Справа № 2а-17321/10/2670
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2011-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 січня 2011 року 13:29 № 2а-17321/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: Головуючого - судді Дегтярьової О.В., при секретарі судового засідання Безсчасній Я.С., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Адвокатського обєднання «Адвокатська фірма «Інглар»
до Державної податкової інспекції у Деснянському районі міста Києва
про визнання нечинним рішення від 14 жовтня 2010 року № 11964/10/15-130 та зобовязання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось АО «Адвокатська фірма «Інглар»з позовом до ДПІ у Деснянському районі м. Києва про визнання нечинним рішення від 14 жовтня 2010 року № 11964/10/15-130 та зобовязання включити до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відмова відповідача включити до Реєстру неприбуткових установ та організацій суперечить вимогам законодавства.

У судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

21 грудня 2010 року та 10 січня 2011 року представник відповідача у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений судом про дату, час та місце судового розгляду відповідно до вимог ст. 33, ч. 8 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, про причини неприбуття суду не повідомив, що відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджало розгляду справи по суті.

Від відповідача відзив на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надходило, а тому суд на підставі ст. 71, ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

АО «Адвокатське фірма «Інглар»зареєстровано як юридичну особу Деснянською районною у м. Києві державною адміністрацією 18 лютого 2010 року згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (Серія А01, № 310159), номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 1 007055).

АО «Адвокатська фірма «Інглар»звернулась до ДПІ у Деснянському районі м. Києва із заявою про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

ДПІ у Деснянському районі м. Києва рішенням від 14 жовтня 2010 року № 11964/10/15-130 відмовила позивачу у включенні до Реєстру неприбуткових установ та організацій, посилаючись на те, що відповідно до ст. 12 Закону України «Про адвокатуру»та ст. 4, ст. 17 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01 жовтня 1999 року, діяльність адвокатського обєднання не виключає можливості отримання прибутку, що суперечить вимогам підпункту «г»підпункту 7.11.1 п. 7.11 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до підпункту «г»підпункту 7.11.1 п. 7.11 ст. 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»(в редакції на момент спірних правовідносин) до неприбуткових установ та організацій відносяться інші, ніж визначені у абзаці «б»цього підпункту, юридичні особи, діяльність яких не передбачає одержання прибутку згідно з нормами відповідних законів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обєднання громадян»(в редакції на момент спірних правовідносин) обєднанням громадян є добровільне громадське формування, створене на основі єдності інтересів для спільної реалізації громадянами своїх прав і свобод.

ОСОБА_2 громадян, незалежно від назви (рух, конгрес, асоціація, фонд, спілка тощо) відповідно до цього Закону визнається політичною партією або громадською організацією.

Дія цього Закону не поширюється на релігійні, кооперативні організації, обєднання громадян, що мають основною метою одержання прибутків, комерційні фонди, органи місцевого та регіонального самоврядування (в тому числі ради і комітети мікрорайонів, будинкові, вуличні, квартальні, сільські, селищні комітети), органи громадської самодіяльності (народні дружини, товариські суди тощо), інші обєднання громадян, порядок створення і діяльності яких визначається відповідним законодавством.

Громадською організацією є обєднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів (ст. 3 цього ж Закону).

Статтею 14 цього ж Закону передбачено, що легалізація (офіційне визнання) обєднань громадян є обовязковою і здійснюється шляхом їх реєстрації або повідомлення про заснування. Діяльність обєднань громадян, які нелегалізовані або примусово розпущені за рішенням суду, є протизаконною.

Стаття 21 цього ж Закону встановлює, що обєднання громадян може мати у власності кошти та інше майно, необхідне для здійснення його статутної діяльності.

ОСОБА_2 громадян набуває право власності на кошти та інше майно, передане йому засновниками, членами (учасниками) або державою, набуте від вступних та членських внесків, пожертвуване громадянами, підприємствами, установами та організаціями, а також на майно, придбане за рахунок власних коштів чи на інших підставах, не заборонених законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру»(в редакції на момент спірних правовідносин) адвокатура України є добровільним професійним громадським обєднанням, покликаним згідно з Конституцією України сприяти захисту прав, свобод та представляти законні інтереси громадян України, іноземних громадян, осіб без громадянства, юридичних осіб, подавати їм іншу юридичну допомогу.

В силу ст. 4 вищезазначеного Закону адвокатура України здійснює свою діяльність на принципах верховенства закону, незалежності, демократизму, гуманізму і конфіденційності.

Адвокат має право займатись адвокатською діяльністю індивідуально, відкрити своє адвокатське бюро, обєднуватися з іншими адвокатами в колегії, адвокатські фірми, контори та інші адвокатські обєднання, які діють відповідно до цього Закону та статутів адвокатських обєднань.

Адвокатські обєднання діють на засадах добровільності, самоврядування, колегіальності та гласності. Реєстрація адвокатських обєднань провадиться у Міністерстві юстиції України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Адвокатські обєднання письмово повідомляють місцеві органи влади про свою реєстрацію, а адвокати - про одержання свідоцтва на право займатися адвокатською діяльністю.

Порядок утворення, діяльності, реорганізації та ліквідації адвокатських обєднань, структура, штати, функції, порядок витрачання коштів, права та обовязки керівних органів, порядок їх обрання та інші питання, що належать до їх діяльності, регулюються статутом відповідного обєднання.

Адвокатські бюро, колегії, фірми, контори та інші адвокатські обєднання є юридичними особами. Адвокати та адвокатські обєднання відкривають поточні та вкладні (депозитні) рахунки в банках на території України, а у встановленому чинним законодавством порядку - і в іноземних банках, мають печатку і штамп із своїм найменуванням.

