництво виробничого корпусу і прибудови до лісопильного цеху по АДРЕСА_1, у межах території (позначена на схемі розташування об'єкта (додається)), яка входить до складу переданої земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1);

- зобов'язати ОСОБА_2 вчинити певні дії, зокрема, замовити вихідні дані для проектування; після розробки проектної документації звернутись до Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міськради для отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, укласти з відповідними організаціями договір на вивезення і утилізацію будівельних відходів і залишків ґрунту та надати його департаменту комунального господарства та капітального будівні Дніпропетровської міської ради; після закінчення будівельних робіт надати інформацію про виконання цього договору; до прийняття об'єкта в експлуатацію замовити проведення виконавчої зйомки об'єкта; звернутись до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області (далі - Інспекція ДАБК у Дніпропетровській області) для вирішення питання прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; після прийняття об'єкта в експлуатацію звернутись до державної реєстрації для оформлення права власності закінчений будівництвом об'єкт (а. с.18, 19).

При цьому, у пункті 4 рішення № 138 від 26.03.2013 зазначено, «…питання зміни розміру грошової оцінки земельної ділянки вирішується після отримання в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області документів, необхідних для виконання будівельних робіт».

Матеріали справи містять Декларацію про початок виконання будівельних робіт від 19.03.2014, надану Інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області позивачу для здійснення будівництва прибудови до лісопильного цеху (а. с.27, 28), а також Декларацію про готовність вказаного об'єкта до експлуатації, зареєстровану 29.10.2014 (а. с.29-32).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданому Управлінням Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області від 12.06.2013 № 25583, грошову оцінку зазначеної земельної ділянки визначено у сумі 12 596 798,72 грн. з застосування коефіцієнту (Кф) - 1,2 (а. с.24).

ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 25.07.2014 № 6050-15, яким відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання за платежем - орендна плата з фізичних осіб за 2014 рік у розмірі 377 909,55 грн. (а. с.8).

Не погодившись з зазначеним вказаним податковим повідомленням-рішенням ОСОБА_2 застосовано процедуру адміністративного оскарження шляхом подання скарг до контролюючих органів вищих рівнів, за результатами розгляду яких ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення № 434/10/04-36-10-08-09 від 14.11.2014 (а. с.11-14), ДФС України прийнято рішення № 1243/ч/99-99-10-01-02-25 від 12.02.2015 (а. с.9, 10), якими скарги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

ОСОБА_2, вважаючи вищевказані податкове повідомлення-рішення та рішення про результати розгляду скарг протиправними, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не. підлягає задоволенню з таких підстав:

За приписами ст.ст.125, 126 ЗК України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав і посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

За визначенням, наведеним у статті 13 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.98 № 161-XIV, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння та користування на певний строк, а орендар - використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно ч.5 ст.188 ГК України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

На час укладення Договору оренди діяв Закон України "Про плату за землю" від 03.07.92 № 2335-ХІІ, який втратив чинність з 01.01.2011 згідно з Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI.

З 01.01.2011 питання оподаткування земельних ділянок та сплати орендної плати за землю урегульоване Податковим кодексом України.

Так, за визначенням п.п.14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу).

За визначенням п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата).

За приписами п.п.269.1.1, 269.1.2 п.269.1 ст.269 розділу XIII ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно положень п.п.270.1.1, 270.1.2 п.270.1 ст.270 ПК України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

З наведених норм вбачається, що орендна плата за землю за своєю правовою природою є податком, контроль за справлянням якого, а отже і відповідністю розміру чинному законодавству, покладено на податкові органи.

Згідно п.274.1 ст.274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 і 278 цього Кодексу.

При цьому, у відповідності до п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України (в редакції до 01.04.2014) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою:

для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;

для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII, який набрав чинності 01.04.2014, внесені зміни до п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України.

Так, згідно п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України (в редакції з 01.04.2014) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Таким чином, річна сума платежу орендної плати за землю не може бути меншою розміру, визначеного п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України, а саме: трикратного розміру земельного податку.

Згідно п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Враховуючи те, що плату за землю у формі орендної плати за землі комунальної та державної власності віднесено до загальнодержавних податків і зборів згідно переліку статті 9 ПК України, розмір орендної плати за вказані ділянки є нормативно-регульованою ціною із визначеними мінімальною та максимальною межами.

