Справа № 295/14771/15-а
Суддя: Кузнєцов Д. В.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцов Д.В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому зазначив, що 10.08.2015 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області з письмовою заявою та відповідними документами про призначення пенсії за вислугою років згідно норм Закону України «Про прокуратуру», який вступив в силу16.07.2015, однак в призначені пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 16.07.2015 року № 578-УІІІ позивачу було відмовлено з огляду на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VІІІ. Гр. ОСОБА_1 із даною відмовою не погодився, а тому просить суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 16.07.2015 р. № 578-УІІІ неправомірними та зобов'язати відповідача з 10.08.2015 року, дня первинного звернення, призначити позивачу пенсію за вислугою років відповідно до норм Закону України «Про прокуратуру».

Відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України справа розглядається в порядку скороченого провадження одноособово суддею без проведення судового засідання та виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суддя вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набрав чинності та вступив в дію з 15 липня 2015 року, гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням.

Згідно ч.3 ст. 8 Основного Закону, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року у справі № 8-рп/99 та від 20.03.2002 року у справі №5-рп/2002, Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях, правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності у старості та в інших випадках, передбачених законом. В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (ст.ст. 46, 92 Конституції України).

Згідно ч. 15 ст. 50-1 Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України, зі змінами та доповненнями, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Згідно ч.1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, який набув чинності 15.07.2015 року, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку, за наявності на день звернення з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року вислуги років не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років.

Таким чином, умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України було визначено статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, зокрема частина 15 даної статті змінена, пенсія, призначена відповідно до ст. 50-1, в період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року не виплачується.

Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ втратив чинність з 15.07.2015 року у зв'язку з набранням чинності нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, яким визначено та регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України.

Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який вступив в дію з 15.07.2015 року, визначено спеціальний вид пенсійного забезпечення для працівників прокуратури України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Зміни до статті 86 вказаного Закону № 1697-VІI щодо відсутності (скасування) права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесені.

Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, в частині регулювання питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури України є спеціальним законом, та на сьогоднішній день повинен застосовуватись органами Пенсійного фонду України при призначенні пенсії.

Положення статті 86 вказаного Закону є чинними і дають право працівникам прокуратури України за наявності на день звернення з 01.10.2014 по 30.09.2015 вислуги років не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років, звертатися до органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення відповідної пенсії за вислугу років.

Тому, відповідач відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за вислугу років безпідставно, всупереч вимогам Конституції України поширює дію ч. 15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, яка втратила свою чинність 15.07.2015 року на підставі прийняття нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року.

За таких обставин, позивач має право на отримання пенсії за вислугу років за період роботи в органах прокуратури, згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 87, 94, 183-2, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 16.07.2015 р. № 578-УІІІ.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області з призначити 10.08.2015 року, дня первинного звернення, ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до норм Закону України «Про прокуратуру».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Д.В. Кузнєцов