Відповідно до п. 1.1 Статуту АО «Адвокатська фірма «Інглар»(нова редакція), затвердженого Протоколом Загальних зборів адвокатів від 10 серпня 2010 року № 2, зміни і доповнення до якого зареєстровані наказом Міністерства юстиції України від 09 вересня 2010 року за № 2132/5, ОСОБА_2 є неприбутковою організацією, що створене і діє відповідно до чинного законодавства України.

ОСОБА_2 у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру», іншими законодавчими актами, цим Статутом (п. 1.2 Статуту).

ОСОБА_2 діє на засадах добровільності, самоврядування, колегіальності та гласності (п. 1.3 Статуту).

Метою ОСОБА_2 є здійснення передбаченої законодавством України адвокатської діяльності, організаційне забезпечення адвокатської діяльності, сприяння професійному розвитку та захисту інтересів Адвокатів ОСОБА_2 (п. 2.1 Статуту).

Пунктом 2.2 Статуту до завдань ОСОБА_2 віднесені: сприяння захисту прав, свобод та законних інтересів громадян України, іноземних громадян, осіб без громадянства, юридичних осіб (підпункт 2.2.1); надання правової допомоги (підпункт 2.2.2), надання наукових, освітніх та інших подібних послуг для суспільного споживання (підпункт 2.2.3), забезпечення захисту соціальних і професійних прав і законних інтересів Адвокатів ОСОБА_2 (підпункт 2.2.4), сприяння підвищенню кваліфікації і обміну досвідом роботи Адвокатів ОСОБА_2 (підпункт 2.2.5), сприяння дотриманню норм адвокатської етики (підпункт 2.2.6), проведення конгресів, конференцій, семінарів, тренінгів, оголошення конкурсів тощо, участь у відповідних заходах за кордоном (підпункт 2.2.7), пропагування та розяснення норм чинного законодавства (підпункт 2.2.8), розвиток міжнародних звязків, обмін професійним досвідом, співробітництво з міжнародними організаціями з питань надання правової допомоги (підпункт 2.2.9).

Згідно з п. 4.2 Статуту джерелами формування майна ОСОБА_2 є: кошти та майно від Адвокатів ОСОБА_2 та третіх осіб, одержані безоплатно або у вигляді безповоротної фінансової допомоги чи добровільних пожертвувань (підпункт 4.2.1), кошти та майно отримані від проведення основної діяльності ОСОБА_2 (підпункт 4.2.2), пасивні доходи (підпункт 4.2.3).

З огляду на викладені норми законодавства та відповідні положення Статуту позивача, суд дійшов висновку про те, що позивач відноситься до юридичної особи, діяльність якої згідно вимог законодавства та згідно статуту не передбачає отримання прибутку.

Посилання відповідача в своїй відмові на положення ст. 12 Закону України «Про адвокатуру»та ст. 4, ст. 17 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01 жовтня 1999 року, визнаються судом безпідставними, оскільки в силу зазначених положень винагороду за надану юридичну допомогу отримує в будь-якому випадку адвокат, а не адвокатське обєднання незалежно від сторін угоди про надання правової допомоги.

З огляду на викладене, позивач в силу вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визнається неприбутковою організацією.

Відповідно до п. 2.1 Положення про Реєстр неприбуткових організацій та установ, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 11 липня 1997 року № 232, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 серпня 1997 року за № 291/2095, до Реєстру заносяться неприбуткові організації та установи, які згідно із пунктом 7.11 статті 7 Закону звільняються від сплати податку на прибуток.

Для внесення до Реєстру неприбуткова організація або установа повинні подати (надіслати) до податкового органу за її місцезнаходженням реєстраційну заяву за формою 1-РН згідно з додатком 1 до цього Положення, а також копію статутних і установчих документів.

В силу п. 2.4 Положення про Реєстр неприбуткових організацій та установ за результатами розгляду заяви може бути прийняте рішення, зокрема про відмову внесення неприбуткової організації (установи) до Реєстру.

Рішення готується у двох примірниках - перший надається організації або установі, а другий залишається в органі державної податкової служби.

На інші підстави для відмови у включенні до Реєстру неприбуткових організацій та установ відповідач в своєму рішенні не посилався.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про неправомірність оскаржуваного рішення і обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, а тому з урахуванням положень ч. 2 ст. 11, п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України рішення ДПІ у Деснянському районі м. Києва від 14 жовтня 2010 року № 11964/10/15-130 про відмову у включенні до Реєстру неприбуткових організацій та установ АО «Адвокатська фірма «Інглар»підлягає визнанню протиправним та скасуванню із зобовязанням відповідача включити АО «Адвокатська фірма «Інглар» до Реєстру неприбуткових організацій та установ.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує всі здійснені та документально підтверджені позивачем судові витрати у розмірі 3, 40 грн. з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі міста Києва від 14 жовтня 2010 року № 11964/10/15-130 про відмову у включенні до Реєстру неприбуткових організацій та установ Адвокатського обєднання «Адвокатська фірма «Інглар».

3. Зобовязати Державну податкову інспекцію у Деснянському районі міста Києва включити Адвокатське обєднання «Адвокатська фірма «Інглар»до Реєстру неприбуткових організацій та установ.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Адвокатського обєднання «Адвокатська фірма «Інглар»(02232, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 36940238) 3 (три) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя ОСОБА_3
Дата виготовлення та підписання повного тексту постанови 14 січня 2011 року.