Тобто, починаючи з 01.01.2011, на адміністрування орендної плати та відносини, що виникають при оренді земельної ділянки комунальної та державної власності, поширюються приписи Податкового кодексу України з усіма правилами обрахування орендної плати та наслідками недотримання порядку нарахування та справляння даного обов'язкового платежу.

При цьому, підставою для нарахування вказаного податку є дані державного земельного кадастру (п.286.1 ст.286 ПК України).

За положеннями п.п.271.1.1, 271.1.2 п.271.1 ст.271 ПК України базою оподаткування плати за землю є:

нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ХІІІ Податкового кодексу,

а у разі якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п.271.2 ст.271 ПК України).

Відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що позивач повинен сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки.

В свою чергу, у статті 19 ЗК України (в редакції на момент виникнення спірних відносин) наведені категорії земель, на які поділяються землі України за основним цільовим призначенням: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.201 ЗК України залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Також у пункті 1 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої Постановою КМУ від 23.03.95 № 213 (в редакції на момент виникнення спірних відносин, далі - Методика №213), визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення є матеріали державного земельного кадастру (кількісна і якісна характеристика земель, бонітування ґрунтів, економічна оцінка земель), матеріали внутрігосподарського землевпорядкування, а земель населених пунктів - їх генеральні плани та проекти планування і забудови населених пунктів, матеріали економічної оцінки території (п.2 Методики № 213).

Згідно ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (в редакції на момент спірних відносин, далі - Закон № 3613) державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.1 ст.6 Закон № 3613).

З наведених норм вбачається наявність у податкового органу, як контролюючого справляння податків і зборів, повноважень щодо здійснення фізичній особі-землекористувачу розрахунку грошових зобов'язань за оренду землі на поточний рік шляхом направлення такій особі податкового повідомлення-рішення. При цьому обрахунок такої плати здійснюється з застосуванням даних нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, встановлювати яку податкові органи повноважень не мають, використовуючи лише дані, надані органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, яким на момент виникнення спірних відносин було Держземагенство.

Як зазначено вище, спірне податкове повідомлення-рішення форми «Ф» винесено податковим органом відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України.

Відповідно до положень п.2.2 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Мінфіну України від 28.11.2012 № 1236, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 за № 2135/22447, у випадках, зазначених у пункті 2.1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ органу державної податкової служби складає податкове повідомлення-рішення:

за формою згідно з додатком 1 для платників податків - фізичних осіб (форма „Ф"), якщо відповідно до законодавства орган державної податкової служби самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних із порушенням податкового або іншого законодавства.

Отже, виконуючи приписи п.286.5 ст.286 ПК України та п.2.2 вищевказаного Порядку податковий орган направив позивачу податкове повідомлення-рішення від 25.07.2014 №6050-15 з визначенням ОСОБА_2 суми податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у 2014 році у розмірі 377 909,55 грн. із застосуванням даних, наданих Управлінням Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, де нормативну грошову оцінку орендованої позивачем земельної ділянки визначено у сумі 12596 798,72 грн. з застосування коефіцієнту (Кф) - 1,2, як для земель іншої промисловості (а. с.8, 24).

Таким чином, ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська не мало підстав для застосування іншого коефіцієнту (Кф), ніж наданого територіальним органом Держземагенства, що свідчить про хибність доводів скаржника про неправомірність прийняття відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що, оскаржуючи вказане податкове повідомлення-рішення, скаржник по суті вважає невірно обраний для обрахунку орендної плати за землю коефіцієнт (Кф), який, як зазначено відповідачем самостійно не визначається.

Згідно положень Методики № 213 Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).

Так, скаржник зазначає, що коефіцієнт Кф 1,20, який не був встановлений ні рішеннями Дніпропетровської міської ради № 191/5 від 12.10.2006 та № 138 від 26.03.2013, ні Договором оренди землі від 09.11.2006, тоді як, під час підрахунку нормативно грошової оцінки земельної ділянки у 2014 році податковою був незаконно застосований саме Кф 1,20, а не Кф 0,5 (землі, зайняті поточним та відведені під майбутнє будівництво), який застосовується для категорії земель (за функціє використання) - «інші землі» згідно Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення пунктів та Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженими спільним наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Українською Академією аграрних наук 27.01.2006 №18/15/21/11, і який і повинен був застосувати відповідач.

