Справа № 2а-16700/10/2670
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2011-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 січня 2011 року 15:29 № 2а-16700/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: Головуючого - судді Дегтярьової О.В., при секретарі судового засіданні ОСОБА_1, за участю представника позивача ОСОБА_2 (договір про надання правової допомоги адвоката від 11.11.2010р. свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2428/10 від 27.11.2003р., посвідчення адвоката № 2428/10), розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_3
доУправління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації,
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління з питань надзвичайний ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, -
провизнання дій щодо відмови у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни протиправними, зобовязання встановити статус та видати посвідчення інваліда війни, -
В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2010 року ОСОБА_3 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання дій щодо відмови у встановленні статусу та видачі посвідчення інваліда війни протиправними, зобовязання встановити статус та видати посвідчення інваліда війни.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відмова відповідача у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни є такою, що суперечить законодавству.

Відповідач по справі проти позовних вимог заперечував, подав письмові заперечення. В обґрунтування заперечень посилався на те, що відмова у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни є правомірною та відповідає вимогам законодавства.

У судових засіданнях позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 23 грудня 2010 року не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання відповідно до вимог ст. 33, ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України, заявив клопотання про розгляди справи за відсутності його представника.

Третя особа 10 січня 2011 року подала до суду письмове клопотання, в якому підтримала позовні вимоги та просила розглядати справи за відсутності її представника.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Частиною другою ст. 19 Конституції України закріплено обовязок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»(в редакції на момент спірних правовідносин) цей закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоровя й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоровя.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 вищезазначеного Закону до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, «Посвідчення інваліда війни»видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Пунктом десятим вищезазначеного Положення передбачено, що «Посвідчення інваліда війни»видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Аналіз зазначених положень законодавства свідчить, що для встановлення статусу інваліда війни із видачею відповідного посвідчення особі необхідно надати до органу праці та соціального захисту населення за місцем своєї реєстрації документи на підтвердження факту її участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та встановлення їй інвалідності внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

При цьому перелік формувань Цивільної оборони зазначеним Законом або будь-яким іншим законодавчим актом не обмежується.

Згідно Довідки Головного управління з питань надзвичайний ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 10 вересня 2010 року № 01-04/1375 ОСОБА_3 приймала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формування цивільної оборони Припятського радіозаводу «Юпітер»в період з 26 по 30 квітня 1986 року.

Зазначена довідка була видана Головним управлінням з питань надзвичайний ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи на підставі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2010 року у справі № 2а-7987/10/2670 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління з питань надзвичайний ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи про зобовязання вчинити певні дії, яке набрало законної сили.

В Постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 липня 2010 року у справі № 2а-7987/10/2670 встановлено, що ОСОБА_3 виконувала роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань ЦО Припятського радіозаводу «Юпітер»та отримала інвалідність внаслідок захворювання, повязаного з цією роботою.

В силу ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наявність у ОСОБА_3 інвалідності, яка виникла внаслідок захворювання, повязане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, підтверджується довідкою до ОСОБА_2 огляду медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) Серія МСЕ-ЧНВ № 487896 від 14 серпня 1997 року, згідно якої ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності у звязку із захворюваннями, повязаними з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_3 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) безстроково, що підтверджено відповідним посвідченням Серії А № 056947 від 21 серпня 1997 року.

Згідно вкладки № 152785 до посвідчення ОСОБА_3 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_3 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою від 17 листопада 2010 року № Р-755 про надання статусу інваліда та про видачу посвідчення інваліда війни.

Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у м. Києві державної адміністрації листом від 17 листопада 2010 року № Р-755/1 відмовила ОСОБА_3 у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни, посилаючись на те, що в пакеті документів, наданих на розгляд, відсутні відомості про належність формувань, в якому вона брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, до одного з трьох загонів Цивільної оборони (за інформацією, наданою Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь три зведені загони Цивільної оборони: Київська, Житомирська та Чернігівська), - або до особового складу оперативних груп ЦО України.

З огляду на вищезазначені положення законодавства та встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку про те, що позивачем до відповідача були подані документи на підтвердження того, що вона брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та отримала інвалідність внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, тобто вона має право на встановлення їй статусу інваліда війни із видачею посвідчення інваліда війни.

Посилання відповідача в своїй відмові на листи Міністерств визнаються судом безпідставними, оскільки зазначені листи не мають нормативного характеру, а лише рекомендаційний.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною третьою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94, ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації щодо відмови у встановленні ОСОБА_3 статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни.

3. Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації встановити ОСОБА_3 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими в ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя ОСОБА_4
Дата виготовлення та підписання повного тексту постанови 17 січня 2011 року.