Проте, такі доводи скаржника спростовуються вищенаведеними обставинами справи, з яких вбачається, що у невід'ємній частині Договору оренди (в силу п.14.3 цього Договору) - довідці про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1282 від 20.10.2006, складену Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів, нормативну грошову оцінку земельної ділянки, переданої ОСОБА_2, визначено з застосуванням коефіцієнту (Кф) - 1,2 (а. с.111).

При цьому, саме нормативна грошова оцінка земельної ділянки слугує базою оподаткування плати за землю відповідно до приписів п.271.1 ст.271 ПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Як зазначено вище, те, що земельна ділянка, надана позивачу в оренду, згідно рішення міськради № 191/5 від 12.10.2006, має код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.10.5 (інша промисловість).

При цьому доказів оскарження позивачем даного рішення чи його скасування матеріали справи не містять, що свідчить про згоду позивача з визначеним УКЦВЗ - 1.10.5 (інша промисловість), і лише у 2014 році позивач, розпочавши будівництво прибудови до лісопильного цеху на орендованій земельній ділянці, став вважати, що саме відповідачем невірно визначений коефіцієнт (Кф) при обчисленні плати за землі з огляду на інше цільове використання земельної ділянки.

Тобто, існує певний, визначений чинним земельним законодавством порядок при передачі земельної ділянки державної або комунальної власності у користування, який відрізняється за набором обов'язкових дій користувача і суб'єкту владних повноважень при передачі у користування земельної ділянки за вже визначеним цільовим призначенням і при передачі у користування земельної ділянки, яке супроводжується зміною цільового призначення.

Проте матеріали справи не містять доказів звернення позивача до міськради з заявою про зміну цільового призначення земельної ділянки у 2014 році у порядку ст.20 ЗК України.

При цьому, позивачем надано суду апеляційної інстанції відповідь Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області від 05.08.2013 на звернення ОСОБА_2 від 31.07.2013 щодо видачі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку для розрахунку плати за землю на земельну ділянку по АДРЕСА_1 з застосуванням коефіцієнту функціонального використання 0,5 (а. с.173).

Даним листом у зміні коефіцієнту позивачу відмовлено з огляду на те, що дані Держземкадастру про нормативну грошову оцінку земельних ділянок для розрахунку плати за землю готуються на підставі відомостей про структуру земельного фонду, яку подає землекористувач (землевласник); рішенням міськради № 191/5 від 12.10.2006 встановлено цільове використання земельної ділянки (УКВЦЗ) - 1.10.5 (інша промисловість), і при розрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок застосовується коефіцієнт функціонального використання як для земель промисловості - 1,2, який застосовується у відповідності до рішенням міськради № 191/5 від 12.10.2006 та Договору оренди.

Разом з тим, доказів оскарження вказаної відмови територіального органу Держземагенства позивачем суду не надано.

Отже, позивачем не доведено суду наявності законних підстав для врахування відповідачем при обчисленні орендної плати для ОСОБА_2 саме Кф 0,5, а не Кф 1,2.

В зв'язку цим, колегія суддів, як і суд першої інстанції, не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Красногвардійському районі м.Дніпропетровська від 25.07.2014 № 6030-15.

Водночас, колегія суддів, не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень ГУ у Дніпропетровській області № 434/10/04-36-10-08-09 від 14.11.2014 та ДФС № 1243/ч/99-99-10-01-02-25 від 12.02.2015 про результати розгляду скарги, оскільки положеннями чинного Податкового кодексу України передбачається можливість застосування платником податків процедур адміністративного або судового оскарження, чи обох цих процедур по черзі (стаття 56 «Оскарження рішень контролюючих органів»).

Проте, оскарження до суду рішень контролюючих органів вищих рівнів, прийнятих за результатами застосованої платником податків процедури адміністративного оскарження чинним Податковим кодексом України не передбачається.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 р. у справі №804/3313/15 щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 і про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги вказаної особи.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 р. у справі № 804/3313/15 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 р. у справі № 804/3313/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко